У Х В АЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2024 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання сторони кримінального провадження - старшого слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , на підставі матеріалів досудового розслідування №0000024, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.01.2024, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Килинівка Васильківського району Київської області, громадянина України, з вищою освітою, одружений, працює на посаді заступника начальника ВП Вагонна дільниця ст. Київ-Пасажирський філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 255, ч.4 ст.28 ч.2 ст.364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000024, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, ч. 2 ст. 364, ч. 1, ч. 3 ст. 255 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що заступник начальника - начальник резерву провідників виробничого підрозділу вагонна дільниця станції Київ-Пасажирський філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_5 не пізніше 01.01.2024, з метою вчинення тяжких злочинів - зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самого себе та інших осіб, всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки інтересам держави, спільно з ОСОБА_7 , створили та здійснювали керівництво стійким ієрархічним об`єднанням - злочинною організацією, до якої залучили осіб, які добровільно вступили до складу вказаної злочинної організації та надали згоду на участь у вчинюваних нею злочинах, а саме інструкторів (поїзних бригад): ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , начальників пасажирських поїздів міжнародних сполучень: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та інших осіб, причетність яких на даний час встановлюється слідством, якими було схвалено єдиний план вчинення кримінальних правопорушень та надано свою добровільну згоду на участь у злочинному угрупованні.

Також, встановлено, що ОСОБА_5 , як організатор (співорганізатор) злочинної організації, організовував скоєння злочинів, керував їх підготовкою, організовував приховування злочинної діяльності злочинної організації, приймав участь у розподілі обов`язків між членами злочинної організації та надалі виконував функції як одного із керівників злочинної організації при реалізації схеми з метою одержання неправомірної вигоди для себе, інших фізичних осіб, всупереч інтересам АТ «Укрзалізниця» під час виконання своїх службових повноважень працівниками ВП Вагонна дільниця станції Київ-Пасажирський філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» при здійсненні пасажирських перевезень на міжнародних рейсах, а саме:

здійснював загальне керівництво діями інших членів злочинної організації;

встановив контроль над інструкторами поїзних бригад резерву провідників ВП Вагонна дільниця станції Київ-Пасажирський філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» та безумовне право розпорядження грошовими коштами отриманими внаслідок необлікованого продажу вільних або умовно-вільних пасажиромісць (у тому числі службових купе та купе відпочинку провідників) у вагонах поїздів міжнародного сполучення;

спрямовував та координував дії членів злочинної організації при підготовці та під час вчинення злочинів;

організував розподіл коштів, отриманих внаслідок злочинної діяльності, між членами злочинної організації у відповідності до займаної ними ланки в ієрархічній структурі організації;

особисто доводив до відома інструкторів поїзних бригад розміри поборів, для отримання неправомірної вигоди внаслідок перевезення «безквиткових» пасажирів;

особисто дотримувався встановлених неформальних правил поведінки й дисципліни з метою забезпечення конспірації, нерозголошення інформації про існування злочинної організації та контролював здійснення даних заходів іншими членами злочинної організації;

надавав настанови щодо координації та керуванні діями співучасників, що надали згоду на спільне вчинення злочинів, забезпеченні прикриття злочинних дій співучасників;

за допомогою організатора (співорганізатора) - голови Первинної профспілкової організації ВП Вагонна дільниця станції Київ-Пасажирський філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця» ОСОБА_7 , контролював і погоджував укладання та пролонгацію трудових контрактів із інструкторами поїзних бригад, використовуючи свої повноваження та влив як члена відповідної комісії.

Крім того, досудовим розслідування встановлено, що наказом від 31.10.2018 № 456/ос ОСОБА_5 призначено на посаду заступника начальника - начальником резерву провідників виробничого підрозділу вагонна дільниця станції Київ-Пасажирський філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця».

Згідно посадової інструкції ОСОБА_5 реєстраційний номер № 409, затвердженої 27.03.2023:

Розділ 1. Загальні положення

1.2. Посада заступника начальника виробничого підрозділу належить до категорії «Керівники».

1.4. Заступник начальника підпорядковується безпосередньо начальнику виробничого підрозділу, адміністративне підпорядкування - директору Філії та оперативне підпорядкування - відповідному заступнику (заступникам) директора Філії згідно з розподілом обов`язків.

