ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2025 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участі:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Фастові кримінальне провадження№ 0001420 від 31.08.2024за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Староконстантинів Хмельницької області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлучений, не є інвалідом, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працюючого на посаді водія в Фастівській станції Екстренної медичної допомоги, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України за ознаками незаконного носіння, зберігання та придбання бойових припасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, у порушення вимог ст. ст. 41, 92 Конституції України, ст. ст. 178, 328 Цивільного кодексу України, Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471 X-II, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 12.10.1992 №576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622, восени 2022 року, перебуваючи на кар`єрі в с. Велика Снітинка Фастівського району Київської області, знайшов, корпус наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 з маркуванням «61-73Т» яка є конструктивно- оформленим зарядом вибухової речовини, уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ-2 з маркуванням «81-89 УЗРГМ-2 583» який відноситься до вибухових пристроїв та бойових припасів та корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 без маркувань яка є вибуховим пристроєм, таким чином придбав бойові припаси, вибухові пристрої та вибухові речовини без передбаченого законом дозволу, після чого переніс вказані бойові припаси, вибухові пристрої та вибухові речовини до гаражного приміщення що на території його домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де почав їх незаконно зберігати.

31.08.2024 в ході проведення невідкладного обшуку в період часу з 19 год. 37 хв. по 20 год. 48 хв за адресою: АДРЕСА_1 де проживає ОСОБА_4 , а саме в гаражному приміщені було виявлено та вилучено корпус наступальної осколкової ручної гранати РГД-5 з маркуванням «61-73Т» яка є конструктивно-оформленим зарядом вибухової речовини, уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ-2 з маркуванням «81-89 УЗРГМ-2 583» який зідиоситься до вибухових пристроїв та бойових припасів та корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1 без маркувань яка є вибуховим пристроєм, які без передбаченого законом дозволу ОСОБА_4 зберігав за вказаною адресою.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та пояснив суду, що у 2022 році рибалив на кар`єрі в с. Велика Снітинка Фастівського району Київської області та впіймав рибину, після чого почав шукати у що її скласти та знайшов пакет, у якому виявились дві граната, які він забрав до свого місця проживання за адресою АДРЕСА_1 та сховав їх у гаражному приміщенні, та в подальшому про них забув. Влітку 2024 під час прибирання в гаражі знайшов ці гранати та переклав їх у гаражі на інше місце, яке бачила колишня дружина. Як далі пояснив обвинувачений, 31.08.2024 року між ним та його колишньою дружиною відбувся конфлікт, після якого вона зателефонувала до поліції та повідомила про наявність у нього гранат. Через деякий час приїхали працівники поліції, які вилучені дані гранати з гаражного приміщення. Пояснив, що мав намір здати їх до поліції, однак забув про них. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

З наведеного вище видно, що показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту пред`явленого обвинувачення та обставин вчинення злочину, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини кримінального правопорушення і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, за згодою обвинуваченого ОСОБА_4 та прокурора провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та роз`яснив про позбавлення права на їх оскарження в апеляційному порядку.

Проаналізувавши викладене вище, суд зазначає наступне.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, як незаконне носіння, зберігання та придбання бойових припасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Згідно документів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , останній раніше судимий, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 кримінальне покарання, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України, виходячи з вимог ст. ст. 50 та 65 КК України, враховуючи характер, суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів проти громадської безпеки, обставини, вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав у повному обсязі, щиро розповідав про скоєне та розкаявся, раніше не судимий, його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 263 КК України.

При цьому, суд вважає, що в даному випадку, враховуючи особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов висновку про наявність підстав для застосування положень ст. 75 КК України і звільненням останнього від відбування покарання з випробуванням з одночасним покладенням на нього встановлених ст. 76 КК України обов`язків.

На думку суду, таке покарання буде достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід під час судового розгляду до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався, клопотань про його обрання не надходило.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати.

Питання речових доказів вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, зарахувавши у строк покарання час затримання з 31.08.2024 по 02.09.2024 включно.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік 6 місяців.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Іспитовий строк обчислювати з дня проголошення вироку 13.01.2025.

Речові докази у справі після набрання вироком законної сили, а саме:

- залишки гранати Ф-1 та первинне пакування , упаковані в полімерний сейф пакет білого кольору з відповідними написами, які передано на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Фастівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області (квитанція № ФО 439 ) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експерта у розмірі 9087 (дев`ять тисяч вісімдесят сім) грн. 36 коп. на користь держави за проведення судової експертизи Київським НДЕКЦ МВС України № КСЕ-19/111-24/50787 від 17.09.2024.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на залучення експерта у розмірі 4775 (чотири тисячі сімсот сімдесят п`ять) грн. 40 коп. на користь держави за проведення судової експертизи Київським НДЕКЦ МВС України № СЕ-19/111-24/50789-ВТХ від 27.09.2024.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання копії вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1