Справа № 489/2439/25
Провадження № 1-кс/489/842/25
Ленінський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

15 квітня 2025 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду у місті Миколаєві клопотання дізнавача ОСОБА_3 , погоджене з прокурором ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000078 від 04.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про тимчасовий доступ до речей, що містять охоронювану законом таємницю,

встановив:

Згідно з клопотанням, СД ВП № 2 МРУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні за фактом виявлення у ОСОБА_5 04.04.2025 по вул. Турбінна, парк «Дубки», м. Миколаєва психотропної речовини. Дізнавач вважає, що на вилученому 04.04.2025 в ході особистого обшуку ОСОБА_5 телефоні може міститися інформація про діяльність, пов`язану з придбанням ОСОБА_5 психотропних речовин, тому виникла необхідність в отриманні дозволу на тимчасовий доступ до вказаного телефону.

В судове засідання учасники кримінального провадження не з`явилися. Дізнавач надіслав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Керуючись ч. 6 ст. 9 КПК України щодо застосування загальних засад кримінального провадження та закріпленим у ст. 7 КПК України принципом диспозитивності, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання без участі слідчого, а також за відсутності особи, у володінні якої знаходяться речі, згідно з ч. 4 ст. 163 КПК України.

Розгляд клопотання проводиться без фіксування ходу засідання за допомогою технічних засобів відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Згідно з ч. 1 ст. 165 КПК України, особа, яка зазначена в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів як володілець речей або документів, зобов`язана надати тимчасовий доступ до зазначених в ухвалі речей і документів особі, зазначеній у відповідній ухвалі слідчого судді, суду.

Системний аналіз вказаних положень кримінального процесуального законодавства свідчить про те, що необхідною умовою звернення сторони кримінального провадження до слідчого судді з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів є те, що такі речі та документи перебувають у володінні відповідної особи, що позбавляє сторону кримінального провадження можливості мати до них доступ для проведення певних слідчих дій (огляду, вилучення тощо).

Натомість в даній справі телефон «Redmi Notе 11», серійний номер НОМЕР_1 , імей1 НОМЕР_2 , імей2 НОМЕР_3 , із сім-картками № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , до якого дізнавач просить надати тимчасовий доступ з метою проведення його огляду, був вилучений 04.04.2025 в ході особистого обшуку ОСОБА_5 , тобто у встановлений законом спосіб, та на даний час перебуває у сторони обвинувачення, а не у володінні ОСОБА_5 , у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання останнього або іншого володільця вказаного майна забезпечити тимчасовий доступ до вказаного телефону.

Зазначене, у свою чергу, вказує на те, що проведення огляду вилученого під час проведення затримання особи, яка вчинила кримінальний проступок ОСОБА_5 , телефону, який перебуває у розпорядженні сторони обвинувачення, не потребує попереднього дозволу слідчого судді на тимчасовий доступ до нього.

Вказані висновки суду узгоджуються із висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 09.04.2024 у справі № 369/4929/19, згідно з якими «у даному випадку телефон після його вилучення знаходився у володінні сторони обвинувачення, тому вимога надати самій собі доступ до нього суперечило б здоровому глузду. Сторона обвинувачення отримала телефон в своє володіння на підставі законно проведеного обшуку, обставини якого не дають підстав для визнання цього телефону недопустимим доказом, тому Суд не вважає, що доступ до інформації, що містилася в ньому, вимагав окремого дозволу. Тому Суд відхиляє цей довід сторони захисту».

Відповідно до ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Крім того, відповідно до загальних правил застосування заходів забезпечення кримінального провадження, закріплених в ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор, серед іншого, не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

За такого, клопотання про тимчасовий доступ не відповідає вимогам ст. 160 КПК України та не містить обов`язкових відповідно до ст. 132 КПК України відомостей для вжиття подібних заходів забезпечення кримінального провадження, у зв`язку з чим слідчий суддя відповідно до ст. 132, 163 КПК України зобов`язаний відмовити в задоволенні такого клопотання. Керуючись статтями 132, 163, 164, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

постановив:

У задоволенні клопотання дізнавача ОСОБА_3 , погодженого з прокурором ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000078 від 04.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про тимчасовий доступ до речей, що містять охоронювану законом таємницю - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1