Справа № 191/4840/24
Провадження № 1-в/191/598/24
У Х В А Л А

іменем України

20 грудня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від відбування покарання та направлення для проходження військової служби,

ВСТАНОВИВ:

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з декриміналізацією та направлення його для проходження військової служби.

Від представника державної установи та засудженого надійшли заяви про розгляд клопотання без їхньої участі.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечував.

Суд, з урахуванням думки прокурора, дослідивши матеріали, долучені до клопотання, вважає необхідним у задоволенні клопотання відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «СВК (№94)» за вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 22.01.2024, яким його засуджено за ч.5 ст.407 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишено без змін. Строк відбування покарання рахується з моменту його фактичного затримання, а саме з 27.10.2023, зарахувавши у строк призначеного покарання строк його попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 22.02.2024.

Згідно зі змістом зазначеного вироку ОСОБА_4 в період час у з 13.02.2023 до 05.03.2023, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини, а також нез`явленні вчасно на службу зі звільнення без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану військовослужбовцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 КК України, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.401 КК України військовими кримінальними правопорушеннями визнаються передбачені цим розділом кримінальні правопорушення проти встановленого законодавством порядку несення або проходження військової служби, вчинені військовослужбовцями, а також військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану» №3902-ІХ від 20.08.2024, який набрав чинності 07.09.2024 року, статтю 401 Кримінального кодексу України доповнено частиною п`ятою.

Згідно з ч.5 ст.401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Відповідно до змін, внесених до частини другої статті 286 КПК України у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Таким чином, звільнення від кримінальної відповідальності осіб, які притягаються до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених статтями 407, 408 КК України, може здійснюватися судом за клопотання прокурора, за наявності письмової згоди такої особи та письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження підозрюваним військової служби.

Відповідно до ч.2 ст. 81-1 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом може бути застосовано судом, якщо засуджений виявив бажання проходити військову службу за контрактом та відповідає вимогам проходження військової служби за контрактом, визначеним статтею 21-5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно з ч.1 ст.81-1 КК України під час проведення мобілізації та/або дії воєнного стану до осіб, які відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк, судом може бути застосовано умовно-дострокове звільнення для проходження ними військової служби за контрактом.

Згідно зі змінами, внесеними до ч.2 ст. 286 КК України у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим. Проте, такої згоди судом не отримано.

Також відсутні відомості, що засуджений відповідає вимогам проходження військової служби за контрактом, визначеним статтею 21-5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Частиною другою статті 21-5 цього Закону визначено, що на військову службу за контрактом приймаються особи, звільнені умовно-достроково від відбування покарання на підставі, визначеній статтею 81-1 Кримінального кодексу України, які відповідають таким вимогам проходження військової служби: яким залишилося до досягнення віку, передбаченого статтею 22 цього Закону, не менше трьох років; придатні до військової служби за станом здоров`я; пройшли професійно-психологічний відбір; мають достатній рівень фізичної підготовки для виконання обов`язків військової служби.

Аналіз вищезазначених норм кримінального процесуального законодавства свідчить про те, що Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану» №3902-ІХ від 20.08.2024 застосовується до осіб, відносно яких наявне нерозглянуте кримінальне провадження. Щодо осіб, які вже засуджені та відбувають покарання за вчинення кримінального правопорушення за ч.5 ст.407 КК України, передбачена процедура застосування до них умовно-дострового звільнення та направлення для проходження військової служби . У такому випадку особа, яка має право на звернення до суду , направляє до суду відповідне клопотання в порядку ст.81-1 КК України, з урахуванням вимог, передбачених ст. 21-5 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним в задоволенні клопотання засудженого про звільнення його від відбування покарання відмовити.

Керуючись ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від відбування покарання та направлення для проходження військової служби - відмовити.

Копію ухвали направити до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» для вручення засудженому ОСОБА_4 .

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суду протягом семи діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1