1.9. У своєму безпосередньому підпорядкуванні має:

1) Київський резерв провідників пасажирських вагонів (непоїзний штат).

2) ПТО Чернігів (поїзний штат).

3) Київський резерв провідників пасажирських вагонів (парк відстою вагонів).

4) Київський резерв провідників пасажирських вагонів та ЛНП (поїзний штат).

5) Відділ з розгляду та обліку скарг, заяв пасажирів та перевірок пасажирських поїздів.

6) Помічник начальника Вагонної дільниці (з профілактики правопорушень і злочинів).

7) Сервіс-центр.

8) Сектор з надання психологічної підтримки.

9) Сектор з підготовки кадрів.

10) Сектор обліку робочого часу (ППВ і ЛНП).

5. Завдання та обов`язки

5.1. Виконує завдання та функції, передбачені Статутом Товариства, Положенням про Філію та Положенням про виробничий підрозділ.

5.3. Організовує роботу та здійснює керівництво підпорядкованими підрозділами Київського резерву провідників (непоїзний та поїзний штат) та ПТО Чернігів (поїзний штат).

5.4. Проводить роботу щодо зміцнення виробничої і технологічної дисципліни працівниками Київського резерву провідників та поїзного штату ПТО станції Чернігів.

5.6. У межах компетенції здійснює контроль за підготовкою персоналу при призначенні та переміщенні на посади працівників Київського резерву провідників, ПТО «Чернігів (поїзний штат) згідно з чинним законодавством.

5.7. Здійснює організацію та керівництво роботою інженерів (поїзних бригад), нарядників (поїзних бригад), відповідальних за дотримання нормативів обслуговування пасажирських поїздів, графіків роботи та відпочинку працівників поїзних бригад, вживає заходи по недопущенню понаднормових і недопрацьованих годин у працівників поїзного штату.

5.8. Забезпечує здійснення заходів з укомплектування штату поїзних бригад, виходячи з фактичної кількості штатних одиниць відповідно до діючих норм, вживає заходи по недопущенню відправлення в рейс поїзної бригади з порушенням норм обслуговування, своєчасно вживає відповідних заходів при встановленні невідповідності розрахункової чисельності підпорядкованих працівників до об`єму фактично виконуваних робіт.

5.11. Організовує та проводить оперативні наради по фактам порушень підпорядкованими працівниками трудової дисципліни, посадових обов`язків та умов контракту.

5.17. Здійснює контроль за дотриманням посадових інструкцій підпорядкованими працівниками поїзного, непоїзного штату Київського резерву провідників та поїзного штату ПТО Чернігів.

5.28. Проводить оперативні наради за фактами порушень працівниками трудової дисципліни та посадових обов`язків, приймає рішення щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників виробничого підрозділу за виявлені порушення.

5.34. Бере участь в проведенні професійного відбору працівників на посаду «начальник поїзда пасажирського», працівників поїзних бригад для обслуговування поїздів міжнародного сполучення, а також в роботі комісії по переукладанню контрактів з працівниками поїзних бригад. Надає аргументовані пропозиції із зазначених питань.

5.35. Забезпечує, організовує та контролює виконання заходів щодо зміцнення трудової і виробничої дисципліни, профілактики правопорушень та запобігання корупції, взаємодії з правоохоронними органами (в частині профілактики правопорушень та запобігання корупції).

5.39. Дотримується та у межах компетенції забезпечує дотримання працівниками виробничого підрозділу положень, принципів та норм Кодексу етики Товариства, принципів і стандартів щодо запобігання та протидії корупції у діяльності Товариства, визначених Політикою запобігання та протидії корупції Товариства, правил і процедур Антикорупційної програми Товариства, правил внутрішнього трудового розпорядку, охорони праці, виробничої санітарії, протипожежної безпеки, вимог нормативної документації, яка регулює діяльність Товариства, Філії та виробничого підрозділу, рішень наглядової ради, правління, наказів Товариства, інших нормативних документів Товариства та філії.

6. Права і повноваження

Заступник начальника має право:

6.1. Вимагати від підлеглих працівників сумлінного виконання своїх обов`язків.

6.6. Брати участь у підготовці проектів наказів, інструкцій, розпоряджень, а також інших документів, пов`язаних з виробничою діяльністю дільниці.

