КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/4034/2024 Категорія: ст.ст. 537, 539 КПК України
ЄУН: 754/4345/19 Суддя у суді І інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 грудня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу першого заступника керівника Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 26 квітня 2024 року щодо ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 26 квітня 2024 року задоволено клопотання Дніпровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, та ОСОБА_8 звільнений від покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 23 квітня 2019 року, у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Не погоджуючись з ухвалою суду, заступник керівника Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання Дніпровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що, на переконання прокурора, ухвала є незаконною, необґрунтованою і невмотивованою, оскільки ОСОБА_8 було достовірно відомо про необхідність сплатити штраф, оскільки розгляд кримінального провадження здійснювався за його участі. Однак, останній штраф не сплатив, неявки до органу пробації свідчать про те, що засуджений ухилявся від відбування покарання.

Так, прокурор наголошує, що вироком Деснянського районного суду м. Києва від 23 квітня 2019 року ОСОБА_8 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

11 липня 2019 року ОСОБА_8 поставлений на облік у Дніпровському РФ філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області. У цей же день за адресою, зазначеною у судовому рішенні, направлено повідомлення про надходження відносно нього судового рішення з роз`ясненням порядку та умов виконання судового рішення. Засуджений до відділу пробації не з`явився та документ, що підтверджує сплату штрафу, не надав. У подальшому відділом пробації у зв`язку з невжиттям засудженим заходів до виконання вироку у виді штрафу скеровувались подання про заміну штрафу на інший вид покарання, проте, ухвалами Деснянського районного суду м. Києва від 11 вересня 2019 року, 18 грудня 2019 року, 27 лютого 2020 року у задоволенні вказаних подань відмовлено. При цьому засуджений в судові засідання не з`являвся.

12 грудня 2023 року Дніпровським РВ філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області здійснено вихід за наявною у справі адресою, проте, двері квартири відкрив невстановлений чоловік, який відмовився надавати інформацію про засудженого та передавати йому виклик, у зв`язку з чим виклик залишений у дверях квартири. У подальшому 5 січня 2024 року відділом пробації розпочато розшукові заходи для встановлення місця знаходження засудженого, за результатами яких позитивних результатів не здобуто.

На переконання апелянта, оскільки засуджений ухилявся від відбуття покарання, перебіг строку давності виконання вироку зупинявся, а, відтак, такий строк не закінчився, у зв`язку з чим ухвала суду є незаконною та підлягає скасуванню.

Засуджений та Дніпровський РВ філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області повідомлялись про день, час та місце апеляційного розгляду у встановленому законом порядку, однак, до суду апеляційної інстанції не з`явились, будь-яких заяв та клопотань не подавали.

Зважаючи на позицію прокурора, положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає можливим проведення апеляційного розгляду за відсутності вказаних осіб.

Заслухавши доповідь судді, позицію прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та копію матеріалів особової справи засудженого, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції дотримався наведених вимог закону.

Так, з наявних матеріалів встановлено, що вироком Деснянського районного суду м. Києва від 23 квітня 2019 року ОСОБА_8 засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Даний вирок набрав законної сили та 11 липня 2019 року прийнятий до виконання Дніпровським РВ філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про задоволення подання, врахував, що відповідно до вимоги УІАТ ГУ НП у м. Києві від 28 грудня 2023 року встановлено, що після 23 квітня 2019 року ОСОБА_8 нових кримінальних правопорушень не скоював, що з моменту набрання законної сили вироком суду від 23 квітня 2019 року минуло два роки, покарання у виді штрафу відносно ОСОБА_8 на інше покарання замінено не було, розстрочка виконання вироку суду застосована не була, орган пробації звертається з поданням про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання у зв`язку з закінченням строків давності виконання вироку суду.

Оскільки на час розгляду подання відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, суд дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався..

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно з ч.1 ст.80 КК України у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано впродовж двох років.

За приписами ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч.4 ст.80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.1 та ч.3 цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора, колегією судді встановлено, що згідно з копією матеріалів особової справи 11 липня 2019 року на ім`я засудженого виписано повідомлення про явку 16 липня 2019 року до органу пробації. Однак, будь-яких даних про направлення такого повідомлення або відмову його отримання, або повернення такого повідомлення у центр пробації матеріали не містять.

