Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/133/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2025 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Кропивницький апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської областівід 21.02.2025, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Могильне Гайворонського району Кіровоградської області, громадянина України, не депутата, маючого середню освіту, на утриманні перебуває малолітній син, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 35 днів, а саме до 27.03.2025, включно

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою слідчого Гайворонського районного суду Кіровоградської областівід 21.02.2025 відносно ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 35 днів, а саме до 27.03.2025, включно.

Приймаючи вказане рішення, слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчим у клопотанні з доданими документами з достатньою на даній стадії кримінального провадження повнотою підтверджується наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 згаданого кримінального правопорушення, а саме: витягом з ЄРДР від 26.12.2024 року, номер кримінального провадження №0000207; копією протоколу огляду місця події від 26.12.2024 року за адресою: АДРЕСА_2 ; копією протоколу огляду трупа від 26.12.2024 року, яким зафіксовано огляд трупа ОСОБА_7 ; копією протоколу огляду місця події від 26.12.2024 року за адресою: АДРЕСА_3 ; копіями протоколів допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від 26.12.2024 року; копіями протоколів проведення слідчого експерименту від 27.12.2024 року за участю підозрюваного ОСОБА_6 ; копією протоколу проведення слідчого експерименту від 27.12.2024 року за участю свідка ОСОБА_8 в якому зафіксовано, що ОСОБА_8 спочатку розповіла, а потім на місці відтворила механізм отримання потерпілим ОСОБА_7 тілесних ушкоджень, які призвели до смерті останнього; копією висновку експерта № 34 від 22.01.2025 року; іншими доказами в їх сукупності, що є достатніми на даному етапі кримінального провадження для визнання підозри обґрунтованою. Будь-які інші докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри, в матеріалах кримінального провадження відсутні.

Слідчий суддя вбачає як обґрунтованість підозри, так і наявність ризиків у кримінальному провадженні. ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Процесуальні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, про які зазначає в клопотанні слідчий та які були заявлені під час попереднього застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , зокрема те, що підозрюваний ОСОБА_6 може: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний міцних соціальних зв`язків не має, не одружений, був виявлений працівниками поліції на місці скоєння злочину. При цьому, підозрюваному в разі визначення його винуватим, загрожує покарання строком від семи до десяти років, а також з урахуванням бажання уникнути відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання та вагомості доказів обґрунтованості підозри; 2) незаконно впливати на свідків, які підтверджують його вину у вчиненні інкримінованого злочину, так як підозрюваний особисто знайомий зі свідками та володіє відомостями, де вони проживають, тому вказані обставини дають підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на вказану категорію осіб, з метою зміни чи відмови від наданих показів; 3) вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та агресивність дій підозрюваного в ході вчинення злочину, за результатами якого настала смерть потерпілого; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто вводити слідство в оману, ухилятись від викликів слідчого, прокурора та суду; 5) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, та які на даний час не встановлені органом досудового розслідування, оскільки на даний час ще проводяться слідчі дії спрямовані на здобуття доказів, які мають значення для даного кримінального провадження, встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення; не перестали існувати на даний час та виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Слідчий суддя врахував: тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні тяжкого злочину (ст. 12 КК України), особу підозрюваного, який характеризується з посередньої сторони, його вік, стан здоров`я, сімейний стан, який неодружений, має на утриманні малолітнього сина, його майновий стан, який раніше не судимий та в даний час підозрюється у вчиненні злочину проти життя та здоров`я особи, вагомість наведених доказів про вчинення такого, стадію на якій перебуває досудове розслідування, а також те, що підозрюваний проживає в одному населеному пункті зі свідками, що не може забезпечити його належну процесуальну поведінку.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого суду скасувати, постановити нову ухвалу, обравши більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання або застави.

Підозрюваний ОСОБА_6 не переховувався від органів досудового розслідування/, не був затриманий за підозрою у вчиненні злочинів.

Судом не взято до уваги те, що матеріальна шкода відсутня, підозрюваний ОСОБА_6 раніше не судимий.

Жодний ризик передбачений ст. 177 КПК України слідчим та прокурором не доведений.

