Справа № 195/2105/24
У Х В А Л А

іменем України

03.03.2025 року с-ще Томаківка Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 про залучення перекладача в рамках розгляду кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000228 від 22.11.2024 стосовно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Красноперекопськ АР Крим, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України несудимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 310, ч.3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Томаківського районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.307,ч.2 ст.310КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив призначити йому перекладача з української мови на російську, посилаючись на те, що не розуміє українську мову, оскільки не вивчав її, тому українську мову не розуміє, під час досудового розслідування клопотань про залучення перекладача для нього не заявляв.

В судовому засіданні захисник підтримав заяву свого підзахисного, та подав до суду клопотання про залучення перекладача, мотивуючи тим, що його підзахисний отримував загальну середню освіту в Росії, тривалий час проживав там, а отже не в повній мірі розуміє українську мову та вважає за необхідне призначити обвинуваченому перекладача.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти клопотання обвинуваченого про залучення перекладача на час судового розгляду, оскільки обвинувачений є українцем, громадянином України, народився у м. Красноперекопськ АР Крим Україна, проживає в Україні, під час досудового розслідування у нього весь час був захисник, і він жодного разу не заявляв клопотання про залучення перекладача.

Вислухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступного висновку.

Участь перекладача у кримінальному провадженні зумовлена конституційною засадою рівності перед законом і судом (ч. 2 ст.24 Конституції України, ст.10 КПК), за якою, серед іншого, не допускається привілеїв чи обмежень (в т. ч. й у процесуальних правах, передбачених КПК) за мовними ознаками.

Згідно зі ст.29 КПК кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою. Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною мовою або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом (частини 1 і 3).

Залучення перекладача для проведення процесуальних дій має на меті забезпечити особам, які беруть участь у кримінальному провадженні та не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, можливість користуватися рідною мовою або іншою мовою, якою вони володіють (п. 18 ч.3 ст.42, п. 9 ч.1 ст.56, п. 11 ч.3 ст.64-1, п. 4 ч.1 ст.66 КПК).

Як зазначено у ч.1 ст.68 КПК, у разі необхідності у кримінальному провадженні перекладу пояснень, показань або документів сторони кримінального провадження або слідчий суддя чи суд залучають відповідного перекладача (сурдоперекладача).

При цьому питання про дотримання вимог ст.29 КПК щодо залучення перекладача слід вирішувати у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи не призвело це до порушення рівності перед законом і судом (принципу "рівності можливостей") та несправедливості судового розгляду в цілому у розумінні положень ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод. (Постанова ВС від 08.06.2021 справа № 206/1151/19).

У постанові Верховного Суду від 19 лютого 2019 року (справа №236/1798/16-к), суд зазначив, що при вирішенні питання про залучення перекладача визначальною є впевненість суду, що обвинувачений дійсно не володіє, або недостатньо володіє державною мовою.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 українець, має громадянство України, народився та проживає на її території, зі слів має загальну середню освіту, на досудовому розслідуванні для захисту ОСОБА_4 було призначено захисника. Ні ОСОБА_4 , ні його захисником не заявлялось клопотання про залучення перекладача. Крім того, в обгрунтування інформації про здобування середньої освіти на території іншої держави, обвинувачений жодних доказів не надав. Під час досудового слідства ОСОБА_4 власноручно робив записи українською мовою з додержанням правил граматики.

Таким чином, посилання обвинуваченого щодо необхідності залучення йому перекладача, оскільки він частково володіє мовою судочинства, судом визнаються необґрунтованими та такими, що направлені на затягування розгляду справи.

За наведених вище обставин суд не вбачає об`єктивних підстав для залучення під час судового розгляду справи, обвинуваченому, перекладача з української на російську мови та вважає необхідним відмовити в задоволенні зазначеного клопотання.

Керуючись ст.ст.29, 68 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 про призначення перекладача відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 03.03.2025.

Суддя: ОСОБА_1

03.03.2025