6.7. У межах своєї компетенції підписувати та візувати документи, видавати за своїм підписом доручення по підрозділу з питань виробничої діяльності.

6.8. Проводити оперативні наради по розгляду випадків порушення підпорядкованими працівниками своїх посадових обов`язків або Правил внутрішнього трудового розпорядку Товариства, Філії, виробничого підрозділу.

7. Відповідальність

Заступник начальника несе відповідальність за:

7.1. Неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, що передбачені цією посадовою інструкцією, інструкцій з охорони праці, Пожежної безпеки, Правил внутрішнього трудового розпорядку Товариства, Філії, виробничого підрозділу та розпоряджень керівництва в межах, визначених чинним законодавством України про працю.

7.4. Правопорушення, вчинені в процесі здійснення своєї діяльності, завдання матеріальної шкоди - в межах, визначених чинним законодавством України.

7.5. Наслідки прийнятих ним рішень, що виходять за межі його повноважень, які визначені чинним законодавством, Статутом Товариства, Положенням про Філію, Положенням про виробничий підрозділ.

7.8. Бездіяльність або недобросовісне використання наданих йому прав, порушення етичних норм.

7.15. Невжиття заходів щодо запобігання порушень підлеглими працівниками в процесі виробничої діяльності, завдання матеріальної шкоди в межах, визначених чинним законодавством України.

7.24. Неправомірне використання наданих повноважень, а також використання їх в особистих цілях.

7.30. Невжиття передбачених законодавством України у сфері запобігання корупції, Політикою запобігання та протидії корупції, Антикорупційною програмою Товариства заходів у разі виявлення корупційного чи пов`язаного з корупцією правопорушення.

Відповідно ч. 3 ст. 18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи службовою особою, спільно з організатором ОСОБА_7 , очоливши злочинну організацію, з метою реалізації розробленого ними плану, направленого на одержання неправомірної вигоди для себе, інших фізичних осіб, всупереч інтересам АТ «Укрзалізниця», а саме ненадходженням коштів від продажу квитків, в період часу з 01.01.2024 до 30.06.2024, діючи в складі злочинної організації, до якої увійшли виконавці: інструктори (поїзних бригад) ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , начальники пасажирських поїздів міжнародних сполучень: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та інші особи, причетність яких на даний час встановлюється органом досудового розслідування, вчинив кримінальні правопорушення при наступних обставинах.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 01.01.2024, ОСОБА_5 спільно з організатором ОСОБА_7 , діючи в складі злочинної організації, до якої увійшли інструктори (поїзних бригад) ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , начальники пасажирських поїздів міжнародних сполучень ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та інші особи, причетність яких на даний час встановлюється слідством, узгодили план направлений на необліковану продажу вільних або умовно-вільних пасажиромісць у вагонах поїздів, з метою отримання неправомірної вигоди для себе, інших фізичних осіб, від послуг пасажирських перевезень, та запровадили механізм штучного створення дефіциту (нестачі) у системі продажу залізничних квитків на поїзди міжнародного сполучення.

З метою реалізації раніше розробленого плану злочинної діяльності, направленого на зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самої себе, іншої фізичних осіб, всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки інтересам держави, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , залучивши для контролю пасажирських перевезень на поїздах міжнародного сполученням довірених осіб, а саме ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 01.01.2024, діючи у складі злочинної організації, спільно погодили несанкціоновані перевезення пасажирів на поїздах міжнародних сполучень: №67/68 «Київ-Варшава», №19/20 «Київ-Хелм», 119/120 «Дніпро-Київ-Хелм-Київ-Дніпро», №23/24 «Київ-Хелм», №89/90 «Київ-Перемишль», №351/352 «Київ-Кишинів», без належного оформлення, поза фінансовою звітністю, із порушенням чинних Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України.

