Провадження №: 1-кп/336/620/2025
УХВАЛА

Іменем України

15 квітня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, у складі

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження за звинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Макарівка Каланчацького району Херсонської області, проживає у АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєнні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 5 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29 січня 2024 року сержант ОСОБА_4 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, самовільно залишив місце служби без поважних причин, а саме місце тимчасової дислокації підрозділу ВЧ НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_2 та був відсутній у місці несення військової служби до 15 травня 2024 року, а саме до моменту з`явлення до слідчого ТУ ДБР у м. Мелітополі.

Таким чином, в період часу з 29.01.2024 року по 15.05.2024 року стрілець-снайпер 2 механізованого відділення 3 механізованого взводу 1 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону ВЧ НОМЕР_1 сержант ОСОБА_4 обов`язки військової служби не виконував, до місця несення військової служби безпідставно не прибував, проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення до місця несення військової служби, звернення до правоохоронних або інших державних органів чи органів військового управління не здійснював, за наявності реальної можливості для цього.

В подальшому, 15.05.2024 року сержант ОСОБА_4 самостійно прибув до слідчого ТУ ДБР у м. Мелітоволі, тим самим закінчив вчинення злочину.

Враховуючи позицію обвинуваченого, який вину у скоєнні злочину не заперечував, суд кваліфікує його дії за ст. 407 ч. 5 КК України як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні захисник заявила клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв?язку з поверненням підзахисного до військової служби, надавши відповідну письмову згоду командира ВЧ НОМЕР_1 для проходження військової служби та просив закрити кримінальне провадження.

Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував. Вказуючи на наявність підстав для звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Обвинувачений підтримав заявлене захисником клопотання та вказав про те, що наразі проходить військову службу в ВЧ НОМЕР_1 , тому просив звільнити його від кримінальної відповідальності.

Статтею 401 ч. 5 КК України передбачено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Ст. 288 КПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Судом було роз`яснено наслідки звільнення особи від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Враховуючи, що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності за ст. 407, 408 КК України, добровільно звернувся через свого захисника до суду з клопотанням про намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби, при цьому надавши письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби, суд вбачає підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Керуючись ст. 401 КК України, ст. 284, 286, 288 КПК України,

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст. 407 ч. 5 КК України відповідно до ст. 401 ч. 5 КК України.

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 за звинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ст. 407 ч. 5 КК України, закрити відповідно до ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК України.

Зобов?язати ОСОБА_4 не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили прибути до Військової частини НОМЕР_1 для продовження проходження військової служби.

Зобов?язати командира Військової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військовій службі негайно після його прибуття до військової частини.

Ухвала може бути оскаржена в частині звільнення від кримінальної відповідальності до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя ОСОБА_1