Більш того, на адресу Деснянського районного суду м. Києва направлено подання від 11 липня 2019 року про заміну засудженому несплаченої суми штрафу покарання у виді громадських робіт або виправних робіт відповідно до закону.

Ухвалою суду від 11 вересня 2019 року у задоволенні подання відмовлено. При цьому, за змістом ухвали прокурор просив відхилити подання як невмотивоване.

7 листопада 2019 року на ім`я засудженого виписано повідомлення про явку 15 листопада 2019 року до органу пробації. Однак, будь-яких даних про направлення такого повідомлення або відмову його отримання, або повернення такого повідомлення у центр пробації матеріали не містять.

Однак, вже 11 листопада 2019 року на адресу Деснянського районного суду м. Києва направлено подання про заміну засудженому несплаченої суми штрафу покарання у виді громадських робіт або виправних робіт відповідно до закону.

Ухвалою суду від 12 грудня 2019 року у задоволенні подання відмовлено, оскільки подання невмотивоване.

6 лютого 2020 року Дніпровським РВ філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області втретє на адресу Деснянського районного суду м. Києва направлено подання про заміну засудженому несплаченої суми штрафу покарання у виді громадських робіт або виправних робіт відповідно до закону. Разом з тим, 27 лютого 2020 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні подання з тих же підстав.

Матеріали особової справи містять подання від 13 травня 2020 року на адресу Деснянського районного суду м. Києва про заміну засудженому несплаченої суми штрафу покарання у виді громадських робіт або виправних робіт відповідно до закону. Однак, будь-які відомості про направлення такого подання до суду та прийняття рішення по ньому у матеріалах відсутні, і в апеляційній скарзі прокурора такі дані також відсутні.

Згідно з даними, зафіксованими у копії матеріалів особової справи, вони містять звернення до прокурора Київської місцевої прокуратури № 3 від 13 травня 2020 року для відома про те, що ОСОБА_8 не виконує покарання за вироком суду.

Будь-яких даних про направлення такого звернення та прийняте по такому зверненню прокурором рішення матеріали справи не містять.

Окрім того, з наявних матеріалів особової справи встановлено, що лише з 8 лютого 2022 року, тобто, більше ніж через два роки після звернення 6 лютого 2020 року з поданням про заміну засудженому несплаченої суми штрафу покарання у виді громадських робіт або виправних робіт відповідно до закону, органом пробації розпочаті розшукові заходи шляхом направлення до Київського міського відділу державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) запиту відносно ОСОБА_8 ..

Після цього лише з 12 грудня 2023 року, тобто, після спливу строків давності виконання обвинувального вироку, розпочаті передбачені законом заходи для виклику та встановлення місця знаходження ОСОБА_8 , зроблені повторні запити в різні організації та установи, при тому, що ОСОБА_8 за вироком суду є одруженою особою та інвалід 3 групи.

Частиною 2 ст. 52 КК України передбачено, що ухилення від покарання, призначеного вироком суду, має наслідком відповідальність, передбачену статтями 389 та 390 цього Кодексу.

При цьому згідно з ч. 1 ст. 389 КК України передбачена кримінальна відповідальність за ухилення засудженого від сплати штрафу або від відбування покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльністю.

Однак, матеріали справи не містять будь-яких відомостей про звернення Дніпровського РВ філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області з заявою про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення внаслідок ухилення засудженого від сплати штрафу, як і рішення відносно ОСОБА_8 про притягнення його до кримінальної відповідальності.

З огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, колегія суддів доходить висновку, що станом на час постановлення оскаржуваної ухвали закінчились передбачені законом строки давності виконання обвинувального вироку щодо ОСОБА_8 , а доводи апеляційної скарги прокурора щодо ухилення засудженого від відбування покарання є непереконливими і не спростовують висновків суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали, а тому апеляційна скарга прокурора не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу заступника керівника Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 26 квітня 2024 року, якою задоволено клопотання Дніпровського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, та ОСОБА_8 звільнений від покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 23 квітня 2019 року, у зв`язку з закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 3 місяців з дня її оголошення.

Судді:

______________________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4