Справа № 643/1027/25
Провадження № 1-кс/643/440/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2025 слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного, представника власника майна ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0004326 від 17.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

УСТАНОВИВ:

З поданого клопотання вбачається, що другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0004326 від 17.06.2024 за ч. 3 ст. 368 КК України, яким установлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обіймаючи посаду заступника начальника управління начальника відділу позапланових перевірок Управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Харківській області, будучи працівником правоохоронного органу, а також службовою особою, що займає відповідальне становище, здійснюючи функції представника влади, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення протиправним шляхом, використовуючи своє службове становище, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинила корупційний кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 368 КК України, а саме: одержання службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дії з використанням наданого їй службового становища.

20.01.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

На даний час у органу досудового розслідування є підстави вважати, що до протиправних дій причетний головний державний інспектор відділу позапланових перевірок управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Харківській області ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено грошові кошти 14500 доларів США.

Прокурор просить суд накласти арешт на вилучені під час обшуку грошові кошти з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та зазначив, що на час розгляду клопотання ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 368 КК України, подав слідчому судді клопотання про долучення до матеріалів клопотання додаткових доказів причетності до вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_4 .

Підозрюваний з приводу грошових коштів, на які прокурор просить накласти арешт, зазначив, що вони належать його батькові, який тривалий час хворіє на хворобу серця, в зв`язку з чим періодично проходить лікування. На теперішній час перебуває у лікарні та готується до оперативного втручання на серці. Батько мешкає в селі за 180 км. від Харкова і після останнього загострення його стану було прийняте рішення про його негайну госпіталізацію у м. Харкові. Гроші, які батьки накопичували протягом життя на лікування батька, були передані ОСОБА_4 для зберігання та наступного використання для оплати передопераційних досліджень, операції, післяопераційної реабілітації, купівлі вартісних ліків, так як зберігання грошей батьком у лікарні не є безпечним та практичним. Під час проведення обшуку ОСОБА_4 добровільно надав слідчому зазначені гроші та пояснив джерело їх походження і призначення, на що слідчий, після спілкування підозрюваного по телефону з батьком на гучному зв`язку, прийняв рішення, що гроші вилучатись не будуть. Разом з тим, після дзвінка старшого групи слідчих у кримінальному провадженні, змінив своє рішення та вилучив гроші. ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання.

Адвокат ОСОБА_5 , який є захисником ОСОБА_4 та представником батька останнього ОСОБА_7 , проти задоволення клопотання заперечував з погляду на таке: в обґрунтування клопотання про арешт майна сторона обвинувачення зазначила, що це необхідно для забезпечення можливого застосування конфіскації майна підозрюваного, проте на момент подання клопотання ОСОБА_4 не був підозрюваним. Вилучене майно у виді 14500 доларів США є власністю батька ОСОБА_4 ОСОБА_7 , які останній накопичував протягом 2004-2014 років, що підтверджується доказами про доходи останнього, які складаються з заробітної плати, доходу від надання в оренду земельного паю, пенсії, гуманітарної допомоги тощо. Конфіскація майна третьої особи, навіть в разі доведення вини ОСОБА_4 та ухвалення відносно нього обвинувального вироку, не можлива.

ОСОБА_7 наразі страждає на тяжкі захворювання серця, що підтверджується медичною документацією, знаходиться в ургентному реанімаційному відділенні та перебуває у передопераційному стані. Накопичені ним грошові кошти, які вилучені органом досудового розслідування, вкрай необхідні йому для оплати оперативного втручання, без якого може настати смерть ОСОБА_7 , наступних реабілітаційних заходів та купівлі вартісних ліків. Наразі необхідно провести операцію на трьох сердечних клапанах ОСОБА_7 . Вартість операції одного клапану становить від 150000 до 200000 грн, при цьому батько підозрюваного потребує ще й операцію з стентування, яка вартує близько 280000 грн. Вартість зазначених операцій приведена у відповідності до Наказу «Про організацію надання платних послуг» №70 від 27.05.2024 директора Державної установи «Національний інститут серцево-судинної хірургії імені М.М. Амосова Національної академії наук України» та додатку до цього наказу у виді Положення про платні медичні послуги. Отже, в разі позбавлення ОСОБА_7 грошових коштів останній не зможе оплатити операцію, що призведе до вкрай негативних наслідків для його здоров`я, а можливо й життя.

