Справа №766/5364/25
н/п 1-кс/766/3115/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Херсонського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області ОСОБА_3 , про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю у кримінальному провадженні № 0000486 від 13.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

встановила:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на тимчасовий доступ до речей і документів.

Обґрунтування клопотання:

У провадженні СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області перебувають матеріали досудового розслідування за № 0000486, від 13.03.2025 за ч. 5 ст. 407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, надійшло повідомлення командира військової частини НОМЕР_1 (Сили територіальної оборони ЗСУ) про те, що бойовий медик 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти молодший сержант ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_2 , іпн. НОМЕР_3 ) 24.09.2024 самовільно залишив місце несення служби в районі н.п. Олександрівка Херсонської області.

З метою підтвердження або спростування законних підстав залишення гр. ОСОБА_4 військової частини (а саме проходження лікування, діагностики тощо) та з метою підтвердження незаконного залишення військової частини 01.04.2025 року за вихідним номером 2821/36/3-25 надано запит до ІНФОРМАЦІЯ_2 про надання відомостей стосовно звернення за медичною допомогою до закладів охорони здоров`я області.

02.04.2025 отримано відповідь з ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якій відмовлено у наданні інформації про факти звернення за медичною допомогою до закладів охорони здоров?я області ОСОБА_4 і повідомлено, що управління охорони здоров`я облдержадміністрації не вбачає наявності правових підстав для задоволення цього запиту.

Встановлено, що особа, у володінні якої знаходяться документи, не здійснила передачу їх стороні кримінального провадження добровільно після отримання відповідного запиту і таке вилучення необхідне для досягнення мети застосування цього заходу забезпечення.

Повноваження слідчого та прокурора у кримінальному провадженні № № 0000486 від 13.03.2025, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 407 КК України, яке на даний час перебуває у провадженні СВ Херсонського РУП ГУНП в Херсонській області підтверджується витягом з ЄРДР на дату подання клопотання.

Вказані документи мають суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, містять інформацію про обставини, що підлягають доказуванню, та події кримінального правопорушення.

Отже, в ході досудового розслідування зазначеного кримінального провадження, з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень, з метою підтвердження або спростування законних підстав залишення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військової частини, необхідно провести тимчасовий доступ до охоронюваної законом таємниці, а саме стосовно надання документів з інформацією про факти звернення за медичною допомогою (оглядів, лікування, обстеження), з можливістю вилучення завірених копій документів, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який звертався, проходив лікування, перебував на огляді у закладах ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , ЄРДПОУ НОМЕР_4 .

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК України інформація яку необхідно отримати належить до охоронюваної законом таємниці, а тому отримати таку інформацію можливо лише на підставі ухвали слідчого судді.

Дії, передбачені ст. 159, п. 7 ч. 1 ст. 162 КПК, є заходами забезпечення кримінального провадження, дозвіл на застосування яких надає слідчий суддя суду першої інстанції, при цьому відомості щодо таких дій не становлять державної таємниці.

Доводи сторін кримінального провадження.

Слідчий в судове засідання не з`явилася, у клопотанні просила розглядати клопотання без її участі.

Володілець речей і документів, про тимчасовий доступ до яких звертається слідчий невідомий, тому у судове засідання не міг бути викликаний.

Згідно положень ч.4 ст. 107 КПК України фіксування розгляду за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Мотивація суду:

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є не обґрунтованим, а тому не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно приписів ч.1 ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Вимоги до клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів визначені частиною 2 ст. 160 КПК України, відповідно до якої у клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом.

В порушення вимог п.2 ч.2 ст.160 КПК України не зазначена правова кваліфікація кримінального правопорушення, а тільки норма кримінального закону ч. 5 ст. 407 КК України (самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем, а також нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинені в бойовій обстановці, а так само ті самі дії тривалістю понад три доби, вчинені в умовах воєнного стану), тоді як вказані норми передбачають кілька видів правопорушень.

Зазначення кваліфікації кримінального правопорушення має суттєве значення, оскільки дає можливість слідчому судді визначити чи мають відношення речі та документи, до яких планується отримати тимчасовий доступ, до вказаного кримінального провадження.

У порушення вимог п. 1 ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні не викладено обставин кримінального правопорушення, які б відповідали диспозиції ч. 5 ст. 407 КК України, лише зазначено, що «бойовий медик 1 стрілецького взводу 2 стрілецької роти молодший сержант ОСОБА_4 24.09.2024 самовільно залишив місце несення служби в районі н.п. Олександрівка Херсонської області».

