Провадження №11-кп/824/3279/2025 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

потерпілого - ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 27 грудня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, освіта середня-спеціальна, не одруженого, командира відділення 3 взводу охорони 4 роти охорони НОМЕР_1 батальйону охорони НОМЕР_2 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України і призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

Вироком вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А:

Судом встановлено, що 11.04.2022 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призвано на військову службу за мобілізацією та направлено в розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 .

01.06.2023 року молодшого сержанта ОСОБА_7 призначено на посаду командира відділення 3 взводу охорони 4 роти охорони 3 батальйону охорони військової частини НОМЕР_3 та останній приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Станом на 02.09.2023 року підрозділи військової частини НОМЕР_3 дислокувалися за адресою: АДРЕСА_1 .

02.09.2023 року ОСОБА_7 перебував на об`єкті охорони АД-11/51 Північний міст через річку Десенка на КП Ржищів за адресою: м. Київ, проспект Степана Бандери, 19, куди був направлений наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 31.07.2023 року для здійснення заходів з забезпечення надійної охорони та оборони особливо важливого об`єкту національної транспортної системи України.

02.09.2023 року приблизно о 22.22 год. невстановлена досудовим розслідуванням особа та з невстановлених підстав, перебуваючи по проспекту Степана Бандери, 19 в м. Києві здійснила декілька пострілів вгору з автоматичної вогнепальної зброї.

За даним фактом свідомою громадянкою України, яка не назвала себе, було здійснено виклик на спеціальну лінію «102».

В подальшому, приблизно о 23.00 год. на здійснений виклик прибули екіпажі «ІНФОРМАЦІЯ_2» УПП у м. Києві ДПП НПУ у складі: у складі заступника командира роти УПП у м. Києві ДПП НПУ старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 та поліцейського УПП у м. Києві ДПП НПУ старшого сержанта поліції ОСОБА_10 на службовому автомобілі марки «Тоуоtа ргіus», спеціальний номерний знак НОМЕР_4 та «ІНФОРМАЦІЯ_3» УПП у м. Києві ДПП НПУ у складі: поліцейського УПП у м. Києві ДПП НПУ капрала поліції ОСОБА_11 і поліцейського УПП у м. Києві ДПП НПУ сержанта поліції ОСОБА_12 на службовому автомобілі марки «Mitsubishi outlander», спеціальний номерний знак НОМЕР_5 , які 02.09.2023 року заступили на добове чергування та відповідно розстановки сил та засобів виконували свої службові обов`язки по забезпеченню публічного порядку та безпеки на території Деснянського району міста Києва.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію» завданнями поліції є надання поліцейських послуг сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Відповідно до функціональних обов`язків поліцейського управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, затверджених 16.08.2021 року, поліцейський під час несення служби здійснює, зокрема:

первинне реагування на повідомлення про правопорушення (у тому числі що надходять на планшет), а також патрулювання та в інших випадках, передбачених законодавством;

самостійне виявлення правопорушень у випадках, передбачених законодавством;

припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, застосовуючи для цього передбачені законодавством права і повноваження;

затримання осіб на підставах і в порядку, передбачених законодавством, а також доставляє затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення (у визначених законодавством випадках), до підрозділів Національної поліції України та/або суду.

Таким чином, ОСОБА_9 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 і ОСОБА_12 згідно з ч.3 ст. 18 КК України та приміткою 1 до ст. 364 КК України є службовими особами.

Прибувши на місце події, екіпажами УПП по проспекту Степана Бандери, 19 в Києві було виявлено ОСОБА_7 , який перебував у цивільному одязі та попередив, що працівники поліції знаходяться поруч з військовим об`єктом та їм необхідно відійти від паркану на відстань 5 метрів.

Після цього, враховуючи те, що ОСОБА_7 поводив себе агресивно, працівниками поліції було запропоновано останньому заспокоїтися та надати пояснення з приводу події, на що останній відреагував негативно та достовірно розуміючи, що перед ним знаходяться працівники поліції під час виконання своїх службових обов`язків, почав висловлюватись в бік останніх брутальною лайкою.

