Справа № 461/1117/25
Провадження № 1-кп/461/342/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.02.2025 м.Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження №0000358 від 04.02.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому, востаннє вироком Сихівського районного суду м. Львова від 21.11.2017 за ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі, строком на 3 роки, покарання відбув

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України -

в с т а н о в и в:

01.02.2025, приблизно о 18:22 год., ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, поєднаний з проникненням у інше приміщення, вважаючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер вчинюваного діяння, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України № 271/2022, у зв`язку із збройною агресією російської Федерації, з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 на території України, строк якого у подальшому неодноразово продовжувався, перебуваючи перед входом до закладу «Кавказька випічка», що за адресою: м. Львів, пл. Різні, 8, просунувши свою ліву руку через віконце для обслуговування клієнтів, таким чином проникнувши до приміщення, вхід до якого був обмежений та зі столу, що був розташований поруч із зазначеним віконцем в приміщенні, таємно, викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy AS2» білого кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , разом з чохлом бежевого кольору з рожевими елементами забарвлення та вставленою сім-картою мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером « НОМЕР_3 », що належить ОСОБА_6 , чим заподіяв останній матеріальну шкоду на суму 4000 грн., розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю, та пояснив суду, що дійсно 01.02.2025 він перебував перед входом до закладу «Кавказька випічка», що за адресою: м. Львів, пл. Різні, 8, просунув свою ліву руку через віконце для обслуговування клієнтів, звідки викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy AS2» з чохлом бежевого кольору та вставленою сім-картою мобільного оператора. Обвинувачений пояснив, що у вчиненому щиро розкаюється та просить суворо його не карати, вказавши, що повністю усвідомив протиправність своїх дій.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, однак подала клопотання про проведення розгляду справи без її участі, щодо призначення покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміновано, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України є правильною, оскільки останній вчинив викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, в умовах воєнного стану.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами станом на 6 листопада 2009 року) при призначенні покарання в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно п.3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

У відповідності до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, скоєне обвинуваченим ОСОБА_4 , відноситься до категорії тяжких злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Загальні засади призначення покарання, визначені у ст. 65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду і розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані у сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Процес призначення покарання, а саме врахування усіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, слід розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого судового рішення в цій частині. При цьому первинним етапом має бути оцінка ступеня тяжкості злочину, який має значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду та розміру покарання. Своєю чергою, наступним етапом вже є врахування обставин, які позитивно або негативно характеризують особу винного, та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого. Зокрема те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, не одружений, дітей на утриманні не має, не працює, з середньою освітою, раніше судимий, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога. Відтак, суд дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Окрім того, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування вимог ст.ст. 69, 75 КК України, оскільки ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, поведінка обвинуваченого свідчить про його схильність до вчинення умисних кримінальних правопорушень проти власності та про небажання останнього ставати на шлях виправлення.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 не обирався. Виходячи з цього, початок строку відбування покарання ОСОБА_4 у цьому провадженні має рахуватись з моменту звернення вироку до виконання.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 185 КК України, 368-371, 373, 374, 376, 377 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України, та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання.

Після набрання вироком законної сили речові докази у справі, а саме:

«DVD-R» диск, 1 шт. - залишити у матеріалах кримінального провадження №0000358;

балонову куртку, темно-синього (чорного) кольору, марки «KJELVIK» та шапку, чорно-сірого кольору, з візерунками геометричних фігур білого та сірого кольорів, марки «GAP 1969» - залишити у матеріалах кримінального провадження №0000096.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1