Справа № 201/9818/21
Провадження № 1-в/191/123/25
У Х В А Л А

іменем України

13 березня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника ДУ «Синельниківська ВК (№94)» ОСОБА_4 про звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання, за Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. № 3886-IX, в порядку ст. 537 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває клопотання начальника Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» ОСОБА_4 про приведення вироку Дніпровського апеляційного суду від 24.04.2023 року стосовно засудженого ОСОБА_5 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

Від представника державної установи та засудженого надійшли заяви про розгляд клопотання без їхньої участі.

У судовому засіданні прокурор зазначив, що вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.5 ст.539 КПК України судом здійснено розгляд подання у відсутність належним чином повідомлених осіб та відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України без фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали долучені до клопотання, прийшов до наступних висновків.

09.08.2024 набрав чинності Закон № 3886-ІХ від 18.07.2024 відповідно до якого, стаття 51 КУпАП була викладена в новій редакції. Статтею 51 КУпАП визначено, що викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, є дрібним якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ПК України для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, яка визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Отже, 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, визначених ст.51 КУпАП дорівнюють розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., встановлено, що дії щодо чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до змісту вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.01.2022 року, ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185 КК України, завдавши потерпілим матеріальну шкоду за епізодами:

- 13.01.2021 року, яким було завдано майнову шкоду на суму 399,84грн.;

- 20.02.2021 року, яким було завдано майнову шкоду на суму 479,00 грн.;

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270,00 грн.

Тому у зв`язку з усуненням караності такого діяння за епізодами вказаними вище, суд звільняє ОСОБА_5 від покарання передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Крім того, вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.01.2022 року ОСОБА_5 засуджено за вчинення 20.02.2021 року крадіжки на суму 4080,00 грн. зач.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, який не підлягає декриміналізації, оскільки вартість викраденого майна перевищує два неоподатковувані мінімуми доходів громадян на час їх вчинення (2270,00 грн. прожитковий мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2021 року).

Вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2021року, яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки виконувати самостійно.

Відповідно до змісту вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.01.2022 року, ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185 КК України, завдавши потерпілим матеріальну шкоду за епізодами:

- 05.08.2021 року, яким було завдано майнову шкоду на суму 2755,00 грн.;

- 11.08.2021 року, яким було завдано майнову шкоду на суму 3245,00 грн.;

- 31.08.2021 року, яким було завдано майнову шкоду на суму 2994,00 грн.;

- 04.09.2021 року, яким було завдано майнову шкоду на суму 3192,00 грн.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270,00 грн.

Вищевказаний вирок не підлягає приведенню у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., оскільки вартість викраденого майна перевищує два неоподатковувані мінімуми доходів громадян на час їх вчинення (2270,00 грн. прожитковий мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2021 року).

Відповідно до змісту вироку Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.05.2022 року, ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185 КК України, завдавши потерпілим матеріальну шкоду за епізодами:

- 30.12.2021 року, яким було завдано майнову шкоду на суму 390,00 грн.;

- 04.01.2022 року, яким було завдано майнову шкоду на суму 874,55 грн.;

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270,00 грн. та на 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481,00 грн.

Майнова шкода, за вищевказаним вироком, завдана засудженим ОСОБА_5 30.12.2021 року становить 390,00 грн., 04.01.2022 року становить 874,55 грн., тому вчинений ним злочини за ч. 2 ст. 185 КК України підлягає декриміналізації, відповідно до положень ЗУ №3886-ІХ від 18.07.2024 року.

У зв`язку із декриміналізацією вчиненого ОСОБА_5 діяння, відповідно до положень ЗУ №3886-ІХ від 18.07.2024 року, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для звільнення засудженого від призначеного покарання вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.05.2022 року.

Відповідно до змісту вироку Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15.12.2022 року, ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.185 КК України, завдавши потерпілим матеріальну шкоду за епізодами:

- 01.05.2021 року, яким було завдано майнову шкоду на суму 3890,00 грн.;

- 03.05.2021 року, яким було завдано майнову шкоду на суму 5400,00 грн.;

- 18.05.2021 року, яким було завдано майнову шкоду на суму 5670,00 грн.;

- 22.05.2021 року, яким було завдано майнову шкоду на суму 5970,00 грн.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270,00 грн.

