Ширяївський районний суд Одеської області
11.03.2025 Справа №: 518/326/25 Провадження № 1-кп/518/41/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2025 року сел. Ширяєве

Ширяївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №00000025 від 11.01.2025 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 4 ст. 186 КК України

та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ширяївського районного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 4 ст. 186 КК України та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурором подані клопотання про продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Так, прокурор просить продовжити строї дії обраного відносно обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 60 (шістдесят) днів. Покласти на обвинувачену ОСОБА_5 такі обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; - цілодобово не залишати місце постійного проживання, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора, або суду; - утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.

Згідно вказаного клопотання ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 10.01.2025 року близько 20:20 годин, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходився в житловому будинку, розташованому по АДРЕСА_2 , після побиття ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раптово виник корисливий умисел, направлений на заволодіння майном останнього.

Після цього ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка також була присутня у вказаному будинку, спільно викрасти мобільний телефон ОСОБА_6 , на що остання відразу погодилася. Після цього ОСОБА_4 почав руками притримувати ОСОБА_6 за тулуб, щоб останній не зміг перешкодити йому та ОСОБА_5 у викрадені майна.

Реалізуючи свій спільний корисний умисел, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що її дії не залишаться не поміченими для власника майна, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , відкрито викрала мобільний телефон марки «Інфінікс смарт 8», бірюзового кольору, бувший у використанні, вартість якого складає 3800 гривень, з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Водафон», вартість якої складає 150 гривень, належний ОСОБА_6 , а також зарядний пристрій до нього вартість якого складає 300 гривень, які знаходились на ліжку в спальній кімнаті.

Далі ОСОБА_5 , продемонструвавши викрадене нею майно ОСОБА_4 , поклала мобільний телефон марки «Інфінікс смарт 8» з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Водафон» та зарядний пристрій до кишені власної куртки. Після цього ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 покинули житло ОСОБА_6 , а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_4 спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень.

Таким чином ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, грабіж, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 11.01.2025 затримано у порядку ст. 208 КПК України як особу, підозрювану у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 13.01.2025 року підозрюваній ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 11.03.2025 р. включно.

Прокурор зазначає в клопотанні, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження та вирішення визначених ст. 2 КПК України завдань по вказаному кримінальному провадженню, проведення судового розгляду у розумні строки, необхідно застосувати запобіжний захід, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 176, ст.. 181 КПК України цілодобовий домашній арешт, незастосування якого дасть обвинуваченій можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик переховуватися від суду обґрунтовується тим, що обвинувачена ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому є підстави вважати, що знаючи про тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинення кримінального правопорушення може переховуватися від суду.

Ризик незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, є обґрунтованим так як потерпілий та свідки проживають в одній територіальній громаді, знають один одного, а тому обвинувачена ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, шляхом залякування, погроз фізичною розправою чи умовляннями може вплинути на потерпілого, свідків для того, щоб останні змінили свої покази у кримінальному провадженні. Крім цього, в минулому обвинувачена ОСОБА_5 тривалий час перебувала у відносинах з потерпілим ОСОБА_6 і, скориставшись даною обставиною, зможе вплинути на подальший хід досудового розслідування. При цьому, потерпілий та свідки v кримінальному провадженні на теперішній час судом не допитані.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення вважає обґрунтованим, так як обвинувачена ОСОБА_5 після скоєння вищевказаного кримінального правопорушення висловлювала намір знову спричинити потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження. Вказане свідчить про можливість вчинення ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень, та вказує на наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також прокурор в клопотанні просить суд при обранні запобіжного заходу врахувати те, що докази про вчинення злочину обвинуваченою є вагомими, найсуворіше покарання, яке загрожує їй в разі визнання винною у вчиненні вказаного злочину, передбачене законом у вигляді позбавлення волі до 10 років, задовільний стан здоров`я, відсутність відомостей про наявність тяжких, в тому числі, психічних хвороб, та молодий вік, відсутність міцних родинних та соціальних зв`язків та місця роботи. Крім цього зазначив, що на теперішній час вирішується питання про позбавлення обвинуваченої ОСОБА_5 батьківських прав щодо трьох малолітніх дітей, так як остання не здійснює догляд за ними, та веде аморальний спосіб життя.

Вважає, що застосування домашнього арешту стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 є цілком обґрунтованим.

Враховуючи викладені вище обставини, прокурор зазначає, що ризики, які були враховані під час обрання запобіжного заходу, не зменшилися та продовжують існувати, а тому менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також з метою забезпечення виконання покладених на обвинувачену процесуальних обов`язків просить задовольнити клопотання.