На момент винесення ухвали судом ОСОБА_6 вже надав покази на допиті, якими повністю визнав свою вину та проінформував слідство про будь-яку наявну інформацію з приводу вчинення злочину.

Просив розгляд справи провести в письмовому провадженні без участі сторони захисту.

Прокурор ОСОБА_13 до початку розгляду апеляційної скарги сторони захисту просив розглядати апеляційну скаргу стосовно підозрюваного ОСОБА_6 в порядку письмового провадження, без його участі. Проти задоволення апеляційної скарги заперечив.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали клопотання про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Враховуючи вимоги ст.406 КПК України, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін кримінального провадження.

Постанова судді про застосування запобіжного заходу або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст.177, 178,183 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч.3 ст.199 КПК України, котрими регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою, клопотання про продовження строку тримання під вартою повинно містити, зокрема, виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Встановлено, що 27.12.2024 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальному правопорушенні, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Відповідно до ухвали слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 27.12.2024 року відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, до 23 лютого 2025 року включно.

19.02.2025 року постановою керівника Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000207 до трьох місяців, тобто до 27.03.2025 включно.

Зміст клопотання слідчого, фактичні обставини кримінального провадження, дані, які були предметом дослідження під час розгляду цього клопотання, а також встановлені під час застосування запобіжного заходу, свідчать, що за встановлених обставин, заявлені ризики, які виправдовують тримання особи під вартою не зменшились.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, що підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Слідчим суддею місцевого суду враховано обставини провадження, характер обвинувачення, особу підозрюваного. Оцінено суворість можливого покарання ОСОБА_6 , в даний час підозрюється у вчиненні злочину проти життя та здоров`я особи, вагомість наведених доказів про вчинення такого, стадію на якій перебуває досудове розслідування, а також те, що підозрюваний проживає в одному населеному пункті зі свідками, що не може забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Стороною обвинувачення доведена об`єктивна необхідність продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

За наслідками дослідження матеріалів клопотання, характеризуючих даних підозрюваного, колегією суддів не виявлено доказів того, що на даний час зменшились або перестали існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, встановлені раніше, що могло б свідчити, що застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, забезпечить належну його процесуальну поведінку до закінчення досудового розслідування по кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя не вийшов за межі строку досудового розслідування та враховував вимоги дотримання розумного строку тримання під вартою, продовжив строк тримання під вартою в межах строків досудового розслідування, що відповідає загальним положенням щодо розумних строків, викладених у правовій позиції Європейського суду з прав людини в рішенні у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості".

Слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що раніше встановлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, оскільки обставини, за яких вони були встановлені, не змінились. Запобігти вказаним ризикам, які встановлені та продовжують існувати в разі непродовження строку запобіжного заходу тримання під вартою, або при застосуванні іншого запобіжного заходу, неможливо.

Колегія суддів приходить до висновку, що оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 України, з урахуванням встановлених ризиків, відсутні підстави вважати, що меш суворий запобіжний захід, в тому числі і той, який просила застосувати до нього його сторона захисту у вигляді цілодобового домашнього арешту, особистого зобовязання або застави, ніж тримання під вартою, зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Колегія суддів наголошує, що на даній стадії, не можуть оцінюватись докази в їх сукупності для встановлення наявності або відсутності в діях особи складу злочину та належність, допустимість доказів цього, обставини на які посилається захисник, будуть встановлюватись і досліджуватись під час судового розгляду в сукупності з усіма зібраними на досудовому слідстві доказами.

Додані до клопотання матеріали дають змогу встановити наявність обґрунтованих підстав про можливість вчинення злочину ОСОБА_6 . Межі розгляду клопотання про застосування, продовження запобіжного заходу визначені в ст. ст. 196, 199 КПК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Жодних доказів про те, що підозрюваний не може утримуватися під вартою, стороною захисту не представлено.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обгрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм кримінального процесуального закону з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження.

Беручи до уваги зазначене, виходячи з положень ст. 177-178 КПК України, ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та матеріалів справи, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість постановленого слідчим суддею судового рішення, тому доводи апеляційної скарги є безпідставними і їх необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Гайворонського районного суду Кіровоградської областівід 21.02.2025, якою стосовно ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4