Отже, вищевказаний вирок не підлягає приведенню у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., оскільки вартість викраденого майна перевищує два неоподатковувані мінімуми доходів громадян на час їх вчинення (2270,00 грн. прожитковий мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2021 року).

Також, ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15.08.2022 року, було приведено вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.01.2022 року, яким ОСОБА_5 засуджений за ч.2 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі у відповідність з чинним законодавством.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.01.2022 року, більш суворим покаранням призначеного вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.01.2022 року, призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді трьох років шести місяців позбавлення волі. Строк відбуття покарання ОСОБА_5 відраховувати з часу звернення вироку до виконання.

Також згідно змісту вироку Дніпровського апеляційного суду від 24.04.2023 року, ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст.190 КК України, завдавши потерпілим матеріальну шкоду за епізодами:

- 23.08.2021 року, яким було завдано майнову шкоду на суму 5000,00 грн.;

- 23.08.2021 року, яким було завдано майнову шкоду на суму 3500,00 грн.;

- 24.08.2021 року, яким було завдано майнову шкоду на суму 5000,00 грн.;

- 24.08.2021 року, яким було завдано майнову шкоду на суму 3250,00 грн.;

- 27.08.2021 року, яким було завдано майнову шкоду на суму 3400,00 грн.;

- 28.08.2021 року, яким було завдано майнову шкоду на суму 3900,00 грн.;

- 29.08.2021 року, яким було завдано майнову шкоду на суму 4000,00 грн.;

- 30.08.2021 року, яким було завдано майнову шкоду на суму 4300,00 грн.;

- 02.09.2021 року, яким було завдано майнову шкоду на суму 3500,00 грн.;

- 03.09.2021 року, яким було завдано майнову шкоду на суму 3200,00 грн..

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270,00 грн.

Отже, вищевказаний вирок не підлягає приведенню у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., оскільки вартість викраденого майна перевищує два неоподатковувані мінімуми доходів громадян на час їх вчинення (2270,00грн. прожитковий мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2021 року).

У зв`язку із зазначеним, заявлене клопотання підлягає частковому задоволенню, оскільки засуджений ОСОБА_5 підлягає звільненню від покарання за епізодом від 13.01.2021 року та епізодом від 20.02.2021 року за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.01.2022 року та повністю підлягає звільненню від відбування покарання за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.05.2022 року, у зв`язку із зазначеним, заявлене клопотання підлягає частковому задоволенню, оскільки вироки Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26.01.2022 року, Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15.12.2022 року таДніпровського апеляційного суду від 24.04.2023 рокуне підпадають під дію вищевказаного закону, так як вартість викраденого майна перевищує два неоподатковувані мінімуми доходів громадян на час їх вчинення, то ОСОБА_5 не підлягає негайному звільненню з установи виконання покарань.

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.74 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника ДУ «Синельниківська ВК (№94)» ОСОБА_4 про звільнення засудженого ОСОБА_5 від покарання, за Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. № 3886-IX, в порядку ст. 537 КПК України, задовольнити частково.

Привести вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.01.2022 року, у відповідність з вимогами Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.01.2022 року, покарання за епізодами від 13.01.2021 року та від 20.02.2021 року за ч.2 ст.185 КК України та вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженим за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.01.2022 року зач.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі.

Привести вирок Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.05.2022 року, у відповідність з вимогами Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 р. №3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.05.2022 року , покарання за ч. 2 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженим за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15.12.2022 року, зач.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Павлоградського міськрайонного суду м.Дніпропетровська від 26.01.2022 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_5 обчислювати з 15.12.2022 року, зарахувавши в строк відбуття покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_5 в період з 21 лютого 2022 року по 15 грудня 2022 року.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 засудженим за вироком Дніпровського апеляційного суду від 24.04.2023 року за ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворих покарань, призначених за цим вироком та за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10.01.2022 року, більш суворим покаранням, призначеним за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15.12.2022 року, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до вимог ч.4 ст.70, ст.72 КК України, зарахувати у строк призначеного ОСОБА_5 цим вироком суду покарання, строк відбутого ним покарання за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 15 грудня 2022 року.

В іншій частині клопотання, відмовити.

Копію ухвали направити до Державної установи «Синельниківська виправна колонія (№94)» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1