Також прокурором подано клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .

Відповідно до вказаного клопотання прокурор просить продовжити строї дії обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 60 (шістдесят) днів. Просить суд покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , такі обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою, цілодобово не залишати місце постійного проживання, а саме: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора, або суду, утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.

Згідно вказаного клопотання ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 10.01.2025 року близько 20:00 годин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 спільно зі своєю співмешканкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходилися в житловому будинку, розташованому по АДРЕСА_2 , у якому проживає ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де вони спілкувалися з останнім.

У ході вказаного спілкування між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виникла сварка. Під час вказаної сварки у ОСОБА_4 раптово виник умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 . При цьому, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання можливих суспільно небезпечних наслідків, та свідомо бажаючи цього, в порушення вимог ст. 28 «Конституції України», згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, ОСОБА_4 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи їх настання, в коридорі будинку, розташованого за вищевказаною адресою, наніс декілька ударів кулаком своєї правої руки в область обличчя ОСОБА_6 .

В результаті отриманих від ОСОБА_4 ударів ОСОБА_6 впав на підлогу. Після цього ОСОБА_4 наніс не менше двох ударів ногами в область тулубу та верхніх кінцівок потерпілого ОСОБА_6 .

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_4 підняв з підлоги дерев`яну колоду, заготовлену для опалення житла, та взявши її в обидві руки, наніс нею два удари по голові ОСОБА_6 .

Вказаними умисними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді двох забитих ран волосистої частини голови та двох забитих ран обличчя, які згідно п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а також тілесні ушкодження у вигляді саден перенісся, синців обличчя, тулубу (підключених ділянок), обох плечових суглобів та обох верхніх кінцівок, які згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Крім цього, 10.01.2025 року близько 20:20 годин, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходився в житловому будинку, розташованому по АДРЕСА_2 , після побиття ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раптово виник корисливий умисел, направлений на заволодіння майном останнього.

Після цього ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка також була присутня у вказаному будинку, спільно викрасти мобільний телефон ОСОБА_6 , на що остання відразу погодилася.

Після цього ОСОБА_4 почав руками притримувати ОСОБА_6 за тулуб, щоб останній не зміг перешкодити йому та ОСОБА_5 у викраденні майна.

Реалізуючи свій спільний корисний умисел ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що її дії не залишаться не поміченими для власника майна, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , під час дії воєнного стану, відкрито викрала мобільний телефон марки «Інфінікс смарт 8» бірюзового кольору, бувший у використанні, вартість якого складає 3800 гривень, з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Водафон», вартість якої складає 150 гривень, належний ОСОБА_6 , а також зарядний пристрій до нього, вартість якого складає 300 гривень, які знаходились на ліжку в спальній кімнаті.

Далі ОСОБА_5 , продемонструвавши викрадене нею майно ОСОБА_4 , поклала мобільний телефон марки «Інфінікс старт 8» з сім-карткою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Водафон» та зарядний пристрій до кишені власної куртки. Після цього ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 покинули житло ОСОБА_6 , а викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4250 (чотири тисячі двісті п`ятдесят) гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України - відкрите викрадення чужого майна (грабіж), грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, грабіж вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 11.01.2025 затримано у порядку ст. 208 КПК України як особу, підозрювану у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Ухвалою слідчого судді Березівського районного суду Одеської області від 13.01.2025 року підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 11.03.2025 року включно.

У ході досудового розслідування протиправні дії ОСОБА_4 додатково кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України та 26.02.2025 повідомлено про нову підозру.

Прокурор зазначає в клопотанні, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження та вирішення визначених ст. 2 КПК України завдань по вказаному кримінальному провадженню, проведення судового розгляду у розумні строки, необхідно застосувати запобіжний захід, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 176, ст. 181 КПК України цілодобовий домашній арешт, незастосування якого дасть обвинуваченому можливість переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик переховуватися від суду обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а тому є підстави вважати, що знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинення кримінального правопорушення може переховуватися від суду.

Ризик незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні є обґрунтованим, так як потерпілий та свідки проживають в одній територіальній громаді, знають один одного, а тому обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи на свободі, шляхом залякування, погроз фізичною розправою чи умовляннями може вплинути на потерпілого, свідків для того, щоб останні змінили свої покази у кримінальному провадженні. При цьому, потерпілий та свідки у кримінальному провадженні на теперішній час судом не допитані.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення вважає обґрунтованим, так як обвинувачений ОСОБА_4 після скоєння вищевказаного кримінального правопорушення, висловлював намір знову спричинити потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження. Вказане свідчить про можливість вчинення ОСОБА_4 нових кримінальних правопорушень та вказує на наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також прокурор в клопотанні просить суд врахувати те, що докази вчинення злочину обвинуваченим є вагомими, найсуворіше покарання, яке загрожує йому в разі визнання винним у вчиненні вказаного злочину, передбачене законом у вигляді позбавлення волі до 10 років, задовільний стан здоров`я, відсутність відомостей про наявність тяжких, в тому числі, психічних хвороб, та молодий вік, відсутність міцних родинних та соціальних зв`язків та місця роботи.