В свою чергу, екіпажами УПП було зроблено останньому усне зауваження щодо припинення його протиправних дій, однак ОСОБА_7 ніяким чином на усне зауваження не відреагував та, усвідомлюючи те, що перед ним перебувають працівники поліції, наблизився до заступника командира роти УПП у м. Києві ДПП НПУ старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 та наніс йому один удар кулаком правої руки в область щелепи зліва, чим заподіяв останньому тілесне ушкодження у виді синця на підборідді зліва, яке відноситься до легких тілесних ушкоджень.

В подальшому, не припиняючи свої протиправні дії, ОСОБА_7 наблизився до іншого поліцейського УПП у м. Києві ДПП НПУ капрала поліції ОСОБА_11 та кулаком лівої руки наніс йому один удар в область щелепи справа, чим заподіяв останньому тілесні ушкодження у виді синця на підборідді справа; садна на фоні крововиливу на слизовій оболонці нижньої губи справа, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вичненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, закрити у звязку з невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину.

Також просить повторно допитати потерпілих, свідків, дослідити письмові докази.

Мотивуючи свої вимоги захисник зазначає про неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, а також істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Вказує, що взяті судом до уваги показання потерпілих та свідків щодо подій та обставин кримінального правопорушення є не логічними та не узгоджуються з наявними у справі доказами.

Також, зазначає, що судом не встановлено на підставі належних та допустимих доказів наявність в діях ОСОБА_7 умислу на насення тілесних ушкоджень працівникам поліції. Натомість, захисник зазначає, що з дослідженого судом відеозапису, не вбачається жодних протиправних дій ОСОБА_7 по відношенню до поліцейських, а навпаки зафіксовано неправомірні дії працівників поліції та неналежне виконання ними професійних обов`язків.

Також, захисник звертає увагу на висновок експерта № 042/1-383-2023 від 02.10.2023 року, у якому експертом виключена можливість отримання потерпілим ОСОБА_9 тілесного ушкодження шляхом нанесення удару рукою.

Заслухавши доповідь судді, позицію обвинуваченого та його захисника на підтримку вимог і доводів апеляційної скарги, думку прокурора та потерпілого, які заперечували проти вимог захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 цього Кодексу, з наведенням належних та достатніх мотивів і підстав його ухвалення.

Цих вимог закону місцевим судом дотримано в повній мірі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_7 ,. у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникам правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обо`язків, є правильними, оскільки ґрунтуються на зібраних у кримінальному провадженні і перевірених у суді належних і допустимих доказах та детально наведених у вироку.

Судом першої інстанції з достатньою повнотою перевірено усі доводи сторін в судовому засіданні, надано їм об`єктивну та належну оцінку у вироку, з якою погоджується колегія суддів.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 в суді першої та апеляційної інстанцій винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що 02.09.2023 року до охоронюваної території підійшли працівники поліції, не представились, посвідчення не показували і не виконували законних вимог охорони, намагались проникнути на територію, у зв`язку з чим між ними виникла перепалка, в ході якої ОСОБА_7 відштохнув потерпілого ОСОБА_9 , та той впав. Після цього, був наказ командира «Підрозділ до зброї», «Варта до зброї» та ОСОБА_7 побіг в зброярню, взяв автомат та вийшов за межі охоронюваної території. Почалась перепалка, хтось вдарив його в обличчя, внаслідок чого він впав, після чого у нього забрали автомат. Піднявшись він попросив повернути автомат, на що поліцейські на нього накинулись, затримали та одягли кайданки. Наголосив на тому, що жодних ударів він ні ОСОБА_9 , ні ОСОБА_11 не наносив.

Незважаючи на заперечення обвинуваченим ОСОБА_7 своєї винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд першої інстанції, безпосередньо дослідивши докази, дійшов правильного висновку про наявність у діях обвинуваченого складу інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Такий висновок відповідає наведеним у вироку показанням потерпілих, свідків, письмовим матеріалам справи.

