Справа № 522/1612/25
Провадження № 1-кс/522/833/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі заявника ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого (відповідно ст.ст. 303, 306, 307 КПК України), -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться скарга ОСОБА_3 в порядку ст.ст. 303, 306, 307 КПК України, у якій він просить зобов`язати слідчого УСБУ в Одеській області або уповноважену посадову особу, - відповідно частини 1, 4, 5, 7 статті 214 КПК України, виконати вимогу «Закону», внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за суспільно небезпечне діяння передбачені: ст.ст. 111 ч. 2; 111-2 ч. 2; 114-1; 364 ч. 2; 365 ч. 3; 366 ч. 2; 367 ч. 2; 368-2 ч. 3; 368-5 ч. 1; 369-2 ч. 2; 382 ч. 3 КК України на особу ОСОБА_4 начальник відділу організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням в прокуратурах регіонів другого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони слідчому УСБУ в Одеській області м. Одеси та протягом п`яти робочих днів з дня внесення відповідних відомостей за дотриманням правил підслідності передати наявні матеріали до відповідного органу досудового розслідування та долучити проведення досудового розслідування, надати заявнику витяг з ЄРДР відповідно вимог статті 214 КПК України.

Заявник в судовому засіданні вимоги скарги підтримав та показав, що слідчий УСБУ в Одеській області або уповноважена посадова особа, умисно невніс відповідні відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно вимог ст. 214 ч. 1, 4, 5 КПК України за заявою ОСОБА_3 від 05.01.2025 р. про вчинення кримінального правопорушення начальником відділу організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням в прокуратурах регіонів другого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_5 .

Уповноважена особа УСБУ в Одеській області в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду скарги була повідомлена належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Розглянувши скаргу, вислухавши заявника та дослідивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що у задоволенні скарги необхідно відмовити з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

До ЄРДР, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Системний аналіз положень КПК України дає підстави вважати, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Незважаючи на те, що подана ОСОБА_6 до прокуратури заява названа ним як заява про вчинення кримінального правопорушення та містить вимогу про реєстрацію злочину, за своїм змістом та суттю вона не є повідомленням про злочини, оскільки не містить достатніх даних про вчинення кримінального правопорушення за викладених заявником обставин.

Крім того, у постанові Верховного суду від 30.09.2021 (справа № 556/450/18, провадження № 51-4229км20) зазначено, що за змістом ст. 214 КПК України, підставою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та початку досудового розслідування є подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або самостійне виявлення слідчим, прокурором з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Разом із цим слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

У висновку Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду від 01.07.2013 р. щодо питання про початок кримінального провадження стосовно суддів, пов`язаного зі здійсненням ними судочинства.

Водночас сам факт проведення слідчих дій стосовно суддів та працівників апарату за такою заявою дав підстави для певних узагальнень. Судді Верховного Суду насамперед звернули увагу органів прокуратури на вимоги ч.ч. 3, 4, 5 ст. 214 Кримінального процесуального кодексу, згідно з якими до ЄРДР вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті або частин статті КК. При цьому критерієм унесення такої заяви до реєстру є «фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення», котрими не можуть уважатися припущення заявниці щодо незаконності постановлених судових актів стосовно неї.

Разом з тим, в ст. 383 КК України, законодавець передбачив відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про злочин, об`єктом якого є інтереси правосуддя й за яке в кожному випадку його скоєння має також наставати передбачена законом відповідальність. Адже громадянин, який подає заяву про скоєння злочину, має бути попереджений під розписку про відповідальність за неправдивий донос. Відповідні прецеденти вже були в судовій практиці. Якщо ж такі дані внесено до ЄРДР за ініціативою самих правоохоронців, то відповідальність для них може наставати за статтями КК у сфері службових злочинів.

Проте в будь-якому разі, доки в Конституції записана презумпція законності судового рішення, ніхто не може ставити під сумнів його правосудність. Якими б благими мотивами, суспільними потребами чи політичною доцільністю це не виправдовувалося.

За приписами ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

При цьому, відповідно до положень ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію: 4) відмову у задоволенні скарги.

Вимогами ч. 1 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В свою чергу, відповідно до положень п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може постановити ухвалу про зобов`язання вчинити певну дію або відмову у задоволенні скарги.

За таких обставин скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню з наведених в ухвалі слідчого судді підстав.

Керуючись ст.ст. 214-216, 303-307, 318-380 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого (відповідно ст.ст. 303, 306, 307 КПК України) відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

04.04.2025