У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 лютого 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в місті Ужгороді, матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000528 від 10.02.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження №308/10860/24 (1-кп/308/756/24), внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000528 від 10.02.2024 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні захисником обвинуваченого було заявлено клопотання про закриття провадження за епізодом, який мав місце 10.02.2024 року близько з 04:50 год. за адресою м. Ужгород, вул. Легоцького, 76, де потерпілою є ОСОБА_6 , у зв`язку з набранням чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за діяння, вчинене його підзахисним, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки в даному випадку має місце дрібна крадіжка.

Обвинувачений підтримав захисника та просив закрити кримінальне провадження.

Прокурор не заперечила проти закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України в частині крадіжки на суму 2 500 грн. за вказаним захисником обвинуваченого епізодом. Одночасно, надала заяву потерпілої ОСОБА_6 , згідно якої вона, як потерпіла, не бажає заявляти про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 162 КК України.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

В процесі реалізації кримінальної відповідальності, найпоширенішою формою якої є покарання, іноді виникають такі юридичні факти, котрі призводять до необхідності звільнення особи від призначеного покарання. Одним із таких фактів є усунення злочинності діяння, тобто його декриміналізація, закріплене ч. 2 ст. 74 КК України.

Суд зазначає, що застосування положень цієї норми ґрунтується на положеннях ст. 58 Конституції України про зворотну дію законів та інших нормативно-правових актів та ст. 5 КК України про зворотну дію кримінального закону у часі.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч. 1 ст. 74 КК).

Так, з 9 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів, яким ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, яка визначає які дії є дрібним викраденням, а саме: дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. А також дія, передбачена частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положення ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-ІХ, на момент вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 3028 грн. (1514 x 2 = 3028 грн.).

Отже, для настання кримінальної відповідальності за викрадення чужого майна, після 9 серпня 2024 року, розмір шкоди має становити більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто не менше 3028 грн. для 2024 року, а в даному провадженні розмір шкоди, завданої внаслідок крадіжки за епізодом, який мав місце 10.02.2024 року близько з 04:50 год. за адресою м. Ужгород, вул. Легоцького, 76, де потерпілою є ОСОБА_6 , становить 2 500 гривень.

Також суд приймає до уваги додану прокурором заяву потерпілої ОСОБА_6 , згідно якої вона не бажає заявляти про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 162 КК України та підтримувати обвинувачення у формі приватного обвинувачення.

Відповідно п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Враховуючи наведене, суд вважає, що кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за епізодом, який мав місце 10.02.2024 року близько з 04:50 год. за адресою м. Ужгород, вул. Легоцького, 76, слід закрити, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов у зв`язку із закриттям кримінального провадження, слід залишити без розгляду, що не позбавляє потерпілу ОСОБА_6 (цивільного позивача) звернутися до суду з таким позовом у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, ч. 2 ст. 74, ст. 185 КК України, Законом України №3886-ІХ від 18 липня 2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», п. 4-1 ч. 1 ст. 284, ст. 350 КПК України, -

постановив:

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000528 від 10.02.2024 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в частині обвинувачення за епізодом, який мав місце 10.02.2024 року близько з 04:50 год. за адресою м. Ужгород, вул. Легоцького, 76, де потерпілою є ОСОБА_6 закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Позовну заяву ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Роз`яснити цивільному позивачу ОСОБА_6 її право повторно звернутися до суду із позовною заявою в порядку цивільного судочинства за правилами, встановленими ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1