Допитані судом першої інстанції потерпілі ОСОБА_14 та ОСОБА_11 , повідомили, що приїхали на виклик, через повідомлення про стрільбу у парку «Муромець». Підійшовши до місця, де як показували заявники було чутно постріли, вони побачилиогороджену територію, караульному представились, повідомили причину прибуття. В цей час на території частини з`явились дві особи, серед яких був ОСОБА_7 , які були з голим торсом, не у військовій формі і перебували з явними ознаками алкогольного сп`яніння, стали провокувати конфлікт, брутально лаятись, вимагати, щоб вони відійшли від охоронюваної території. ОСОБА_7 , зненацька підійшов до сітки, яка розділяла поліцейських та військових, і через сітку наніс удар правою рукою у ліву щелепу, від чого ОСОБА_9 впав на землю. Згодом поліцейські почули крики «До зброї, тривога» та приблизно 5 хвилин вибіг ОСОБА_7 вже по формі з автоматом і побіг і той бік де стояв потерпілий ОСОБА_11 та інший поліцейський, та направив зброю на ОСОБА_11 . Працівники поліції вимагали щоб ОСОБА_7 опустив зброю, однак він не реагував, світив ОСОБА_15 ліхтариком в обличчя та наніс один удар в область щелепи. Після цього ОСОБА_11 , вибив автомат з рук ОСОБА_7 та затрималаостаннього.

Свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , які були у складі екіпажів поліцейських, пояснили, що прибули до мосту, оскільки було отримано виклик про постріли. Підійшовши на місце побачили караульного, якому вони представились та повідомили мету приїзду. В цей час на охоронюваній території з`явився ОСОБА_7 , який був з ознаками алкогольного сп`яніння, в оголеному вигляді та став брутально лаятись в їх бік. ОСОБА_9 зробив йому зауваження, після чого ОСОБА_7 наніс ОСОБА_9 один улар рукою в обличчя. ОСОБА_9 дав наказ поліцейським відійти. Потім вибіг озброєний автоматом ОСОБА_7 , впритул підійшов до ОСОБА_17 та наставив на останнього зброю, після чого ОСОБА_7 було затримано. ОСОБА_13 не бачив чи наносив ОСОБА_7 удар ОСОБА_18 , оскільки ОСОБА_7 , засліплював очі ліхтариком, а ОСОБА_12 перебував на значній відстані.

Всупереч доводів апеляційної скарги захисника, показання потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , а також свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_12 щодо подій та обставин отримання ОСОБА_9 , ОСОБА_11 тілесних ушкоджень є логічними та правдивими, такими, що узгоджуються між собою та з дослідженими судом письмовими доказами: даними, що містяться у протоколі прийняття заяви ОСОБА_11 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 03.09.2023 року; даними, що містяться у протоколі прийняття заяви ОСОБА_9 про кримінальне правопорушення та іншу подію від 03.09.2023 року; даними, що містяться у протоколі огляду місця події від 03.09.2023 року; даними, що містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.09.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_11 на фотознімку впізнав особу ОСОБА_7 , який завдав йому та ОСОБА_9 тілесні ушкодження; даними, що містяться у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.09.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_9 на фотознімку впізнав особу ОСОБА_7 , який завдав йому та ОСОБА_11 тілесні ушкодження; даними, що містяться у висновку експерта №042/1-382-2023 від 02.10.2023 року, згідно якого у ОСОБА_11 були виявлені: синець на підборідді справа та садно на фоні крововиливу на слизовій оболонці нижньої губи справа. Вказане ушкодження спричинене тупим предметом, могло утворитись 02.09.2023 року; даними, що містяться у висновку експерта №042/1-383-2023 від 02.10.2023 року, згідно якого при вивченні медичної документації у ОСОБА_9 був виявлений: синець на підборідді зліва. Вказане ушкодження спричинене тупим предметом, могло утворитись 02.09.2023 року; даними, що містяться у протоколі слідчого експерименту від 21.09.2023 року за участі ОСОБА_11 , де останній детально розповів та показав обставини спілкування його та ОСОБА_9 з ОСОБА_7 , та в подальшому обставин нанесення йому та ОСОБА_9 ударів в обличчя; даними, що містяться у протоколі слідчого експерименту від 21.09.2023 року за участі ОСОБА_9 , де останній детально розповів та показав обставини спілкування його та ОСОБА_11 з ОСОБА_7 , та в подальшому обставин нанесення йому удару в обличчя; даними, що містяться у висновку експерта №СЕ-19/111-23/47304-ФХВР від 03.10.2023 року.

