ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/6189/20 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/32/25 Суддя доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Харків в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 09 листопада 2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного 29 січня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000053 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.321, ч.1 ст.263 КК України, на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України - в зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного статтею 219 цього Кодексу,-

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 09 листопада 2022 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 , кримінальне провадження, внесене 29 січня 2019 року до ЄРДР за №0000053 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст.321, ч.1 ст.263 КК України закрите на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України - в зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного статтею 219 цього Кодексу.

В обґрунтування прийнятого рішення судом першої інстанції зазначено, що прокурором було направлено до суду обвинувальний акт після закінчення досудового розслідування, тобто поза межами строків досудового розслідування.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Прокурор ОСОБА_6 в апеляційній скарзі просить ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 листопада 2022 року про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321, ч. 1 ст. 263 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з тим, що після повідомлення ОСОБА_8 про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, - скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження. Призначити новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання в Жовтневому районному суді м. Харкова в іншому складі суду.

В обґрунтування посилається на те, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що після проведення слідчих, процесуальних дій нібито 29 липня 2020 року, прокурором не приймалося повторне рішення про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування. А рішення прокурора про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування від 28 липня 2020 року не має процесуального значення, тому що слідчим нібито 29 липня 2020 року проводилися слідчі та процесуальні дії. Зазначає, що на думку сторони обвинувачення, вказане твердження суду є помилковим та не відповідає фактичним обставинам, оскільки саме 28 липня 2020 року о 17-10 год. ОСОБА_8 слідчим повідомлено про змінену підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3ст. 321, ч. 1 ст. 263 КК України. Підозрюваний ОСОБА_8 власноруч поставив на повідомленні дату та час його вручення: «17» год. «10» хв. «29».07.2020 року. Того ж дня, а саме, 28 липня 2020 року в період часу з 17.12 до 17.17, ОСОБА_8 допитано у якості підозрюваного, 28 липня 2020 року вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, що останній засвідчив своїм підписом.

При цьому, при врученні 28.07.2020 вищевказаних процесуальних документів та проведенні процесуальних дій, підозрюваний ОСОБА_8 власноруч поставив дату 29.07.2020 з метою перекручення фактичної дати проведення слідчих та процесуальних дій. Жодних заперечень чи зауважень щодо дати «28.07.2020», надрукованої у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри, у пам`ятці про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, а також протоколі допиту підозрюваного, ОСОБА_8 ні слідчому, ні прокурору не надав та не вказав про це у жодному з зазначених документів.

Після цього, на виконання доручення прокурора від 28.07.2020, відповідно до вимог ст.290 КПК України, саме, 28 липня 2020 року, слідчим ОСОБА_9 повідомлено підозрюваного ОСОБА_8 та його захисників про закінчення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні.

Обвинувачений ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_7 заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора та вважали оскаржувану ухвалу суду законною і обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку обвинуваченого та його захисника, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, та перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Мотиви суду

Згідно з ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Зі змісту ст.370 КПК України, якою визначено вимоги щодо законності, обґрунтованості та вмотивованості судового рішення, убачається, що законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджено доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведено належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу суду першої інстанції в межах апеляційних доводів прокурора, колегія суддів погоджується з ними лише в частині порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону, оскільки висновок суду щодо закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст.219 КПК України, є передчасним, так як висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, а тому судове рішення не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно п.10 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Згідно з положеннями п.2 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8,10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.219 КПК України строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно п.4 ч.3 ст.219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчинені злочину.

Зі змісту цих вимог закону слідує, що кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке як етап кримінального провадження законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду.

Пунктом 4 частиною 3 статті 219 КПК України передбачено, що досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а отже, унеможливлює розгляд у суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №556/1381/18, від 01.07.2021 у справі № 752/3218/20, ухвалах Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №712/6375/18, від 15 березня 2021 року у справі № 676/6116/18, від 05 квітня 2021 року у справі № 676/804/20, від 21 квітня 2021 року у справі № 991/6516/20, постанові Верховного Суду від 01 листопада 2022 року у справі № 711/262/20.

При цьому колегія суддів бере до уваги, що Законом України від 14 квітня 2022 року № 2201-IX більш точно сформульовано правила ч. 5 ст. 219 КПК. Згідно з новою редакцією цієї норми у строк досудового розслідування не включається строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК, крім дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Щодо цього об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду висловила правову позицію в постанові від 24 жовтня 2022 року у справі № 216/4805/20 (провадження № 51-4684кмо21), зазначивши, що зміни, внесені до ч. 5 ст. 219 КПК (у редакції Закону України від 14 квітня 2022 року № 2201-IX), не призвели до зміни юридичного змісту вказаної норми, проте останній, у редакції цього Закону, відображений більш точними текстуальними засобами реалізації волі законодавця.