Вважає, що запобіжний захід домашній арешт є одним із запобіжних заходів, передбаченим КПК України, який буде дієвим з урахуванням характеру, способу, тяжкості злочину, у вчиненні якого особа обвинувачується, відсутністю стійких соціальних зв`язків, родини, дружини, неповнолітніх та недієздатних утриманців, враховуючи те, що обвинувачений офіційного місця роботи не має, тобто легальних засобів для існування, що свідчить про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5, ч. 1 ст. 177 КК України та виключає застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, та обґрунтовує застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Таким чином, підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового арешту обвинуваченому ОСОБА_4 , є цілком обґрунтованим.

Враховуючи викладені вище обставини, прокурор зазначає, що ризики, які були враховані під час обрання запобіжного заходу не зменшилися та продовжують існувати, а тому менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також з метою забезпечення виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків просить задовольнити клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотань прокурора, оскільки їм потрібно працювати, вони працюють по найму та це є їх єдиним видом доходу. ОСОБА_5 зазначила, що в неї на утриманні перебуває трої малолітніх дітей, та перебування під цілодобовим домашній арештом позбавить її можливості заробітку та утримання дітей.

Зі згоди обвинувачених розгляд клопотання здійснено за відсутності захисника.

Потерпілий ОСОБА_6 просив задовольнити клопотання прокурора.

Заслухавши думки учасників судового розгляду щодо клопотання про продовження запобіжного заходу, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У відповідності до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно зі ст. 178 КПК України суд враховує те, що кримінальні правопорушення, за якими обвинувачується ОСОБА_5 згідно зі ст. 12 КК України за ч. 4 ст. 186 КК України віднесено до тяжких злочинів, за якими обвинувачується ОСОБА_4 згідно зі ст. 12 КК України за ч. 2 ст. 125 КК України віднесено до кримінальних проступків, за ч. 4 ст. 186 КК України до тяжких злочинів.

Згідно положень ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Суд вважає, що прокурором доведено наявність обставин, що свідчать про ризик переховування обвинувачених від суду, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує їм у разі визнання винуватими у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вони обвинувачуються.

Тобто, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що слугував підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, обраного ухвалами Березівського районного суду Одеської області від 13.01.2025 року на цей час не змінився та продовжує існувати.

Водночас, прокурором не доведено наявність обставин, що свідчать про існування ризику незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обставинами, що в сукупності вказують на можливість і необхідність продовження застосування стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту також є: вік та задовільний стан здоров`я обвинувачених, відсутність постійного місця роботи.

Також, суд бере до уваги, що протягом дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинувачені не порушували вимоги ухвали слідчого судді.

Твердження прокурора щодо того, що наразі вирішується питання про позбавлення ОСОБА_5 батьківських прав не підтверджено жодним доказом.

Враховуючи те, що підстав для зміни запобіжного заходу, обраного ухвалами Березівського районного суду Одеської області від 13.01.2025 року у вигляді домашнього арешту немає, ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України не змінився, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту є обґрунтованими.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків з метою забезпечення швидкого, повного та неупередженого розгляду зазначеного кримінального провадження у розумний строк.

Відтак, обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на шістдесят днів з покладенням відповідних обов`язків.

Водночас, при вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу, суд бере до уваги, що обвинувачена ОСОБА_5 має на утриманні трьох дітей. Тому, суд вважає, що стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту протягом певного часу доби (в нічний період доби) для надання їй можливості працювати й утримувати дітей.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 193, 314-315, КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 днів, а саме до 09.05.2025 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

-прибувати до суду за першою вимогою;

-не відлучатися цілодобово з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора або суду;

-утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арештуобвинуваченій ОСОБА_5 задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 днів, а саме до 09.05.2025 року включно.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_5 такі обов`язки:

-прибувати до суду за першою вимогою;

-не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 20.00 до 07.00 без дозволу прокурора або суду;

-утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченим, що на підставі ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду через Ширяївський районний суд Одеської області.

Повний текст ухвали складено 17.03.2025 року.

Суддя: ОСОБА_1