Справа № 331/49/25
Провадження № 1-кс/331/46/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2025 року м. Запоріжжя

Слідча суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , із участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

У С Т А Н О В И Л А:

09 січня 2025 року в провадження слідчої судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

1. Короткий зміст скарги

В обґрунтування вимоги, викладеній в скарзі, ОСОБА_3 зазначив, що під час затримання він був побитий працівниками поліції. Під час проходження перевірки у медичній частині він жалівся на те, що в нього зламані ребра, однак медичний персонал жодним чином не реагував на його скарги. Наголошує на тому, що працівниками ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» в Запорізькій області до його медичної картки були внесені неправдиві відомості. 04 грудня 2024 року на адресу Відділу поліції №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області він направив заяву про вчинення злочину працівниками медичної служби ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», однак до теперішнього часу уповноважені особи за його повідомленням відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР не внесли та відповідний витяг йому не надали. Згідно відповіді начальника Відділу поліції №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 № 23629/42/01-2024 від 10.12.2024, яке надійшло до Запорізького слідчого ізолятору 16.12.2024 за вх.1643, підстав для внесення відомостей до ЄРДР не вбачається.

На підставі викладено, просив слідчу суддю зобов`язати уповноважених осіб посадових осіб Відділу поліції №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за фактом умисного ненадання йому медичної допомоги.

2. Позиції учасників провадження

Заявник ОСОБА_3 у судовому засіданні на задоволенні скарги наполягав, просив її задовольнити. Також заявник повідомив, що за час тримання під вартою в ДУ «Запорізькій слідчий ізолятор» істотно погіршився стан його здоров`я, а медична допомога надається йому неналежним чином. Наголошує на тому, що в нього наявний діагноз «гепатит С», однак медичні працівники ігнорують його та в спеціальних медичних журналах зазначають, що в нього відсутні будь-які скарги на стан свого здоров`я, що не є дійсністю. Також зазначає, що неодноразово за допомогою звертався зі скаргами до ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» , однак жодної відповіді не отримав.

Представники Відділу поліції №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області в судове засідання не з`явились, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, їх неявка не перешкоджає розгляду скарги по суті.

3. Встановлені судом обставини

09 січня 2025 року в провадження слідчої судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвалою слідчої судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 09 січня 2025 року прийнято до провадження слідчої судді скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та призначено скаргу до розгляду.

Зі змісту скарги ОСОБА_3 слідчою суддею встановлено, що останній 04 грудня 2024 року звернувся до Відділу поліції №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області із заявою про вчинення злочину працівниками медичної служби ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

16 грудня 2024 року ОСОБА_3 отримав відповідь від начальника Відділу поліції №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_4 про відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР за цим фактом.

Станом на 13 січня 2025 ркоу досудове розслідування кримінального правопорушення за скаргою ОСОБА_3 не розпочато.

4. Норми права, які підлягають застосуванню

Згідно із п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до п.2 Розділу ІІ Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016 року, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема, мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Статтею 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» визначено, що тримання осіб, взятих під варту, відповідно до завдань кримінального судочинства здійснюється на принципах неухильного додержання Конституції України, вимог Загальної декларації прав людини, інших міжнародних правових норм і стандартів поводження з ув`язненими і не може поєднуватися з навмисними діями, що завдають фізичних чи моральних страждань або принижують людську гідність.

Положеннями статті 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» та ст.ст. 6, 39, 72 Основ законодавства України про охорону здоров`я, передбачено, що особи, узяті під варту, мають право на надання їм медичної допомоги.

Згідно ст. 5 Закону України «Про основи законодавства України про охорону здоровя», державні, громадські або інші органи, підприємства, установи, організації, посадові особи та громадяни зобов`язані забезпечити пріоритетність охорони здоров`я у власній діяльності, не завдавати шкоди здоров`ю населення і окремих осіб, у межах своєї компетенції надавати допомогу хворим, інвалідам та потерпілим від нещасних випадків, сприяти працівникам органів і закладів охорони здоров`я в їх діяльності, а також виконувати інші обов`язки, передбачені законодавством про охорону здоров`я.

Європейським Судом з прав людини неодноразово встановлювалися факти ненадання належної медичної допомоги особам під час тримання під вартою, а також при виконанні покарань в установах Державної кримінально-виконавчої служби України. У рішеннях Суду у справах "Савінов проти України", "Сокіл проти України", "Луньов проти України", "Ярошовець та інші проти України" неодноразово зазначалося, що охорона здоров`я ув`язнених осіб повинна забезпечуватися належним чином, а відсутність необхідної медичної допомоги визнається нелюдським поводженням і суперечить нормам статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Цюсьмак проти України» від 14.11.2024 констатовано порушення статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у зв`язку з ненаданням заявнику належної медичної допомоги під час тримання його під вартою.

5. Оцінка та мотиви суду

З пояснень, наданих ОСОБА_3 в судовому засіданні, убачається, що заява ОСОБА_3 подана в порядку КПК України, містить у собі посилання на скоєння кримінального правопорушення медичним персоналом ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» в Запорізькій області, а саме: умисному ненаданні медичної допомоги ув`язненому ОСОБА_3 та внесенні неправдивої інформації до медичної документації ув`язненого ОСОБА_3 під час його прибуття до ДУ "Запорізький слідчий ізолятор" та під час його повторних оглядів, водночас уповноваженими особами Відділу поліції №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області відомості про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були.

Пунктом 1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: в тому числі бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Ураховуючи встановлені обставини, слідча суддя приходить до висновку, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307,309 КПК України, слідча суддя

У Х В А Л И Л А:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань задовольнити.

Зобов`язати посадових осіб Відділу поліції №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за фактом умисного ненадання медичної допомоги ув`язненому ОСОБА_3 медичним персоналом ДУ «Центр охорони здоров`я ДКВС України» в Запорізькій області що може потягти за собою тяжкі наслідки, а також щодо внесення неправдивої інформації до медичної документації ув`язненого ОСОБА_3 під час його прибуття до ДУ "Запорізький слідчий ізолятор" та під час його повторних оглядів, за його заявою від 04 грудня 2024 року, зареєстрованої за номером ЄО № 19753.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1