Провадження № 1-кп/127/1121/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про яке внесено 11 жовтня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000510,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, оскільки ризики визначені ст. 177 КПК України не зменшились та тривають, про що подала письмове клопотання. Крім цього, просила при продовженні тримання під вартою визначити обвинуваченим заставу з покладенням обов`язків визначених КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив змінити вказаний запобіжний захід на більш м`який або зменшити розмір застави. Зазначив, що проживає у м. Могилів-Подільський, а у м.Вінниці перебував, оскільки лікувався.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 підтримав думку підзахисного. Зазначив, що ОСОБА_4 до моменту затримання офіційно не працював та не має змоги внести заставу визначену прокурором, а тому просив зменшити розмір застави.

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, у зв`язку з тим, що ОСОБА_5 має двох неповнолітній дітей, які потребують материнського догляду.

Обвинувачена ОСОБА_5 просила змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт. Вказала, що має двох неповнолітніх дітей, з яких одна дитина перебуває з її колишнім чоловіком, а друга перебуває в органах опіки та піклування. Зазначила, що не має наміру переховуватись від суду, оскільки вона повністю виконувала свої процесуальні обов`язки. Перебувала у м. Вінниці, оскільки лікувалась.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши подані клопотання, дійшов наступних висновків.

Ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 26.11.2024 року обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 24.01.2025 року.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Види ризиків у кримінальному проваджені визначені Законом та є незмінними для будь-якої стадії кримінального переслідування. Так, ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її соціальними зв`язками.

Вирішуючи питання продовження тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вважає, що прокурором доведено, що ризики визначені ст. 177 КПК України продовжують існувати.

Так, прокурором доведено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, тобто можливе покарання є суворим, що свідчить про наявну небезпеку перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя і утворює ризик можливого ухилення від явки до суду. Вказаний ризик підтверджується з даними про те, що ОСОБА_4 не має постійного місця проживання на території м.Вінниці, що підтверджено і ним особисто, тобто жодних соціально-стримуючих факторів у місті де проводиться судовий розгляд.

Суд приймає до уваги факт того, що ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення корисливих кримінальних правопорушень. Згідно обвинувального акту обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень з корисливою метою, в період іспитового строку, не працює, соціально стримуючи факти у виді сім`ї та утриманців в нього відсутні, що свідчить про наявність ризику вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченим, оскільки останній буде потребувати джерел для існування, а іншого виду отримання коштів він не має.

Крім того, при прийнятті рішення щодо запобіжного заходу обвинуваченому, суд враховує і стадію розгляду кримінального провадження. На даний час у справі не допитано жодних свідків, показання яких мають істотне значення. Стадія судового розгляду, наявність недопитаних свідків у справі свідчать про можливість здійснення впливу обвинуваченою на них.

Таким чином ризики встановлені у справі свідчать про те, що будь-який інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою не буде достатньо гарантуватиме належну поведінку обвинуваченого.

Все зазначене свідчить, що ризики встановлені судом при обранні та продовженні запобіжного заходу продовжують існувати, а достатніми для їх запобігання запобіжним заходом буде тримання обвинуваченого під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не будуть гарантувати належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, в зв`язку з чим дію запобіжного заходу доцільно продовжити на 60 діб.

Вирішуючи питання продовження тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_5 , суд вважає, що прокурором доведено, що ризики визначені ст. 177 КПК України продовжують існувати.

Так, згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. Тяжкість можливого покарання у виді тривалого строку позбавлення волі з даним про те, що остання вже відбувала покарання у виді позбавлення волі, переконують суд в наявності ризиків переховування від суду ОСОБА_5 в разі перебування на волі та перешкоджання кримінальному провадженні іншим чином.

Дані про матеріальний, соціальний стан обвинуваченої, її соціальні зв`язки, значно підвищують небезпеку продовження злочинної діяльності та вчинення іншого кримінального правопорушення обвинуваченою, так як ОСОБА_5 раніше судима за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, ніде не працює, іншого джерела доходу не має, не має постійного місця проживання на території м. Вінниці, що підтверджено і нею особисто, тобто жодних соціально-стримуючих факторів у місті де проводиться судовий розгляд.

Крім цього, свідки у справі не допитані, а тому очевидним є ризик впливу на останніх з боку обвинуваченої.

Таким чином, фактичні обставини справи, особа ОСОБА_5 та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, свідчать про відсутність ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що недостатній для запобіганню ризиків та забезпеченню виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків.

Таким чином, прокурором в ході розгляду доведено, що ризики не зменшилися та є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним і саме тримання під вартою ОСОБА_5 може запобігти зазначеним вище ризикам, а тому клопотання прокурора суд вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Одночасно із вказаним прокурор просила визначити обвинуваченим розмір застави.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

На даний час судом вирішується питання не про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а про доцільність продовження такого виду запобіжного заходу.

Разом з тим, оскільки сторона обвинувачення просить визначити заставу обвинуваченим під час вирішення питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд приймає відповідне рішення та визначає розмір застави у зазначеному у клопотанні розмірі з визначенням та роз`ясненням обов`язків, що покладаються на обвинувачених у випадку внесення застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 331 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора задоволити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - продовжити на 60 діб, починаючи з 21.01.2025 року до 21.03.2025 року, включно.

На підставі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 242240,00 гривень.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1)прибувати по першому виклику до суду на визначений час;

2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме те, що якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - продовжити на 60 діб, починаючи з 21.01.2025 року до 21.03.2025 року, включно.

На підставі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 60560,00 гривень.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1)прибувати по першому виклику до суду на визначений час;

2)повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

Роз`яснити ОСОБА_5 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме те, що якщо обвинувачена, будучи належним чином повідомлена, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали направити до ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя: