Справа №592/1478/25
Провадження №1-кс/592/826/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, яке мотивує тим, що у провадженні СУ ГУНП в Сумській області перебувають обєднані матеріали досудового розслідування, внесені до ЄРДР за № 0002598 від 28.08.2024 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2, 3 ст. 190, ч. 3 ст. 201-2 КК України. 04.12.2024 р. на підставі ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.12.2024 р. проведено обшук у транспортному засобі VOLKSWAGEN Caddy, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який 24.06.2022 р. зареєстрований за ГО «КУПИНА» та який перебував у його тривалому користуванні. В ході проведення обшуку вищевказаний транспортний засіб, реєстраційний талон № НОМЕР_3 та два ключі від автомобіля були вилучені та поміщені на територію спеціального майданчика ГУНП в Сумській області. Зазначає, що вказаний транспортний засіб він придбав у ОСОБА_7 за 130000 грн. 03.12.2024 р. ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми накладено арешт на транспортний засіб VOLKSWAGEN Caddy, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 . 04.12.2024 р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України. 13.01.2025 р. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України. 18.01.2025 р. його в рамках кримінального провадження № 0002598 від 28.08.2024 р. було визнано та допитано у якості потерпілого, оскільки діями ОСОБА_8 йому заподіяно матеріальної шкоди у сумі 130000 грн. Крім того, з матеріалів кримінального провадження йому стало відомо, що на даний час із транспортним засобом VOLKSWAGEN Caddy, реєстраційний номер НОМЕР_1 , проведені всі необхідні експертизи, в тому числі авто-товарознавчу і його огляд. Таким чином, на даний час є всі підстави повернути автомобіль у його законне користування, оскільки органом досудового розслідування виконано всі необхідні слідчі дії із транспортним засобом, тому у подальшому арешті відпала потреба. Просить слідчого суддю: скасувати арешт на транспортний засіб, ключі від нього та тимчасовий реєстраційний талон НОМЕР_3 .

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задовольнити.

Слідчий СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_3 є добросовісним набувачем автомобіля VOLKSWAGEN Caddy, реєстраційний номер НОМЕР_1 , тому він не заперечує проти скасування арешту на вказаний автомобіль та повернення його ОСОБА_3 у подальше користування.

Прокурор Окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_5 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін, дослідивши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 перебувають об`єднані матеріали досудового розслідування № 0002598 від 28.08.2024 р. за ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.12.2024 р. надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля «Volkswagen Caddy», тимчасовий реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2009 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за громадською організацією «КУПИНА» (), який перебуває у користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 03.12.2024 р. накладено арешт на майно, зокрема, на транспортний засіб «Volkswagen Caddy», тимчасовий реєстраційний номер НОМЕР_4 , 2009 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 .

Постановою від 04.12.2024 р. слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 в межах об`єднаного кримінального провадження № 0002598 від 28.08.2024 р. за ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 201-2 КК України транспортний засіб «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом.

Зі змісту ухвали слідчого судді від 03.12.2024 р. про арешт майна вбачається, що підставою для накладення вказаного арешту стало існування достатніх підстав вважати, що майно, яке зазначене у клопотанні слідчого, підпадає під критерії ст. 98 та ч. 1 ст. 170, п. 1, 4 ч. 2 ст. 170 та ч. 3 ст. 170 КПК України, тому на зазначене майно було накладено арешт з метою забезпечення його збереження (оскільки наявні достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям речового доказу).

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1)збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1)правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу);4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак вони мають бути об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Згідно тимчасового реєстраційного талону серія ХХТ № 051310 транспортний засіб «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 належить ГО «КУПИНА».

04.12.2024 р. та 13.01.2025 р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2, 3 ст. 190, ч. 3 ст. 201-2 КК України за таких обставин, що у період часу з травня 2022 р. по липень 2023 р. ОСОБА_7 , під час воєнного стану, здійснив з метою отримання прибутку продаж товарів (предметів) гуманітарної допомоги, а саме транспортних засобів, в тому числі транспортного засобу «Volkswagen Caddy», номерний знак іноземної реєстрації НОМЕР_4 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), VIN: НОМЕР_2 .

Заявника ОСОБА_3 визнано потерпілим у кримінальному провадженні, оскільки діями ОСОБА_7 йому заподіяні матеріальні збитки на суму 130000 грн., а саме продаж шахрайським шляхом автомобіля «Volkswagen Caddy», що надійшов на територію України в якості гуманітарної допомоги.

Таким чином, ОСОБА_7 не є власником транспортного засобу «Volkswagen Caddy», реєстраційний номер НОМЕР_1 , тому не мав права вчиняти будь-які дії з його відчуження.

Слідчим суддею встановлено, що автомобіль «Volkswagen Caddy», номерний знак іноземної реєстрації НОМЕР_4 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), VIN: НОМЕР_2 , який перебуває у користуванні ОСОБА_3 є предметом, доказом злочину, засобом та знаряддям його вчинення, належним чином досліджена та підтверджена допустимими в розумінні ст. 86 КПК України доказами.

Викладені обставини свідчать, що ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту майна наявні, що обґрунтовано матеріалами клопотання та підтверджені прокурором у судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 170, 174 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1