Справа № 487/104/25
Провадження № 1-кс/487/2196/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2025 м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000032 від 06.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Окружної прокуратури міста Миколаєва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000032 від 06.01.2025 за ч. 3 ст. 332 КК України звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому просив накласти арешт на майно третьої особи, вилучене в ході проведення санкціонованого обшуку від 10.04.2025, а саме: мобільний телефон марки Redmi 9 CNFC, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім картою НОМЕР_3 , який поміщено до сейф-пакету №ICR 0076418; визначити місцем зберігання мобільного телефону марки Redmi 9 CNFC, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім картою НОМЕР_3 , який поміщено до сейф-пакету №ICR 0076418 у камері зберігання речових доказів Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області за адресою: м. Миколаїв, вул. Біла, 44.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000032 від 06.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.01.2025 до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшли матеріали від УСР в Миколаївській області ДСР НП України про те, що невстановлені особи, діючи на території Миколаївської області, в умовах воєнного стану, висловлюють пропозиції особам, які підпадають під мобілізацію та не мають підстав для відстрочки чи бронювання, за допомогою мобільного месенджера "Telegram", щодо можливості перенаправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску за грошове винагородження.

В порядку ст. 40 КПК України надано доручення на проведення слідчо-розшукових дій та співробітниками Управління стратегічних розслідувань Департаменту стратегічних розслідувань НПУ встановлено коло осіб, які можуть бути причетні до скоєння даного кримінального правопорушення, серед яких, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має у власності транспортний засіб марки Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_4 , VIN: НОМЕР_5 .

10.04.2025 було проведено санкціонований обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в ході проведення якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки Redmi 9 CNFC, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім картою НОМЕР_3 , котрий поміщено до сейф-пакету №ICR 0076418.

У клопотанні прокурор посилається на те, що вилучений мобільний телефон є знаряддям кримінального правопорушення, та зберіг на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, та на ньому може зберігатися інформація щодо злочинної діяльності, а тому з метою збереження уникнення спотворення предмету кримінального правопорушення та подальшого проведення слідчих дій, необхідно накласти арешт на вказаний мобільний пристрій.

В судовому засіданні прокурор не був присутнім, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно зі ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 173 КПК України визначено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000032 від 06.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.01.2025 до Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області надійшли матеріали від УСР в Миколаївській області ДСР НП України про те, що невстановлені особи, діючи на території Миколаївської області, в умовах воєнного стану, висловлюють пропозиції особам, які підпадають під мобілізацію та не мають підстав для відстрочки чи бронювання, за допомогою мобільного месенджера "Telegram", щодо можливості перенаправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску за грошове винагородження.

В порядку ст. 40 КПК України надано доручення на проведення слідчо-розшукових дій та співробітниками Управління стратегічних розслідувань Департаменту стратегічних розслідувань НПУ встановлено коло осіб, які можуть бути причетні до скоєння даного кримінального правопорушення, серед яких, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має у власності транспортний засіб марки Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_4 , VIN: НОМЕР_5 .

Оперативними заходами встановлено, що ОСОБА_4 на території міста Миколаєва та області підшукує осіб призовного віку, які підпадають під мобілізацію та не мають підстав для відстрочки чи бронювання, та висловлює пропозицію щодо можливості виготовлення документів, які дають право на переправлення через державний кордон України.

08.04.2025 слідчим суддею Заводського районного суду м. Миколаєва постановлено ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку житла за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення мобільних телефонів, сім-карток мобільних операторів, комп`ютерної техніки (персональних комп`ютерів, ноутбуків, планшетів та інших електронних пристроїв), на яких може зберігатися інформація щодо злочинної діяльності осіб, причетних до вказаного правопорушення, чорнових записів, що містять в собі інформацію про вчинення вказаного правопорушення.

З протоколу обшуку від 10.04.2025 слідує, що старшим слідчим СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де виявлено та вилучено мобільний телефон марки Redmi 9 CNFC, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім картою НОМЕР_3 .

Постановою старшого слідчого СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 вилучений мобільний телефон марки Redmi 9 CNFC, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім картою НОМЕР_3 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

За вимогами ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи встановлені досудовим розслідуванням обставини, а також те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за фактом висловлювання невстановленими особами пропозиції особам, які підпадають під мобілізацію та не мають права на відстрочку, за грошову винагороду за допомогою мобільного месенджеру «Телеграм» щодо можливості перенаправлення через державний кордон, існує обґрунтоване припущення, що вилучений в ході обшуку мобільний телефон зберіг на собі сліди вчинення кримінального протиправних діянь, а також може містити і інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

А за такого, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором доведено відповідність вилученої речі критеріям, визначенні статтею 98 КПК України.

Також доведена наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу та існує необхідність накладення арешту на це майно для забезпечення збереження його як речового доказу та виконання завдань кримінального провадження.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту може мати наслідком перешкоджання кримінальному провадженню та встановленню істини у ньому, шляхом приховування, знищення речових доказів.

Таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження.

Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання та наявність достатніх підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна.

Клопотання в частині визначення місця зберігання вилученого мобільного пристрою не підлягає задоволенню, оскільки суд розглядає лише клопотання про арешт майна, а питання, пов`язанні зі зберіганням речових доказів врегульовані Постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України».

А за такого, клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Накласти арешт намайно, вилучене в ході проведення обшуку 10.04.2025, а саме: мобільний телефон марки Redmi 9 CNFC, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім картою НОМЕР_3 , який поміщено до сейф-пакету №ICR 0076418.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1