Розуміючи, що реалізувати зазначений план злочинної діяльності, можливо лише за умови залучення до його вчинення начальників пасажирських поїздів міжнародного сполучення, а саме: №67/68 «Київ-Варшава», №19/20 «Київ-Хелм», 119/120 «Дніпро-Київ-Хелм-Київ-Дніпро», №23/24 «Київ-Хелм», №89/90 «Київ-Перемишль», №351/352 «Київ-Кишинів», інструктора поїзних бригад, діючи умисно у складі злочинної організації, інструктори (поїзних бригад) ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , виконуючи функції згідно відведених їм злочинних ролей, довели до відома начальників пасажирських поїздів міжнародного сполучення: №67/68 «Київ-Варшава», №19/20 «Київ-Хелм», 119/120 «Дніпро-Київ-Хелм-Київ-Дніпро», №23/24 «Київ-Хелм», №89/90 «Київ-Перемишль», №351/352 «Київ-Кишинів», а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 про вступ та безпосередню участь в злочинній організації, яку організували ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_7 та здійснення безпосередньо несанкціонованих перевезень пасажирів на поїздах міжнародних сполучень, на що начальники пасажирських поїздів міжнародного сполучення добровільно погодились та вступили в злочинну організацію.

У подальшому, начальники пасажирських поїздів міжнародних сполучень №67/68 «Київ-Варшава», №19/20 «Київ-Хелм», 119/120 «Дніпро-Київ-Хелм-Київ-Дніпро», №23/24 «Київ-Хелм», №89/90 «Київ-Перемишль», №351/352 «Київ-Кишинів» ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , в період з 01.01.2024 по 30.06.2024, у відповідності до відведених їм ролей у злочинній організації, зловживаючи службовим становищем, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди, всупереч інтересам служби, а саме ВП Вагонна дільниця станції Київ-Пасажирський філії «Пасажирська компанія» АТ «Укрзалізниця», здійснювали систематичні несанкціоновані перевезення пасажирів в порушення Наказу Міністерства транспорту та зв`язку України від 27.12.2006 №1196 «Про затвердження Правил перевезення пасажирів, багажу, вантажобагажу та пошти залізничним транспортом України» поза касовим оформленням.

Загалом, унаслідок дій злочинної організації у складі організаторів ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , виконавців: інструкторів (поїзних бригад) ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , начальників пасажирських поїздів міжнародних сполучень: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 ненадходження коштів від продажу квитків АТ «Укрзалізниця» на потяги №67/68 «Київ-Варшава», №19/20 «Київ-Хелм», 119/120 «Дніпро-Київ-Хелм-Київ-Дніпро», №23/24 «Київ-Хелм», №89/90 «Київ-Перемишль», №351/352 «Київ-Кишинів» за період з 01.01.2024 по 30.06.2024, з урахуванням даних БД ГАРТ-1, даних АТ «Укрзалізниця» щодо обсягів продажу та вартості квитків, а також інших матеріалів, незаконно перевезено 34119 безквиткових пасажирів, та розрахунково підтверджується сума коштів, що не надійшла від продажу квитків АТ «Укрзалізниця», в загальній сумі 73 832 691,70 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у створенні та керівництві злочинною організацією, вчинена службовою особою, з використанням службового становища та у зловживанні службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання будь-якої неправомірної вигоди для самого себе, інших фізичних осіб, всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки інтересам держави, вчинене членом злочинної організації, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч.4 ст. 28 ч.2 ст. 364 КК України.

11.12.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255, ч.4 ст. 28 ч.2 ст. 364 КК України.

У клопотанні слідчий зазначає, що підставами підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, є зібрані в кримінальному провадженні докази, які додані до клопотання.

Разом з тим, слідчий вказує на те, що відносно ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний буде: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні, зокрема, у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 255 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до тринадцяти років з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні з метою перешкоджання надання останніми повних та достовірних показань щодо обставин вчинення кримінального правопорушення; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час не встановлені всі спільники ОСОБА_5 у вчиненні даних кримінальних правопорушень, яким останній може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.

При цьому, слідчий вказує, що більш м`які запобіжні заходи застосовані до підозрюваного ОСОБА_5 призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та впливати на розслідування кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини та просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення застави.

Захисник у судовому засіданні проти клопотання заперечував, посилаючись на необґрунтованість підозри, недоведеність ризиків та відсутність доказів. Просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту з носінням електронного браслету.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав доводи захисника та просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, додатково вказував на незадовільний стан здоров`я, наявність утриманців.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали, якими прокурор та слідчий обґрунтовують доводи клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

З даних витягу Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024 вбачається, що 30.01.2024 внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 364, ч. 3 ст. 255, ч.1 ст. 255, ч.1 ст. 364 КК України.