Отже, слідчим у клопотанні не зазначено обставин правопорушення, які напряму відносяться до кваліфікаційних ознак злочину, визначених у диспозиції ч. 5 ст. 407 КК України, зокрема: звідки пішла особа, куди, при яких обставинах, з якою метою, коли мала повернутися тощо.

В порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 160 КПК України у клопотанні не обґрунтовано значення для кримінального провадження витребуваних документів, а тільки загальною фразою зазначено, що «з метою підтвердження або спростування законних підстав залишення гр. ОСОБА_4 військової частини (а саме проходження лікування, діагностики тощо)». Незрозуміло підтвердження чи спростування яких обставин та яких саме протиправних дій слідчий вважає за потрібне отримати шляхом тимчасового доступу до речей і документів, у зв`язку з чим у слідчого взагалі виникли підстави вважати, що залишення особою місця несення служби пов`язане із зверненням його до медичних закладів. Слідчим у клопотанні не зазначено причинно-наслідкового зв`язку між інформацією, яку бажає отримати та обставинами правопорушення.

Разом з цим, відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Слідчим у клопотанні, в мотивувальній частині не зазначено підстав вважати, що саме ІНФОРМАЦІЯ_2 є володільцем речей і документів, до яких слідчий бажає отримати тимчасовий доступ. У прохальній частині слідчий зазначає, що просить надати доступ «до документів з інформацією про факти звернення за медичною допомогою (оглядів, лікування, обстеження), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який звертався, проходив лікування, перебував на огляді у закладах ІНФОРМАЦІЯ_3 , що розташоване за адресою АДРЕСА_2 , ЄРДПОУ НОМЕР_4 , з можливістю вилучення завірених копій документів».

З цього приводу слід зазначити наступне.

Слідчий просить надати тимчасовий доступ до документів, володільцем яких нібито є ІНФОРМАЦІЯ_2 , при цьому посилаючись на лист ІНФОРМАЦІЯ_4 , яким було відмовлено слідчому у наданні інформації. Слідчий суддя звертає увагу на те, що ІНФОРМАЦІЯ_5 та ІНФОРМАЦІЯ_6 є різними юридичними особами, а тому незрозуміло кого слідчий вважає володільцем документів, до яких просить надати тимчасовий доступ.

Крім того, слідчий по своїй суті просить надати тимчасовий доступ до медичних документів, які можуть містити інформацію про звернення ОСОБА_4 у медичний заклад охорони здоров`я, в якому може безпосередньо відбуватися лікування фізичних осіб (поліклініка, лікарня, госпіталь, медичні чи реабілітаційні центри тощо).

Управління охорони здоров`я при обласній державній адміністрації є державною установою, яка не є лікувальним закладом, куди може звернутися особа за медичною допомогою. Про зазначене свідчить і посилання у листі ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02.04.2025, долученому до матеріалів клопотання, в якому міститься посилання на статтю 19 Конституції України щодо дій посадових осіб органів державної влади та місцевого самоврядування. Тобто, фактично слідчий за допомогою тимчасового доступу вимагає від державної установи вчинити певні дії на створення нового документу, а саме: зібрати інформацію зі всіх медичних закладів охорони здоров`я, які підпорядковані вищевказаному управлінню, оптимізувати та узагальнити цю інформацію, і створити лист, в якому цю інформацію надати слідчому.

Таким чином, порушується принцип та суть власне тимчасового доступу, який полягає у наданні стороні кримінального провадження документів особою, у володінні якої знаходяться такі речі, тобто вони вже існують і не підлягають створенню у майбутньому, а також ця особа має бути саме володільцем цих документів, тобто безпосередньо ними володіти.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом

Главою 15 КПК України регламентуються питання, пов`язані із порядком надання слідчим суддею, судом тимчасового доступу до речей і документів особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Слідчому судді не надано повноважень зобов`язувати будь-яку особу створювати певні документи або речі для передачі їх органу досудового розслідування.

Підсумовуючи зміст клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання за своїм змістом є набором загальних фраз та цитуванням норм КПК України, які визначають певні поняття, пов`язані з тимчасовим доступом, та вимоги, які слідчий при зверненні із клопотанням про тимчасовий доступ повинен виконувати, а не цитувати.

Частиною 5 ст. 163 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Враховуючи викладене у мотивувальній частині ухвали, на підставі ст.163 КПК України слідчий суддя

постановила:

Відмовити старшому слідчому СВ Херсонського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Херсонській області ОСОБА_3 у тимчасовому доступі до речей і документів у кримінальному провадженні № 0000486 від 13.03.2025, володільцем яких є ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1