Справа № 694/2860/24 Провадження №1-в/694/95/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

13.12.2024 року м. Звенигородка

Звенигородський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

представника філії органу пробації ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Звенигородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_6 стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Квітки, Звенигородського району, Черкаської області, засудженої вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 01.12.2023 за ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 304, ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням за ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про звільнення від відбування покарання у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння,

встановив:

Начальник Звенигородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_8 звернувся до Звенигородського районного суду Черкаської області з поданням стосовно засудженої ОСОБА_7 з питанням звільнення від відбування покарання у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

В обґрунтування подання зазначає, що ОСОБА_7 перебуває на обліку у Звенигородському РВ філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області з 16.01.2024 по цей час.

З набранням законної сили Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ дрібною крадіжкою, за вчинення якої передбачено адміністративне стягнення, вважається крадіжка, що не перевищує 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вироку Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 01.12.2023 засуджена ОСОБА_7 вчинила крадіжку, загальний розмір матеріальної шкоди якої становить 1 984,61 грн, що на момент вчинення у 2023 році не перевищував двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме: 2 684,00 грн.

Виходячи з такого, заявник просить вирішити питання щодо звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання за вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 01.12.2023 у зв`язку з набранням чинності Законом №3886-ІХ від 18.07.2024.

Представник Звенигородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області в судовому засіданні подання підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення подання заперечував, зазначив, що на момент розгляду питання стосовно ОСОБА_7 визначений іспитовий строк в один рік сплив, тому, вважається, що засуджена повністю відбула призначене покарання, у зв`язку з чим положення Закону №3889-ІХ не можуть бути застосовані у даному випадку.

Засуджена ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, подала заяву від 14.11.2024 про розгляд питання за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами другою та третьою статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон №3886-IX), яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч.1 ст.51 КУпАП (в редакції Закону №3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною другою ст.51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз наведених норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, встановлений ст. 51 КУпАП, а саме: 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

З 01.01.2024 прожитковий мінімум для працездатних осіб, згідно з ч.1 ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», становить 3028 грн, з 01.01.2023 становив 2684 грн, з 01.01.2022 - 2481 грн.

З огляду на зазначене для цілей кримінально-правової кваліфікації розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян у 2024 році становить 1 514 грн, у 2023 році становив 1 342 грн, а у 2022 році 1 240,50 грн.

Таким чином, згідно з Законом № 3886-ХІ, кримінальна відповідальність настає за таємне викрадення чужого майна вартістю понад 2 481 грн, вчинене у 2022 році; понад 2 684 грн, вчинене у 2023 році; і понад 3028 грн, вчинене у 2024 році.

Судом встановлено, що 16.01.2024 до Звенигородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області на виконання надійшла копія вироку Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 01.12.2023 (справа №699/552/23, 1-кп/699/127/23).

Відповідно до вказаного вироку Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 01.12.2023 ОСОБА_7 засуджена за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 304 КК України до чотирьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком один рік.

Загальна сума завданої матеріальної шкоди за вироком від 01.12.2023 становить 1 984,61 грн 61 коп.

Разом з тим, вирок у справі постановлено 01.12.2023, встановлений іспитовий строк ОСОБА_7 сплив 01.12.2024.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Згідно ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати між іншим такі питання: про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Таким чином, враховуючи, що на час розгляду подання щодо звільнення засудженої від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь, ОСОБА_7 фактично відбула призначене вироком Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 01 грудня 2023 року покарання повністю, тому у задоволенні подання начальника Звенигородського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_6 про звільнення засудженої ОСОБА_7 від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчинених нею діянь слід відмовити.

Керуючись ст.74 КК України, ст.ст.537,539 КПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні подання начальника Звенигородського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області ОСОБА_6 стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від відбування покарання у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 16.12.2024 о 11 год 00 хв.

Суддя ОСОБА_1