Крім того адвокат зауважив, що під час проведення обшуку слідчим було прийняте рішення не вилучати грошові кошти у виді 14500 доларів США, проте в наступному він змінив це рішення та вилучив кошти. Це сталось в наслідок телефонного дзвінка від старшого групи слідчих, який не був присутнім під час проведення обшуку. На думку адвоката такі дії старшого групи слідчим є протиправним втручанням у роботу слідчого, який є самостійним у своїй процесуальній діяльності. Жодних письмових вказівок, як те передбачено кримінальним процесуальним законодавством, слідчому, який проводив обшук не надходило.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши доводи клопотання, додані до нього документи та доводи підозрюваного та представника власника майна слідчий суддя встановив таке: у період часу з 21:13, 20.01.2025 до 00:45, 21.01.2025 під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 17.01.2025 квартири за адресою: АДРЕСА_1 виявлено та вилучено: грошові кошти у вигляді 14500 доларів США.

Клопотання про арешт майна надійшло до суду 23.01.2025, подано на поштове відділення 21.01.2025 протягом 48 годин після проведення обшуку, отже строк звернення з клопотанням прокурором дотриманий.

Згідно з абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, а метою, крім іншого, конфіскації майна як виду покарання (абз. 2 ч. 1, п. 3 ч. 2 ст.170 КПК України).

Як убачається з ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження тощо.

Частина 11 ст. 170 КПК України передбачає, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

29.01.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 368 КК України. Повідомлення про підозру та додаткові докази причетності ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому злочину надані прокурором слідчому судді у судовому засіданні.

Надані прокурором докази у сукупності є такими, що достатньо обґрунтовують на цьому етапі розслідування підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Отже, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, яких класифікується як тяжкий і передбачає покарання, зокрема, у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Слідчий суддя вважає доведеним факт наявності важкого захворювання серця та супутніх діагнозів у ОСОБА_7 , батька підозрюваного, разом з тим факт належності грошових коштів у виді 14500 доларів США, виявлених та вилучених за місцем проживання ОСОБА_4 саме ОСОБА_7 не є доведеним. Отримання ОСОБА_7 протягом тривалого часу доходів з різних джерел не заперечується стороною обвинувачення та визнається слідчим суддею, як і можливість конвертувати отримані доходи в іноземну валюту, разом з тим слідчий суддя не може не враховувати, що грошові кошти виявлені та вилучені за адресою проживання ОСОБА_4 , а не його батька. Це, враховуючи обставини інкримінованого ОСОБА_4 злочину, з великою вірогідністю вказує на останнього, як на власника цих грошових коштів. Достовірних та достатніх доказів зворотного слідчому судді не надано.

Посилання адвоката ОСОБА_5 на порушення під час проведення обшуку, а саме протиправне втручання в роботу слідчого під час проведення обшуку з боку старшого групи слідчих не є таким, що свідчить про незаконність проведеного обшуку та його результатів, так як відповідна комунікації серед членів групи слідчих не є забороненою і не вимагає надання саме письмових вказівок чи доручень під час безпосереднього проведення слідчої дії. Якщо йти за аналогією закону, на застосуванні якої наполягає захисник, то слід зазначити, що норми ст.ст. 36, 39-40 КПК України, які передбачають надання письмових вказівок, зокрема, слідчому скеровані на можливість надання відповідних вказівок на виконання тих чи інших процесуальних дій, які плануються та ще не розпочаті.

Отже, арешт вилучених грошових коштів з метою забезпечення конфіскації як виду покарання є виправданим заходом забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, ураховуючи кваліфікацію кримінального правопорушення та обставини його вчинення, слідчий суддя вважає, що потреба в накладенні арешту на вилучене майно є очевидною та доцільною.

Кожен з ризиків, перелічених в ч. 1 ст. 170 КПК України, а саме приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження, доведений, отже клопотання має бути задоволено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 117, 168, 170-173, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в період часу з 20.01.2025 до 21.01.2025 під час обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти у вигляді 14500,00 (чотирнадцять тисяч п`ятсот) доларів США, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування.

Питання щодо зберігання вилученого майна вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час оголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складений 31.01.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1