Так, з урахуванням положень ч.5 ст.219 КПК України у строк досудового розслідування не включається період часу, починаючи з наступного дня після направлення або безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування до моменту закінчення ознайомлення вказаних осіб з матеріалами досудового розслідування. Водночас день направлення або безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, має зараховуватися у строк досудового розслідування. Той факт, що день повідомлення про завершення досудового розслідування та день фактичного надання доступу до матеріалів досудового розслідування можуть не збігатися, не свідчить про те, що строк для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування необхідно обраховувати з моменту фактичного надання доступу до таких матеріалів. Проміжок часу між цими днями не повинен включатися у строк досудового розслідування.

Як убачається з відомостей судового провадження, під час проведення підготовчого судового засідання в суді першої інстанції захисником ОСОБА_7 заявлено клопотання про закриття вказаного кримінального провадження щодо ОСОБА_8 на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 09 листопада 2022 року кримінальне провадження № 0000053 від 29 січня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321, ч.1 ст. 263 КК України, закрито на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України.

Обґрунтовуючи свої висновки, суд першої інстанції зазначив в мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення, що вручення слідчим стороні захисту 29 липня 2020 року повідомлення від 28 липня 2020 року про завершення досудового розслідування було здійснено неуповноваженим суб`єктом без дотримання належної правової процедури як складової принципу верховенство права. оскільки відповідне доручення слідчому прокурором 29 липня 2020 року після проведення останніх слідчих, процесуальних дій не надавалось. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав вважати, що строк після 29 липня 2020 року не включається до строку досудового розслідування, оскільки у встановленому законом порядку рішення про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів досудового розслідування стороні захисту після проведення всіх слідчих дій прокурором фактично не приймалось.

При цьому, суд першої інстанції також дійшов висновку про те, що строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні закінчився 31 липня 2020 року, оскільки згідно відомостей протоколу від 03 серпня 2020 року про надання доступу до матеріалів досудового розслідування фактично матеріали були надані стороні захисту лише 03 серпня 2020 року, тобто після закінчення відповідного строку досудового розслідування.

Разом з цим, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з наступних підстав.

Так, матеріали досудового розслідування та відомості Єдиного реєстру досудових розслідувань у цьому кримінальному провадженні свідчать про наступне.

28 липня 2020 року о 17 год. 10 хв. ОСОБА_8 слідчим повідомлено про змінену підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 321, ч. 1 ст. 263 КК України (т. 7 арк. 174-184 матеріалів досудового розслідування). Підозрюваний ОСОБА_8 власноруч поставив на повідомленні дату та час його вручення: «17» год. «10» хв. «29».07.2020 року (т. 7 арк. 174 матеріалів досудового розслідування). Того ж дня, а саме, 28 липня 2020 року в період часу з 17 год. 12 хв. до 17 год. 17 хв., ОСОБА_8 допитано у якості підозрюваного (т. 7 арк. 185-186 матеріалів досудового розслідування), 28 липня 2020 року вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, що останній засвідчив своїм підписом (т. 7 арк. 186 матеріалів досудового розслідування).

При цьому, з відомостей цих письмових доказів також вбачається, що жодних заперечень чи зауважень щодо дати «28 липня 2020 року», надрукованої у повідомленні про зміну раніше повідомленої підозри, у пам`ятці про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, а також протоколі допиту підозрюваного, ОСОБА_8 ні слідчому, ні прокурору не надав та не вказав про це у жодному з зазначених документів.

Отже, на переконання колегії суддів, відомості вищезазначених письмових доказів свідчать про повідомлення слідчим обвинуваченому ОСОБА_8 про змінену підозру, а також допитано останнього в якості підозрюваного та вручено йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, саме 28 липня 2020 року, а не як зазначив підозрюваний ОСОБА_8 «29.07.2020».

Після цього, на виконання доручення прокурора від 28 липня 2020 року, відповідно до вимог ст. 290 КПК України, саме, 28 липня 2020 року, слідчим ОСОБА_9 повідомлено підозрюваного ОСОБА_8 та його захисників про закінчення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що повідомлення про завершення досудового розслідування від 28 липня 2020 року було вручено слідчим стороні захисту 29 липня 2020 року.

Крім того, апеляційний суд, з урахуванням вищенаведеного, не погоджується з висновками суду про те, що вручення повідомлення про завершення досудового розслідування було здійснено неуповноваженим суб`єктом без дотримання належної правової процедури як складової принципу верховенство права.

Вищевказані обставини також відображені в Єдиному реєстрі досудових розслідувань («Рух провадження»), де зазначено, що саме 28 липня 2020 року в період часу з 18 год. 08 хв. до 18 год. 57 хв., тобто після проведення вказаних слідчих дій, слідчим до ЄРДР внесено відомості про:

- зміну підозри ОСОБА_8 (п. 23 «Зміна підозри», дата та час дії: 28 липня 2020 року 18:08);

- повідомлення про підозру ОСОБА_8 (п. 24 «Повідомлення про підозру» 28 липня 2020 року 17:10, дата та час дії: 28 липня 2020 року 18:38);

- відкриття матеріалів досудового розслідування для ознайомлення (п. 25 «Відкриття матеріалів досудового розслідування для ознайомлення», дата та час дії: 28 липня 2020 року 18:57).

