Справа 350/756/24
Номер провадження 1-кп/350/119/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2024 року Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області в селищі Рожнятів Калуського району Івано-Франківської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Березівка Березівського району Одеської області, з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 березня 2024 року за № 0000063,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 у період дії оголошеного в Україні відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» воєнного стану із 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України про введення воєнного стану в Україні» та який в подальшому неодноразово продовжувався і зокрема Указом Президента України від 05 лютого 2024 року № 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 лютого 2024 року № 3564-ІХ, з 05 год. 30 хв. 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, маючи корисливий мотив та мету особистого збагачення вчинив крадіжку чужого майна.

Так, ОСОБА_4 зранку 25 березня 2024 року направився в село Князівське Калуського району Івано-Франківської області до свого знайомого ОСОБА_5 .

Прибувши на місце, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корислих мотивів та з метою особистого збагачення, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, розбивши скло у вікні, проник до приміщення житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де шляхом віджиму міжкімнатних дерев`яних дверей житлової кімнати проник у кухонне приміщення будинку звідки викрав грошові кошти в сумі 3 700 гривень, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

В результаті протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_5 було завдано матеріальних збитків на суму 3 700 гривень.

В ході судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, розкаявшись у скоєному, своїми показами підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, з висновками судових експертиз погодився та заперечень до них не має, зокрема, суду пояснив, що 25 березня 2024 року в обідній час з метою крадіжки прибув до житлового будинку потерпілого ОСОБА_5 , що в селі Князівське, де, розбивши скло у вікні. проник до середини та із кухні викрав гроші в сумі 3 700 гривень, які переніс до свого помешкання та в подальшому із цієї суми витратив незначну частину. У скоєнні злочину щиро кається, з потерпілим помирився та обіцяє крадіжок більше не вчиняти, просив суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд кримінального провадження за його відсутності, цивільний позов не заявляв.

Враховуючи те, що обвинувачений та прокурор не оспорюють всі фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил статтей 349, 351 Кримінального процесуального кодексу України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по кримінальному провадженню, окрім допиту обвинуваченого.

Суд вважає пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведеним і кваліфікує його дії за частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

При призначенні виду і міри покарання суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 65 Кримінального кодексу України та пункту 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до статті 50 Кримінального кодексу України,особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, як законний захід особливої форми державного примусу, як одну з форм реалізації кримінальної відповідальності, індивідуалізації застосування примусу тільки до особи, визнаної винною у вчинені кримінального правопорушення і таке покарання має на меті не тільки кару, а й покарання необхідне й достатнє для її виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень і не повинно мати на меті завдання фізичних страждань або принизити людську гідність.

Суд, обираючи обвинуваченому вид і міру покарання, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує, що відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України вчинене обвинуваченим правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України є тяжким злочином.

Суд приймає до уваги те, що обвинувачений характеризується посередньо, визнав вину в скоєнні кримінального правопорушення, щиро розкаявся, на профілактичних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за допомогою до цих лікарів не звертався, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого суд відносить щире каяття в скоєнні кримінального правопорушення, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення ним кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Враховуючи викладене, а також характер і ступінь суспільної небезпечності та тяжкості вчиненого обвинуваченим злочину, наявність пом`якшуючих вину обставин та обставини, що обтяжує покарання, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік, який є достатнім для того, щоб засуджений в умовах здійснення контролю за його поведінкою довів своє виправлення. Таке покарання буде співмірним протиправному діянню, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Питання про скасування арешту майна, суд вирішує в порядку статті 174 Кримінального процесуального кодексу України,

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до частини другої статті 124 Кримінального процесуального кодексу України, документально підтверджені витрати на залучення експертів, а саме за проведення судових дактилоскопічних та трасологічної експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід до обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Керуючись статтями 100, 174, 349, 368-371, 374, 532 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої, пункту 2 частини третьої статті 76 Кримінального кодексу України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів, а саме за проведення Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України: судової трасологічної експертизи № СЕ-19/109-24/4371-ТР від 09 квітня 2024 року 7512 (сім тисят п`ятсот дванадцять) гривень 80 копійок;

судової дактилоскопічної експертизи: № СЕ-19/109-24/5208-Д від 16 квітня 2024 року - 3029 (три тисячі двадцять дев`ять) гривень 12 копійок;

судової дактилоскопічної експертизи: № СЕ-19/109-24/4374-Д від 28 березня 2024 року - 1893 (одну тисячу вісімсот дев`яносто три) гривні 20 копійок, а всього 12 435 (дванадцять тисяч чотириста тридцять п`ять) гривень 12 копійок.

Скасувати арешт на: пару взуття марки «Тракт» чорного кольору, 42 розміру, накладений ухвалою слідчого судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 27 березня 2024 року у справі № 350/525/24, провадження № 1-кс/350/173/2024; грошові кошти в сумі 2 884 гривні, накладений ухвалою слідчого судді Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 27 березня 2024 року у справі № 350/525/24, провадження № 1-кс/350/172/2024.

Речові докази: слід взуття із об`єктом носієм (уламком скла), який згідно постанови про визнання предметів речовими доказами від 25 квітня 2024 року був визнаний речовим доказом та переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 2 (селище Рожнятів) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області - знищити; пару взуття марки «Тракт» чорного кольору, 42 розміру, яка згідно постанови про визнання предметів речовими доказами від 26 березня 2024 року була визнана речовим доказом та передана на зберігання до камери зберігання речових доказів відділення поліції № 2 (селище Рожнятів) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області - повернути ОСОБА_4 ; грошові кошти в сумі 2 884 гривні, які згідно постанови про визнання предметів речовими доказами від 26 березня 2024 року були визнані речовими доказами та передані на зберігання в банківську комірку Прикарпатського Регіонального управління Акціонерного товариства «Приватбанк» - повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу небуло подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Рожнятівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_4 .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1