Справа № 357/4713/25
У Х В А Л А

09 квітня 2025 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м. Біла Церква клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000819 від 04.04.2025 року,

У С Т А Н О В И В:

Старший слідчий відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , звернулася з клопотанням, яке погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, по кримінальному провадженню, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000819 від 04.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що 04.04.2025 року, приблизно о 13:10 год., дві невстановлені особи перебували на дитячому майданчику що розташований біля будинку №207А по вул. І. Кожедуба в м. Біла Церква, Київської обл. та в цей час у вказаних осіб виник умисел на грубе порушення громадського порядку, в ході якого останні почали виражатися нецензурною лайкою в бік ОСОБА_5 та в подальшому нанесли множинні удари ногами та кулаками рук по голові та тілу ОСОБА_5 , при цьому чинили опір невстановленій особі жіночої статі, яка намагалася припинити злочинні дії останніх. Своїми діями невідомі особи спричинили ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: поверхневої травми голови, перелому основної фаланги V пальця правої кисті.

В період часу з 23 год 54 хв. 04.04.2025 року по 00.22 хв 05.04.2025 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та вилучено належний останньому мобільний телефон марки «Lenovo» з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з вбудованою сім-картою мобільного оператору «Київстар» з мобільним номером телефону НОМЕР_3 , кофту спортивну темно синього кольору з капюшоном з написом «ADIDAS», штани спортивного темно-синього кольору з написом «ADIDAS» зі слідами речовини невідомого походження на лівій штанині, жилетку темно-сірого кольору, кросівки чорного кольору.

Виходячи з того, що було виявлено та вилучено предмети, які можуть містити відомості, які були використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, виникає необхідність у накладенні арешту на тимчасово вилучене вищевказане майно.

У сторони обвинувачення є підстави вважати, що вилучені під час обшуку предмети могли зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та можуть бути використані як докази фактів та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

Метою арешту вилученого майна є забезпечення його збереження як речових доказів.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подане не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучене. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Обшук було проведено період часу з 23 год 32 хв. 04.04.2025 року по 00.42 хв 05.04.2025року, а клопотання про арешт майна надійшло до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 07.04.2025 року, тобто клопотання подано з дотриманням вимог, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України.

В судове засідання сторони не з`явилися, про розгляд клопотання повідомлені.

Через канцелярію суду надійшла заява слідчого ОСОБА_3 в якій вона просить розгляд клопотання про накладення арешту на майно проводити без її участі. Вимоги клопотання підтримує в повному обсязі.

Також, через канцелярію суду від власника майна ОСОБА_6 надійшла заява, в якій останній просить розгляд клопотання проводити за його відсутності, щодо накладення арешту на майно не заперечує.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

За ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частин 1, 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є, крім іншого, доказом кримінального правопорушення.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З наявних в розпорядженні слідчого судді матеріалів, убачається, що слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000819 від 04.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України.

В період часу з 23 год 54 хв. 04.04.2025 року по 00.22 хв 05.04.2025 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та вилучено належний останньому мобільний телефон марки «Lenovo» з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з вбудованою сім-картою мобільного оператору «Київстар» з мобільним номером телефону НОМЕР_3 , кофту спортивну темно синього кольору з капюшоном з написом «ADIDAS», штани спортивного темно-синього кольору з написом «ADIDAS» зі слідами речовини невідомого походження на лівій штанині, жилетку темно-сірого кольору, кросівки чорного кольору.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 08.04.2025 року надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою старшого слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя і здоров`я особи СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_7 від 05.04.2025 року, вказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000819 від 04.04.2025 року.

Згідно абзацу третього частини 2 ст. 168 КПК України вбачається, що забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем чи їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Частиною 2 статті 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду. Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту. У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

Відповідно до абзацу другого ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт на комп`ютерні системи або їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другої цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

З клопотання вбачається, що підставою накладення арешту на вилучене майно є збереження інформації про вчинене кримінальне правопорушення та подальше проведення необхідних судових експертиз.

Також слід зазначити, що арешт майна є важливим елементом здійснення завдань кримінального провадження, своєчасне застосування якого може запобігти непоправним негативним наслідкам при розслідуванні кримінального правопорушення. Для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні цього майна та інформації, яка в ньому знаходиться до встановлення фактичних обставин вчинення злочину.

Слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження інформації про вчинене кримінальне правопорушення та подальше проведення необхідних судових експертиз, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

Таким чином клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 98, 168, 170-173, 175, 309, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт майна в кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000819 від 04.04.2025 року - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 23 год 54 хв. 04.04.2025 року по 00.22 хв 05.04.2025 року, а саме: мобільний телефон марки «Lenovo» з IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з вбудованою сім-картою мобільного оператору «Київстар» з мобільним номером телефону НОМЕР_3 , кофту спортивну темно синього кольору з капюшоном з написом «ADIDAS», штани спортивного темно-синього кольору з написом «ADIDAS» зі слідами речовини невідомого походження на лівій штанині, жилетку темно-сірого кольору, кросівки чорного кольору, шляхом заборони розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддяОСОБА_1