Досліджені судом першої інстанції докази взаємопов`язані між собою та у своїй сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст. 91 КПК України, вказані докази зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, не встановлено.

Місцевим судом надано належну оцінку всім зібраним у кримінальному провадженні доказам, а твердження апеляційної скарги захисника про те, що судом допущено неповноту судового розгляду, надано формальну оцінку доказам, спростовуються вироком суду.

Так, судом першої інстанції на підставі досліджених доказів встановлено, що ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та ОСОБА_12 були при виконанні службових обов`язків, вони представлялись як обвинуваченому так іншим особам, що вони є працівниками поліції України, перебували у форменому одязі, показували службове посвідчення. Працівники поліції неодноразово наголошували мету їхнього візиту, а саме з`ясування обставин здійснення пострілів у громадському місці. При цьому, поведінка ОСОБА_7 , яка зафіксована на боді-камері поліцейських, вказує, що ОСОБА_7 сприймав потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_11 саме як працівників поліції, а тому усвідомлював, що вониє працівниками правоохоронного органу і виконують свої службові обов`язки. При цьому, ОСОБА_7 маючи ознаки алкогольного сп`яніння, з самого початку поводився агресивно, брутально, ініціював конфлікт з поліцейськими та перший наніс удар в щелепу поліцейському, а згодом озброївшись, наніс удар і іншому поліцейському.

Такі дії обвинуваченого вказують на спрямованість його умислу на нанесення тілесних ушкоджень працівникам поліції, у зв`язку з чим, колегія суддів не бере до уваги доводи захисника, про відсутність в діях ОСОБА_7 суб`єктивної сторони злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_7 не наносив удар потерпілим, а лише відштовхнув потерпілого ОСОБА_19 , внаслідок чого той впав, крім слів обвинуваченого, не підтверджуються жодними належними доказами. Так, факт нанесення ударів підтверджено показаннями потерпілих, підстав сумніватися в яких стороною захисту не наведено, а також висновками експерта №042/1-382-2023 від 02.10.2023 рокута №042/1-383-2023 від 02.10.2023, яким встановлено наявність у потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_11 легких тілесних ушкоджень.

Разом з тим, доводи захисника про те, що цими висновками спростовано нанесення ударів саме ОСОБА_7 , не заслуговують на увагу, оскільки навпаки, дані висновки підтверджують, що виявлені у ОСОБА_9 та ОСОБА_11 тілесні ушкодження утворитися в день події від дії тупого предмета, характерні властивості якого (яких) в ушкодженнях не виявились.

При цьому, висновками не спростовано нанесення ударів рукою, тому посилання захисника на те, що експертом у підсумках не доведена можливість чи вірогідність утворення тілесного ушкодження саме нанесенням ударів рукою, є неспроможними.

Таким чином, колегія суддів погоджується з належно вмотивованими висновками суду першої інстанції про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України доведена поза розумним сумнівом належними та допустимими доказами, а доводи апеляційної скарги сторони захисту не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не містять переконливих доводів, які б вказували на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Підстав, за яких захисник наполягає на скасуванні вироку суду, апеляційним судом не встановлено.

Також, апеляційний суд погоджується з призначеним судом першої інстанції покаранням ОСОБА_7 в межах санкції інкримінованого кримінального правопорушення, яке в повній мірі відповідає тяжкості скоєного та даним про особу обвинуваченого, та буде необхідним та достатнім для його виправлення та перевиховання.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку колегією суддів не виявлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що підстави для скасування вироку суду першої інстанції відсутні, а тому в задоволенні поданої апеляційної скарги слід відмовити, а вирок суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника - залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Києва від 27 грудня 2024 року щодо ОСОБА_7 , за ч. 2 ст. 345 КК України, - без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: