Провадження № 11-сс/801/5/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

21 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

учасники провадження:

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

заявника ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці заяву ОСОБА_7 про відвід суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по справі № 127/20982/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30 січня 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на постанову слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_9 від 17 лютого 2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000610 від 23.03.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України,

встановив:

В провадженні Вінницького апеляційного суду перебуває вищевказана апеляційна скарга.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_7 заявив відвід суддям ОСОБА_2 (судді-доповідачу) і ОСОБА_3 (судді-члену колегії) з тих підстав, що вони брали участь у розгляді інших справ за його заявами, скаргами й в результаті судами були прийняті незаконні рішення, в зв`язку з чим в нього немає довіри до цих суддів. Одночасно незважаючи на прийняття таких же рішень суддею ОСОБА_4 він йому довіряє і відводу не заявляє.

Заслухавши думку адвоката, який підтримав відвід заявлений ОСОБА_7 , прокурора ОСОБА_6 який заперечував проти відводу з тих підстав, що він не є обґрунтованим, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні заяви про відвід з таких підстав.

Відповідно до статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості (пункт 4).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що закріплює право на справедливий суд, «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом», а відтак за змістом цієї статті одним з важливих складових елементів справедливого правосуддя є принци «незалежності та безсторонності судді» про розгляді справи у судовому провадженні, тобто його неупередженості.

Зазначений принцип є другим в переліку принципів (першим встановлено незалежність), визначених Бангалорськими принципами поведінки судді, схваленими Резолюцією ЕКОСОР ООН 27 липня 2006 року.

В свою че4ргу практика ЄСПЛ відносно забезпечення принципу неупередженості судді базується на системі суб`єктивних та об`єктивних критеріїв, які мають бути встановлені у випадку наявності будь-яких сумнівів щодо його упередженості та безсторонності. При цьому суб`єктивна неупередженість пов`язана із особою судді, з його особистими переконаннями. З цього боку судді повинні бути вільними від особистого упередженого ставлення до сторін. Об`єктивна неупередженість стосується структурних питань організації складу суду та полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів у тому, що її забезпечено і гарантовано судом. Для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити. чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Йдеться про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників процесу.

Обґрунтовуючи заявлений відвід ОСОБА_7 посилається на те, що судді ОСОБА_2 і ОСОБА_3 вже брали участь в судових провадженнях за його заявами, скаргами, а прийняті судами рішення він вважає незаконними і такими, що порушують його права.

За даними автоматизованої системи діловодства суду ОСОБА_7 в статусі скаржника, заявника, особи, щодо якої розглядається подання, клопотання, заява ініціював у Вінницькому апеляційному суді понад сорок судових проваджень, а тому природньо, що практично всі судді Вінницького апеляційного суду брали участь в тій чи іншій справі, проте така участь за умов залишення в силі судових рішень, постановлених з їх участю чи під їх головуванням не повинна викликати сумнів в неупередженості конкретного судді. Посилання скаржника на втрату довіри до конкретних суддів суду, всього Вінницького апеляційного суду чи суддів України не може бути підставою для відводу, так як позиція ЄСПЛ щодо суб`єктивної неупередженості суддів полягає у визнанні презумпції неупередженості, тобто суддя вважається неупередженим, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Отже заявником не наведено, а колегією суддів не встановлено будь-яких фактичних даних, які б вказували на упередженість суддів ОСОБА_2 чи ОСОБА_3 в даній справі, а посилання ОСОБА_7 на те, що зазначені судді брали участь в розгляді інших судових справ за його заявами і скаргами і в зв`язку з цим втратили його довіру, не можуть бути підставою для відводу.

Враховуючи викладене вище, керуючись статтями 77, 81 КПК України, суд, -

постановив:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_7 про відвід суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 30 січня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4