провадження № 1-кс/361/2352/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2024 м. Бровари

Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської областi ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні № 0002624 від 19.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Азардбаша, Ташкентської області, Бостонликського району, громадянина України, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, офіційно працевлаштованого, не депутата, не інваліда, на утримані малолітніх дітей не має, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, -

ВСТАНОВИВ:

05.12.2024 до слідчого судді надійшло вищевказане клопотання слідчого, в якому зазначено, що слідчим відділом Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002624 від 19.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в ході якого встановлено, що 22.10.2024, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на робочому місці КП «Броваритепловодомережа», що по вулиці Київська у м. Бровари Київської області, взяв мобільний телефон марки «Redmi», моделі «Nоte 6», належний ОСОБА_6 , який останній передав ОСОБА_4 добровільно, для встановлення та реєстрації в додатку «Таскомбанк» та після встановлення додатку у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, реалізуючи який останній, 22.10.2024 приблизно о 14 год. 08 хв., діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2402-ІХ, який неодноразово продовжувався та діє до цього часу, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна та подальшого обернення на свою користь, скориставшись відсутністю очевидців, перебуваючи за адресою, а саме: АДРЕСА_2 діючи таємно, знаючи пароль та логін від мобільного додатку «Таскомбанк» в якому є доступ до банківських карт « НОМЕР_1 » та « НОМЕР_2 » які належать ОСОБА_6 , ОСОБА_4 перевів на свою банківську карту « НОМЕР_3 » грошові кошти в сумі 20000 грн.

В подальшому, викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, завдавши своїми умисними протиправними діями майнової шкоди потерпілому ОСОБА_6 на суму 20 000 гривень.

19.11.2024 відомості про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення внесено до ЄРДР за №0002624, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

29.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме:

1)протоколом прийняття заяви від ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення від 03.11.2024 з приводу переказу грошових коштів в умовах воєнного стану на підставі якого відповідні відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань;

2) відомостями які містяться в протоколі допиту потерпілого ОСОБА_6 , від 20.11.2024, який повідомив, що точного дня коли все відбулося він не пам`ятає, але може повідомити наступне, що 14.10.2024 я отримав дві банківських карти банку «ТАСКОМБАНК» одну кридитну номер якої « НОМЕР_2 » та другу зарплатну номер якої « НОМЕР_1 ».

3) відомостями які містяться в протоколі допиту свідка ОСОБА_7 , який повідомила, що ОСОБА_6 повідомив про те що чоловік на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого він також знає, працює в каналізаційній насосній станції, і таким чином увійшовши у довіру ОСОБА_4 здійснив переказ грошових коштів з мобільного додатку ОСОБА_6 на свою карту в загальній сумі 34 000 грн. Та повідомив що ОСОБА_4 він зможе впізнати за фотознімком;

4) протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_7 , в ході якого останній впізнав особу чоловічої статі, ним виявився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

5) іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_4 згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, санкція за яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, а відтак розуміючи, що у разі визнання його винним у вчиненні вказаного злочину йому загрожує покарання виключно у виді позбавлення волі, через що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що підозрюваному ОСОБА_4 у зв`язку з наданням копій матеріалів клопотання відомі анкетні данні, місця проживання свідків у вказаному кримінальному провадженні, а тому він може незаконно впливати на потерпілого, свідків у вказаному проваджені, які надавали викривальні покази щодо нього, а відтак підозрюваний, перебуваючи на свободі матиме можливість незаконно впливати на них, таким чином перешкоджати повному та об`єктивному проведенню досудового розслідування.

Відповідно до ст. 178 КПК України, у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено наступне:

- зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_4 до вчинення ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст.185 КК України;

- підозрюваний ОСОБА_4 вчинив злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, то ж тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, є достатньою та співрозмірною для обрання останньому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Враховуючи вищевикладене, в органу досудового розслідування є всі достатні та обґрунтовані підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначених у ст. 177 КПК України, тому ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що зумовлено виконанням передбаченого ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження, для виконання якого орган досудового розслідування звертається із клопотанням до слідчого судді.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з посиланням на викладені в клопотанні обставини, просить його задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний не заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим відділом Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002624 від 19.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

29.11.2024 ОСОБА_4 згідно ст. ст. 42, 278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України: переховування від суду, незаконний вплив на потерпілих, свідків.

Частиною 1 ст. 179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

На підставі вищенаведеного, слідчий суддя, враховує дані, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_4 , який офіційно працевлаштований, не депутат, не інвалід, на утримані малолітніх дітей не має, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та низки об`єктивних обставин, а також практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого.

Згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. ст. 176-179, 194, 196, 205, 206 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

- прибувати до старшого слідчого слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, прокурора Броварської окружної прокуратури за першою вимогою на визначений час;

- не відлучатися з м. Київ та Київської області без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії ухвали слідчого судді та термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, визначити в межах строку досудового розслідування, тобто до 29.01.2025.

Роз`яснити наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний не виконає покладенні на нього обов`язки, до нього може бути застосований більш суворий вид запобіжного заходу та може бути накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконання особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду прокурор.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1