КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №757/4290/25 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/2185/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ТОВ «Макс Енерго Ресурс» - адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 січня 2025 року, -

за участю:

прокурора ОСОБА_7 ,

представників власника майна ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 січня 2025 року задоволено клопотання прокурора першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про арешт майна та накладено арешт на грошові кошти, з забороною відчуження, розпорядження та користування ними у будь-який спосіб до завершення досудового розслідування та судового розгляду (до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку), за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету всіх рівнів, які у безготівковому вигляді перебувають на рахунках ТОВ «Макс Енерго Ресурс» () та грошові кошти, які в подальшому надходитимуть на рахунки вищевказаного товариства, зокрема:

- відкритий у АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299), а саме: НОМЕР_1 ;

- відкриті у АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005), а саме: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ;

- відкритий у АТ «Банк Аьянс» (МФО 300119), а саме: НОМЕР_6 .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представник ТОВ «Макс Енерго Ресурс» - адвокат ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотанняпрокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про арешт майна, а саме грошових коштів, які у безготівковому вигляді перебувають на рахунках ТОВ «Макс Енерго Ресурс» () та грошових коштів, які в подальшому надходитимуть на рахунки Товариства.

На обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що постановлена ухвала є наслідком неповноти судового розгляду та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому підлягає скасуванню.

Апелянт вказує на неврахування слідчим суддею об`єктивної неможливості використання безготівкових коштів на банківських рахунках ТОВ «Макс Енерго Ресурс», як речових доказів у кримінальному провадженні.

З тексту мотивувальної частини оскаржуваної ухвали слідчого судді неможливо встановити, що грошові кошти, які розміщені на банківських рахунках ТОВ «Макс Енерго Ресурс», мають кримінально-протиправну природу та можуть відповідати критеріям, визначеним у статті 98 КПК України.

Вирішуючи питання про арешт безготівкових грошових коштів ТОВ «Макс Енерго Ресурс», для забезпечення їх збереження як речових доказів у кримінальному провадженні слідчий суддя не звернув увагу на неможливість їх об`єктивної ідентифікації, як таких, що можливо ці грошові кошти можуть бути предметом вчинення кримінального правопорушення або набуті в результаті його вчинення. Інакше кажучи, слідчий суддя не врахував, що нематеріальний об`єкт, яким є безготівкові грошові кошти на банківських рахунках ТОВ «Макс Енерго Ресурс» не може мати ознак речових доказів, а тому слідчим суддею застосована неправильна процесуальна підстава для арешту майна.

Під час розгляду клопотання прокурора про арешт майна слідчий суддя помилково взяв до уваги факт визнання слідчим безготівкових грошових коштів, розміщених на банківських рахунках товариства, речовими доказами у кримінальному провадженні, адже постанова слідчого не містить жодних обґрунтованих та підтверджених доказами доводів для визнання майна речовими доказами.

Ні посадовим особам ТОВ «Макс Енерго Ресурс», ні ОСОБА_9 не повідомлено про підозру. Предметом кримінального провадження № 0001147 не є встановлення обставин набуття, володіння, використання, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, адже це кримінальне правопорушення за ст. 209 КК України не розслідується.

Арешт накладено на всі грошові кошти на всіх наявних рахунках ТОВ «Макс Енерго Ресурс»,а також на кошти, які товариство отримає у майбутньому, що грубо порушує засаду розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, доводи представників ТОВ «Макс Енерго Ресурс» - адвоката ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , які підтримали подану апеляційну скаргу, в інтересах ТОВ «Макс Енерго Ресурс» та просили її задовольнити в повному обсязі, з наведених в ній підстав, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, щоапеляційна скарга представника ТОВ «Макс Енерго Ресурс» - адвоката ОСОБА_6 , підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001147 від 15.10.2024 за фактом привласнення майна шляхом зловживанням службовим становищем у особливо великих розмірах та зловживання службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що за попередньою змовою службових осіб АТ КБ «ПриватБанк», Антимонопольного комітету України (АМКУ) та окремих суб`єктів господарювання, в порушення вимог законодавства на торгах ДП «СЕТАМ» реалізовано державне майно (245 об`єктів нерухомого майна (будівлі АЗС) та 33 земельні ділянки) за заниженою вартістю, що призвело до спричинення збитків державним інтересам в особливо великих розмірах.

Аналізом походження 245 станції АЗС та 33 земельних ділянок встановлено, що до 2016 року вказане майно перебувало у власності різних суб`єктів господарювання та виступало предметом ряду договорів іпотеки, укладених з метою забезпечення виконання умов за кредитними договорами укладеними із АТ КБ «ПриватБанк».

У зв`язку із невиконанням кредитних договорів, предмети іпотеки, а саме 245 станції АЗС та 33 земельні ділянки протягом 2016-2021 років звернено у власність АТ «ПриватБанк», одноособовим акціонером (власником) якого є держава Україна.