Більш того, про проведення всіх наведених слідчих та процесуальних дій саме 28 липня 2020 року свідчить також скарга захисника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на прийняття рішення про завершення досудового розслідування, яка надійшла до прокуратури Харківської області 13 серпня 2020 року (вх. № 41348). Зазначена скарга зареєстрована адвокатом ОСОБА_7 за № 3 від 28 липня 2020 року, Пункт 1 скарги містить наступну інформацію: «Вами було складено повідомлення про завершення досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000053 від 29 січня 2019 року...». Тобто, сторона захисту не пізніше ніж 28 липня 2020 року була обізнана про завершення досудового розслідування.

Окрім цього, 29 січня 2019 року до ЄРДР внесено відповідні відомості про кримінальні правопорушення, які зареєстровано за номером кримінального провадження: №0000053.

У цьому кримінальному провадження 01 лютого 2020 року повідомлено ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.1 ст.263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 27 березня 2020 року у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 КПК України, строк досудового розслідування продовжено до 6 місяців, а саме до 31 липня 2020 року.

За результатами проведеного досудового розслідування, 28 липня 2020 року ОСОБА_8 повідомлено про змінену підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.321, ч.1 ст.263 КК України та повідомлено про завершення досудового розслідування.

З 28 липня 2020 року почався строк ознайомлення сторони захисту з матеріалами досудового розслідування, який 15 вересня 2020 року ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави підозрюваному ОСОБА_8 та його захиснику адвокату ОСОБА_7 встановлено до 24 вересня 2020 року (включно).

Після закінчення встановленого судом строку слідчим вжито заходів щодо вручення ОСОБА_8 та його захиснику обвинувального акту. Незважаючи на неодноразові виклики, останні у період з 25 вересня 2020 року по 27 вересня 2020 року до слідчого не з`явились.

При цьому належить врахувати, що 26 вересня 2020 року (субота) та 27 вересня 2020 року (неділя) це були неробочі дні, а тому, керуючись ч.7 ст.115 КПК України, якою передбачено, що якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування у медичному закладі гід час проведення стаціонарної психіатричної експертизи, слідчим та прокурором 28 вересня 2020 року здійснено виїзд за місцем мешкання підозрюваного ОСОБА_8 для вручення обвинувального акту та отримання відповідної розписки (вказаний факт зафіксовано відеозйомкою, носій якої (CD-диск) долучено до матеріалів судової справи).

Разом з тим, підозрюваний ОСОБА_8 відмовився від отримання обвинувального акту, у зв`язку з чим 28 вересня 2020 року (понеділок) в межах строків досудового розслідування обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 направлений до Жовтневого районного суду м. Харкова, а його копії направлені обвинуваченому та його захисникам поштою (відповідні накладні долучені до матеріалів судової справи).

Колегія суддів також зазначає, що оскільки строк досудового розслідування закінчився 27 вересня 2020 року, що припадає на вихідний день (неділя). Відтак останнім днем строку вважається наступний за ним робочий день 28 вересня 2020 року (понеділок). Саме цю дату зазначено в обвинувальному акті та в описі документів, що направлені до Жовтневого районного суду м.Харкова (т.1, арк. 1, 30).

Зазначене повністю узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, що містяться в постанові від 03 вересня 2024 року у справі № 712/13799/19 (провадження № 51-1682км24).

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до передчасного та помилкового висновку щодо спливу строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000053 від 29 січня 2019 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.321, ч.1 ст.263 КК України, у зв`язку з чим оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, на підставі п.п.2-3 ч.1 ст.409 КПК України.

Реалізуючи та дотримуючись загальних процесуальних засад кримінального провадження, що містяться у главі 2 КПК України, колегія суддів дійшла висновку про наявність декількох істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, що обумовлює необхідність скасування оскаржуваної ухвали та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції, що відповідає нормам ч.1 ст.412; п.6 ч.1 ст.407; п.п.2, 3 ч.1 ст.409; п.1 ч.1 ст.411 КПК України.

Вирішуючи питання про подальший рух кримінального провадження після скасування оскаржуваної ухвали, колегія суддів виходить з наступного. Порушення судом першої інстанції вищезазначених засад кримінального провадження та вимог п.2 ч.1 ст.372 і ст.370 КПК України щодо змісту мотивувальної частини ухвали не відноситься до передбаченого в ч.1 ст.415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Проте, відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені п.п. 1, 2, 15, 19 ч.1 ст.7 КПК України - верховенство права, законність, диспозитивність, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Разом з цим належить врахувати те, що необхідність дотримання при судовому розгляді вказаних загальних засад судочинства підтверджується практикою Європейського суду та змістом норм Європейської конвенції з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства.

З метою забезпечення належного дотримання під час судового розгляду саме цих загальних засад кримінального провадження, колегія суддів вважає за необхідне скасувати ухвалу суду першої інстанції та призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 в суді першої інстанції, у зв`язку з чим подану апеляційна скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 411, 412, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Харкова від 09 листопада 2022 року про закриття кримінального провадження, внесеного 29 січня 2019 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000053 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.321, ч.1 ст.263 КК України, на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України - в зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного статтею 219 цього Кодексу - скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_8 у тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4