11.12.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 255, ч.4 ст.28 ч. 2 ст. 364 КК України.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Разом з тим, частиною 1 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК слідчий суддя, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації учасниками їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В тому числі, у ході судового засідання прокурор зобов`язаний доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи, тобто у будь-якому разі суд зобов`язаний з`ясувати наявність та характер ризиків, які обґрунтовують доцільність та правомірність подальшого обмеження прав людини у кримінальному провадженні, в іншому випадку суд може змінити запобіжний захід на більш м`який.

Між тим, слід звернути увагу, що запобіжний захід не є мірою покарання, а спрямований на забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків; запобігання спробам будь-якого перешкоджання здійсненню кримінального провадження; забезпечення можливості виконання процесуальних рішень. При цьому одного лише посилання на можливість протидії підозрюваним досудовому розслідуванню є недостатнім, воно повинно підтверджуватись відповідними матеріалами, які містять незаперечні фактичні дані про таке. А спроби таким чином компенсувати недоліки та неповноту досудового розслідування шляхом жорсткості запобіжного заходу не можуть бути виправдані жодною метою.

Крім того, тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обґрунтуванням продовження перебування особи під вартою, тому, окрім кваліфікації, слід визначати ризики (ст. 177 КПК України), інакше судові рішення щодо тримання під вартою не відповідатимуть вимогам практики ЄСПЛ і нормам КПК, оскільки в іншому випадку нівелюються вимога про дотримання законності у сфері обмеження права на свободу у кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід враховувати вимоги ст. 5 Конвенції, зокрема правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої для тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом тривалого строку.

Отже, суд зобов`язаний враховувати обставини, перелік яких передбачений ст. 178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст. 177 КПК України, загальною підставою для тримання під вартою. Лише правова кваліфікація вчиненого, надана стороною обвинувачення, є недостатнім для цього і навіть наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення (правова позиція в рішенні ЄСПЛ у справі «Адам`як проти Польщі»).

При цьому відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування, судового розгляду) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому суду в разі продовження терміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано для даної стадії досудового розслідування підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 255, ч.4 ст.28 ч. 2 ст. 364 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, доданими до клопотання.

Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора та слідчого, що повідомлена ОСОБА_5 підозра станом на час розгляду даного клопотання, повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п.175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», згідно якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких ОСОБА_5 підозрюється, фактичні обставини справи, встановлені станом на день розгляду клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність застосування до нього запобіжного заходу.

Разом з тим, суд погоджується з прокурором щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, та обґрунтованість щодо їх існування, на запобігання яких покликані запобіжні заходи, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній підозрюється, зокрема, у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 255 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до тринадцяти років з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення покарання; може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні з метою перешкоджання надання останніми повних та достовірних показань щодо обставин вчинення кримінального правопорушення; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на даний час не встановлені всі спільники ОСОБА_5 у вчиненні даних кримінальних правопорушень, яким останній може повідомити про факт виявлення їх злочинної діяльності та обставини, які стали відомі йому в ході проведення досудового розслідування, що унеможливить притягнення до кримінальної відповідальності всіх винних осіб.

Враховуючи викладене, характер та спосіб вчинених дій, а також тяжкість вчинених підозрюваним кримінальних правопорушень, дає підстави вважати, що застосування більш м`яких чи альтернативних запобіжних заходів є недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Прокурором під час розгляду даного клопотання було доведено наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене, особу підозрюваного, його роль у вчиненні кримінальних правопорушень, вимоги КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою на певний строк, слідчим суддею також було враховано вік підозрюваного та стан здоров`я, його майновий та сімейний стан, репутацію, а також інші обставини, що характеризують його особу та спосіб життя.

Разом з цим, стороною захисту не спростовано висновки суду про те, що ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому відсутні підстави для відмови у застосуванні запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Відтак, слідчий суддя приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Всі інші обставини, на які посилалась сторона захисту під час судового розгляду, згідно вимог КПК України, будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.

На підставі п.4 ч.4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, суд не визначає розмір застави щодо ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст.131, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 255, ч.4 ст.28 ч.2 ст.364 КК України, - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжній захід у виді тримання під вартою в Київському слідчому ізоляторі строком до 11 год. 00 хв. 08.02.2025.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 11 години 00 хвилин 11 грудня 2024 року.

Строк дії даної ухвали визначити до 11 год. 00 хв. 08.02.2025.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру м. Києва.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1