Відповідно до Протоколу проведення електронних торгів № 621003 АТ КБ «ПриватБанк» 27.09.2024 через систему електронних торгів OpenMarket (ДП «СЕТАМ» Міністерства юстиції) оголосило про продаж державного майна одним лотом на загальну суму 693 924 505,16 грн.

Заявки на участь у торгах подало 9 учасників, з яких 7 заявок відхилено через несплату гарантійного внеску, 1 заявку повернено, тобто фактично у торгах прийняло участь 1 товариство, а саме ТОВ «Макс Енерго Ресурс» (), яке визнано переможцем та яким сплачено за лот суму на 0,3% більшу за стартову ціну - 693,92 млн грн.

ТОВ «Макс Енерго Ресурс» зареєстровано 12.04.2022. Засновник та кінцевий бенефіціарний власник ОСОБА_10 .

Досудовим розлідуванням встановлено, що вартість кожного обєкта нерухомості (окрім тих що перебувають на окупованій території) занижено у декілька разів, для прикладу, згідно Додатку № 1 до Заявки 1641 (Перелік 245 об`єктів нерухомого майна та 33 земельних ділянки):

- об`єкт № 1: комплекс будівель та споруд, за адресою: Вінницька обл., Гайсинський р., с/рада. Кунківська, АЗС, автодорога Львів-Кіровоград-Знам`янка (ліворуч) км 450 + 700, станом на 27.09.2024 із початковою вартістю 3 804 400 гривень, однак відповідно до договору іпотеки між ТОВ «Сфєра Плюс» та АТ КБ «ПриватБанк» від 17.08.2016 вартість вказаного майна складала 22 207 584 гривень;

- об`єкт № 2: автозаправочна станція (АЗС), за адресою: Вінницька обл., Вінницький р., с/рада Вінницько- Хутірська, автодорога М12 Стрий - Тернопіль - Кіровоград - Знам`янка, 399км + 708м, станом на 27.09.2024 із початковою вартістю 3 675 700 гривень, однак відповідно до договору іпотеки між ТОВ «Девелопер Груп» та АТ КБ «ПриватБанк» від 15.08.2016 вартість вказаного майна складала 21 950 284 гривень;

- об`єкт № 4: нежитлова будівля автозаправочна станція, нежитлова будівля, за адресою: Вінницька обл., Вінницький р. (раніше Немирівський р.), с/рада Райгородська, АЗС, автошлях Львів-Кіровоград-Знаменка 435:438, станом на 27.09.2024 із початковою вартістю 2 759 930 гривень, однак відповідно до договору іпотеки між ТОВ «Діксон Флайт» та АТ КБ «ПриватБанк» від 10.08.2016 вартість вказаного майна складала 26 011 000 гривень;

- об`єкт № 92: інше автозаправочна станція на 250 заправок на добу, за адресою: Івано-Франківська обл., м. Яремче, смт. Ворохта, вулиця Данила Галицького, будинок 110а, станом на 27.09.2024 із початковою вартістю 2 479 070 гривень, однак відповідно до договору іпотеки між ТОВ «Діксон Флайт» та АТ КБ «ПриватБанк» від 10.08.2016 вартість вказаного майна складала 50 425 000 гривень.

Таким чином, невстановлені особи за попередьою змовою організували продаж державного майна за заниженою вартістю, використавши можливості електронних торгів, за результатами яких АТ КБ «ПриватБанк» продало, а ТОВ «Макс Енерго Ресурс» придбало 245 об`єктів нерухомого майна та 33 земельних ділянки.

Слідством встановлено, що кошти в адресу ТОВ «Макс Енерго Ресурс» внесені ФОП « ОСОБА_11 » у сумі 41,66 млн грн в якості надання безпроцентної поворотної фінансової допомоги, які в подальшому були використані товариством в якості гарайнійного внеску.

ОСОБА_11 є директором ТОВ «МГК Рейл» та фактично не отримувала офіційно доходи на суму, які остання перерахувала в адресу ТОВ «Макс Енерго Ресурс». Загальний дохід ОСОБА_11 за даними пенсійного фонду України за період 2011-06.2024 склав 1,52 млн грн.

Таким чином до протиправної діяльності імовірно причетна ОСОБА_11 (РНОКПП НОМЕР_7 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до відомостей Державної податкової служби України, ТОВ «Макс Енерго Ресурс» () використовує розрахункові рахунки, зокрема:

- відкритий у АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299), а саме: НОМЕР_1 ;

- відкриті у АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005), а саме: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ;

- відкритий у АТ «Банк Аьянс» (МФО 300119), а саме: НОМЕР_6 .

Постановою про визнання речовими доказами від 18.11.2024 грошові кошти, які у безготівковому вигляді перебувають на рахунках ТОВ «Макс Енерго Ресурс» () та грошові кошти, які в подальшому надходитимуть на рахунки вищевказаного товариства визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001147 від 15.10.2024.

