Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/4397/24
Провадження № 1-кп/490/745/2024
У Х В А Л А

04 грудня 2024 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження № 0000389 про обвинувачення

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Мішково-Погорілове Миколаївського /раніше Вітовського/ району Миколаївської області, є українцем, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального Кодексу України, -,

В С Т А Н О В И В :

Органами досудового розслідування та публічним обвинуваченням ОСОБА_4 звинувачено у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин

01 квітня 2024 року, близько 10:20 години, у світлий час доби, за відсутності опадів [він], керуючи технічно справним автомобілем марки «Opel Zafira», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався по сухій, чистій асфальтованій ділянці проїжджої частини заїзду до прилеглої території будинку № 177-А по проспекту Центральному у місті Миколаєві та зупинив автомобіль біля зазначеного житлового будинку, здійснюючи висадку пасажира.

У той же час по вищевказаній проїжджій частині, позаду автомобіля у темп спокійного кроку рухалась пішохід ОСОБА_5 по напрямку до його задньої частини.

В свою чергу, водій ОСОБА_4 після висадки пасажира, маючи намір здійснювати рух заднім ходом, з метою подальшого виїзду з території вказаного подвір`я, діючи із злочинною самовпевненістю, тобто, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, усвідомлюючи обов`язок беззастережно виконувати вимоги Правил Дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001. із відповідними змінами та доповненнями (далі ПДР) та маючи можливість їх виконати, грубо порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5 2.3 «б», 10.1, 10.9 ПДР:

-1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими»;

-1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

-2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, і не відволікатися від керування ним у дорозі»;

-10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

-10.9. «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб»;

Будучи зобов`язаним знати й неухильно виконувати вимоги ПДР, розуміючи що його дії не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагуючи на її зміни, перед початком руху заднім ходом не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, розпочав рух, не звернувшись за допомогою до інших осіб для забезпечення безпеки руху, внаслідок чого задньою частиною кузову автомобіля здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яку він об`єктивно спроможний був виявити і мав таку можливість.

B результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому нижньої третини правої великогомілкової кістки зі зміщенням уламків, перелому верхньої третини правої малогомілкової кістки зі зміщенням уламків, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_4 вищезазначених вимог ПДР, які знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за частиною 1 статті 286 Кримінального Кодексу України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Обвинувачений заявила клопотання про його звільнення від кримінальної відповідальності в зв`язку із тим, що примирилась з потерпілою та повністю відшкодувала заподіяну злочином шкоду.

Потерпіла заявлене клопотання підтримала та підтвердила, що обвинувачений повністю відшкодував їй заподіяну його діями шкоду.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував.

Після вислуховування сторін та дослідження письмових матеріалів справи суд дійшов такого.

Щодо суті заявленого клопотання.

1. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального Кодексу України.

Злочин, передбачений частиною 1 статті 286 Кримінального Кодексу України є необережним.

Санкція за вчинення такого злочину передбачає покарання у вигляді:

-штрафу у розмірі від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

-виправних робіт - на строк до двох років;

-арешту - на строк до шести місяців;

-обмеження волі - на строк до трьох років.

Відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України такий злочин є віднесеним до категорії нетяжких.

Відповідно до статті 46 КК України за такого обвинувачена може бути звільненою від кримінальної відповідальності у разі, якщо вона примирилась з потерпілою та відшкодувала шкоду, завдану злочином.

2. Матеріали справи доводять, що обвинувачений дійсно примирився з потерпілою та відшкодував завдані злочином збитки.

3. Під час судового розгляду питання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі йому роз`яснене право не визнавати своєї вини та вимагати розгляду справи у повному обсязі та доведення своєї невинуватості, але цим правом обвинувачений скористатись не побажав.

Наслідки звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченому роз`яснені.

Отже, заявлене клопотання підлягає задоволенню, обвинувачена звільненню від кримінальної відповідальності, а провадження у справі закриттю.

Щодо речових доказів.

Відповідно до частини 9 статті 100 Кримінального Процесуального Кодексу України суд, ухвалюючи рішення, яким завершується кримінальне провадження, має вирішити долю речових доказів.

Постановою слідчого речовим доказом у справі був визнаний автомобіль «Opel Zafira», /реєстраційний номер НОМЕР_1 /.

І......Стосовно цього речового доказу суд відзначає таке.

1. Як неодноразово зазначав Верховний Суд, об`єктивна сторона злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального Кодексу України включає такі обов`язкові елементи:

-діяння (дія або бездіяльність);

-обстановка;

-суспільно-небезпечні наслідки (середньої тяжкості тілесне ушкодження)

-причиновий зв`язок між суспільно небезпечним діянням та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.

При цьому

Діяння полягає в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту. Воно може вчинятися шляхом дії або бездіяльності й полягати: 1) у вчиненні дій, заборонених правилами (наприклад, керування транспортним засобом у стані сп`яніння чи без посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії тощо); 2) у невиконанні дій, які особа може і зобов`язана вчинити відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту (незниження швидкості руху відповідно до дорожньої обстановки, недотримання безпечного інтервалу тощо).

Обстановка вчинення злочину характеризується тим, що діяння вчиняється та наслідки настають в обстановці дорожнього руху.

Причиновий зв`язок між діянням і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту, допущене винуватою особою, неминуче зумовлює шкідливі наслідки, передбачені ст. 286 КК.

/див., окрім іншого, Постанову Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17/

2. Наведене доводить, що змістом дій/бездіяльності під час вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального Кодексу України є само по собі порушення правил дорожнього руху, але не дії щодо спрямування транспортного засобу.

За такого стосовно злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального Кодексу України транспортний засіб виступає предметом злочину, але не його засобом чи знаряддям.

Отже, автомобіль є предметом цього злочину.

ІІ......Відповідно до пункту 5 частини 9 статті 100 Кримінального Процесуального Кодексу України предмет злочину повертається його власнику (законному користувачу)

Отже, автомобіль слід повернути ОСОБА_7 .

Щодо судових витрат.

Під час досудового розслідування цього кримінального провадження було витрачено:

-на залучення експертів Миколаївського Науково-дослідного експертно-криміналістичного Центра МВС України 4.543 грн. 68 коп.;

-на залучення експерта Миколаївської філії Одеського Науково-дослідного інституту судових експертиз 3.026 грн. 12 коп.

Відповідно до статті 124 КПК України ці витрати слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст. 289 КПК України, суд, -

У х в а л и в :

1.Клопотання обвинуваченого задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, що передбачений частиною 1 статті 286 Кримінального Кодексу України.

Провадження у справі про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні злочину, що передбачений частиною 1 статті 286 Кримінального Кодексу України закрити.

2.Речовий доказ у справі автомобіль «Opel Zafira», /реєстраційний номер НОМЕР_1 / - повернути ОСОБА_7 .

3.Стягнути з ОСОБА_4 у прибуток держави 4.543 грн. 68 коп. на відшкодування витрат на проведення експертизи експертами Миколаївського НДЕКЦ МВС України.

Стягнути з ОСОБА_4 у прибуток держави 3.026 грн. 12 коп. на відшкодування витрат на проведення експертизи експертами Миколаївської філії Одеського Науково-дослідного інституту судових експертиз.

Ухвала може бути оскарженою до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 07 днів.

Головуючий суддя = ОСОБА_8 =