Провадження №1-в/751/370/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за поданням Деснянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про приведення вироку у відповідність до діючого законодавства,

ВСТАНОВИВ :

Деснянський районний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області звернувся до суду із поданням про приведення вироку Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27.03.2024 року стосовно засудженого ОСОБА_3 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужового майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ.

Подання обгрунтовао тим, ОСОБА_3 з 03.05.2024 року перебуває на обліку у Деснянському районному відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ, яким підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна (ст. 185, 190, 191 КК України), чим скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Отже дії ОСОБА_3 за ч.4 ст. 185 КК України можуть бути кваліфіковані як дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, що тягнуть за собою притягнення до адміністративної відповідальності.

У судове засідання учасники кримінального провадження не з`явилися, про день та час розгляду подання повідомлені належно, представник Деснянського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області, ОСОБА_4 та засуджений ОСОБА_3 подали заяву про розгляд справи без їх участі, подання підтримують.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження, не здійснювалось.

Прокурор просить задовольнити подання Деснянського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області.

Дослідивши матеріали провадження, матеріали особової справи № 7/2024, суд дійшов такого висновку.

Вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27.03.2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 357 КК України і призначено йому покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі;

за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 2 років обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нове кримінальне правопорушення.

На підставі ст. 76 КК України, покладено на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок суду набрав законної сили 27.04.2024 року (а.ос.с.1).

З 03.05.2024 року ОСОБА_3 перебуває на обліку у Деснянському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Чернігівській області.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ, яким внесено зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна».

У зв`язку із змінами внесеними до ст. 51 КУпАП, після 09 серпня 2024 року, дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 3028 гривень.

Із вироку суду, ОСОБА_3 вчинив крадіжку чужого майна 08.11.2023 року та 13.11.2024 року на загальну суму 884 гривні, що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже на день розгляду подання, діяння передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення якого засуджено ОСОБА_3 , не може вважатись кримінальним правопорушенням, оскільки вартість майна за викрадення якого останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено саме кримінальну відповідальність.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 підлягає звільненню від призначеного покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки відбуває покарання за вчинення діяння, кримінальна караність якого усунута.

Разом з тим, підлягає виконанню вирок Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27.03.2024 року, за яким ОСОБА_3 засуджений за ч.1 ст. 357 КК України до покарання у виді 2 років обмеження волі.

Керуючись Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ, статтею 74 КК України, статтями 318-380, 395, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання Деснянського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області про приведення вироку у відповідність до діючого законодавства задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27.03.2024 року звільнити від відбування призначеного покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим за вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 27.03.2024 року за ч. 1 ст. 357 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, із залишенням застосування статей 75 та 76 КК України.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку один рік не вчинить нове кримінальне правопорушення.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На ухвалу суду протягом семи діб з дня її оголошення, прокурор, засуджений вправі подати апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду, через Новозаводський районний суд міста Чернігова.

Суддя ОСОБА_1