30.01.2025 прокурор першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001147 від 15.10.2024, а саме: грошових коштів, які у безготівковому вигляді перебувають на рахунках ТОВ «Макс Енерго Ресурс» () та грошові кошти, які в подальшому надходитимуть на рахунки вищевказаного товариства, зокрема:

- відкритий у АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299), а саме: НОМЕР_1 ;

- відкриті у АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005), а саме: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ;

- відкритий у АТ «Банк Аьянс» (МФО 300119), а саме: НОМЕР_6 .

30.01.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання прокурора та накладено арешт на грошові кошти, з забороною відчуження, розпорядження та користування ними у будь-який спосіб до завершення досудового розслідування та судового розгляду (до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку), за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету всіх рівнів, які у безготівковому вигляді перебувають на рахунках ТОВ «Макс Енерго Ресурс» () та грошові кошти, які в подальшому надходитимуть на рахунки вищевказаного товариства, зокрема:

- відкритий у АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299), а саме: НОМЕР_1 ;

- відкриті у АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005), а саме: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ;

- відкритий у АТ «Банк Аьянс» (МФО 300119), а саме: НОМЕР_6 .

Задовольняючи клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0001147 від 15.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України про накладення арешту на грошові кошти, які у безготівковому вигляді перебувають на рахунках ТОВ «Макс Енерго Ресурс» () та грошові кошти, які в подальшому надходитимуть на рахунки вищевказаного товариства,слідчий суддя, враховуючи обставини вчинення злочину, так як вони викладені в клопотанні прокурора, правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та накладенню арешту на кошти, які знаходяться на банківських рахунках, за виключенням видаткових операцій щодо сплати заробітної плати та обов`язкових платежів до державного бюджету зі сплати податків, зборів (обов`язкових платежів) та з можливістю зарахування грошових коштів на рахунок, оскільки при розгляді клопотання встановлено достатньо даних для висновку, що ці грошові кошти можуть бути предметом вчинення кримінального правопорушення або набуті в результаті його вчинення, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі щодо накладення арешту на майно.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. Накладаючи арешт на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Однак, зазначених вимог закону прокурор, який звернувся з клопотанням, та слідчий суддя не дотрималися.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Статтею 98 КПК України визначено що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості які можуть бути використані як доказ факту чи обставин ще встановлюються під час кримінального провадження в тому числі предмети що були об`єктом кримінально протиправних дій гроші цінності та інші речі набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З клопотання про арешт майна вбачається, що метою застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна - є збереження речових доказів.

Проте, за матеріалами, які додані до клопотання прокурора, відсутні докази, що грошові кошти, які у безготівковому вигляді перебувають на рахунках ТОВ «Макс Енерго Ресурс» () та грошові кошти, які в подальшому надходитимуть на рахунки вищевказаного товариства, є предметом вчинення кримінального правопорушення або набуті в результаті його вчинення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, тобто відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України. Оскільки в самому клопотанні прокурора та в постанові старшого слідчого ГСУ ДБР ОСОБА_12 від 18.11.2024 /т.1 а.с. 77-79/ про визнання вказаного майна, речовими доказами у кримінальному провадженні відсутнє будь-яке обґрунтування, за яким із критеріїв ч. 1 ст. 98 КПК України їх визнано речовими доказами.

На думку колегії суддів, вказана постанова є формальною, оскільки органом досудового розслідування не наведено належного обґрунтування та мотивування того, щовказане майно є предметом злочинної діяльності чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, з урахуванням, того, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001147 від 15.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що ні прокурор в клопотанні, ні слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення вимог ст.ст. 171, 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту для власника майна.

При цьому слід зауважити, що як вбачається, з витягу з ЄРДР /т.1 а.с. 7/, жодній особі у даному кримінальному провадженні №0001147 від 15.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364 КК України,не повідомлено про підозру, а також не внесено відомості щодо ТОВ «Макс Енерго Ресурс» (), як юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

На підставі викладених обставин, які свідчать про неповноту та однобічність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню як незаконна, а апеляційна скарга представника власника майна - задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання прокурора за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника ТОВ «Макс Енерго Ресурс» - адвоката ОСОБА_6 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 січня 2025 року, якою задоволено клопотання прокурора першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про арешт майна та накладено арешт на грошові кошти, з забороною відчуження, розпорядження та користування ними у будь-який спосіб до завершення досудового розслідування та судового розгляду (до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку), за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів до державного бюджету всіх рівнів, які у безготівковому вигляді перебувають на рахунках ТОВ «Макс Енерго Ресурс» () та грошові кошти, які в подальшому надходитимуть на рахунки вищевказаного товариства, зокрема:

- відкритий у АТ КБ «ПриватБанк» (МФО 305299), а саме: НОМЕР_1 ;

- відкриті у АТ «УкрСиббанк» (МФО 351005), а саме: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ;

- відкритий у АТ «Банк Аьянс» (МФО 300119), а саме: НОМЕР_6 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання прокурора першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , про арешт майна, - відмовити.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4