Провадження № 1-кп/442/452/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000257 від 05.11.2024, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобич Львівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно з ст. 89 КК України раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України,

встановив:

Судом визнано доведеним, що 04.11.2024 приблизно о 15 год. 20 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи між будинком №22 по вулиці Шевченка та буд. №1 по вул. Заньковецькій у м. Дрогобич, Львівської області побачив на декоративному виступі будинку №22 по вул. Шевченка барсетку чорного кольору виробника «Cantlon», яку ОСОБА_4 залишив на вказаному фасаді, та яка не представляє для нього жодної матеріальної цінності, у нього виник умисел на викрадення вказаної барсетки та її вмісту.

Відкривши вказану барсетку, 04.11.2024 приблизно о 15 год. 25 хв., ОСОБА_3 перевіряючи її вміст, виявив в ній дві банківські картки, які згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію» № 2657-ХП від 2 жовтня 1992 року, п. 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи коштів в Україні» №2346 III від 05 квітня 2001 року, ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність» № 2121-ІІІ від 7 грудня 2000 року, «Положення про міжбанківські розрахунки», затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 08 жовтня 1998 року № 414, та примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, є офіційними документами, тобто електронними платіжними документами, які ОСОБА_3 вирішив викрасти.

Реалізуючи свій протиправний умисел на незаконне заволодіння банківськими картками, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, діючи із корисливих мотивів, переконавшись у тому, що його дії ніким не будуть викриті та за ними ніхто не спостерігає і він не буде помічений, ані потерпілим, ані іншими особами, діючи із прямим умислом, таємно, витягнув з барсетки належній ОСОБА_4 , банківські картки банку «Ощадбанк» № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , які є офіційними документами та взявши їх із собою, не вчинив жодних дій щодо їх повернення власнику, покинув вулицю Шевченка в м. Дрогобич Львівської області, направившись у невідомому напрямку, тим самим незаконно ними заволодівши, розпорядившись на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив викрадення з корисливих мотивів банківських карток АТ «Ощадбанк», які є офіційними документами та належать ОСОБА_4 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

Окрім цього, 04.11.2024 приблизно о 15 год. 20 хв., ОСОБА_3 перебував між будинком №22 по вулиці Шевченка та буд. №1 по вул. Заньковецькій у м. Дрогобич, Львівської області, звідки з виступу будинку АДРЕСА_2 викрав барсетку чорного кольору виробника «Cantlon».

Відкривши барсетку та побачивши у середині документи, ОСОБА_3 реалізуючи свій раптово виниклий протиправний умисел на незаконне заволодіння документами, переконавшись у тому, що його дії ніким не будуть викриті та за ними ніхто не спостерігає і він не буде помічений, діючи із прямим умислом, таємно заволодів паспортом громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_3 ; військовим квитком виданим на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_4 ; свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу виданим на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_5 та посвідченням водія виданим на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_6 , які є важливими особистими документами, тим самим незаконно заволодівши шляхом викрадення паспортом громадянина України та іншим важливими документами та направився до свого місця проживання, де у подальшому розпорядилася ними на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_3 незаконно заволодів, шляхом викрадення паспорта громадянина України та інших важливих особистих документів, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 357 КК України.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 надійшов до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області в порядку ст. 302 КПК України.

Прокурор, відповідно до ч. 1 ст. 302 КПК України, в обвинувальному акті заявив клопотання про розгляд кримінального провадження у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Зі змісту заяви від 26.12.2024 підозрюваного ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , вбачається, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у предявленому обвинуваченні за:

ч. 1 ст. 357 КК України, тобто у викраденні з корисливих мотивів банківських карток АТ «Ощадбанк», які є офіційними документами;

ч. 3 ст. 357 КК України, тобто у незаконному заволодінні паспортом громадянина України та інших важливих особистих документів, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Потерпілий ОСОБА_4 відповідно до поданої заяви від 26.12.2024, повністю погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000257 від 05.11.2024 про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити у судове засідання розгляд обвинувального акта щодо вчинення кримінального правопорушення та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2617-VIII, те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, заяву обвинуваченого, в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що є підстави для розгляду обвинувального акта в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив викрадення з корисливих мотивів банківських карток АТ «Ощадбанк», які є офіційними документами та належать ОСОБА_4 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України; незаконно заволодів, шляхом викрадення паспорта громадянина України та інших важливих особистих документів, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 357 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 в поданій заяві обставини вчинення кримінальних праворушень не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч.1 ст.357, ч. 3 ст. 357 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, обставини вчинення кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, обставинами, що пом`якшує покарання, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; обставин, що обтяжують покарання не встановлено, та вважає за необхідне призначити покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України у виді пробаційного нагляду.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

З речовими доказами слід поступити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України та призначити йому покарання за:

ч. 1 ст. 357 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік;

ч. 3 ст. 357 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання призначених покарань остаточно визначити до відбуття покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

Встановити ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.1,2,3 ч.2 ст.59-1 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

Попередити ОСОБА_3 , що у разі ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду настає відповідальність за ч.3 ст.389 КК України, яка карається обмеженням волі на строк до трьох років.

Строк відбуття покарання рахувати з часу звернення вироку до виконання.

Речові докази: військовий квиток на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_4 від 15.05.2003, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_3 , виданий Дрогобицьким PB УМВС України у Львівській області 01.07.2000, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «Citroen С4 Picasso» р.н. НОМЕР_7 , серії НОМЕР_5 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_6 , банківська карта банку «Ощад банк» НОМЕР_1 та банківська карта банку «Ощад банк» НОМЕР_2 - повернути потерпілому ОСОБА_4 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1