Справа № 396/722/18
Провадження № 1-і/396/1/25
УХВАЛА
04.03.2025 року м. Новоукраїнка Суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , розглянувши заяву ОСОБА_2 про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження № 396/722/18 та його етапування з Південноукраїнської виправної колонії № 83,-
04.03.2025 року до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області надійшло клопотання від засудженого ОСОБА_2 , яке датовано 26.02.2025 року про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 396/722/18 та його етапування з Південноукраїнської виправної колонії № 83.
Суд ознайомившись із зазначеним клопотанням та матеріалами кримінального провадження приходить до наступного висновку.
Вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 04.12.2023 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначенои йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років.
До набрання вироком законної сили, обрано відносно обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого постійного проживання АДРЕСА_1 , цілодобово.
Строк покарання слід рахувати з моменту затримання ОСОБА_2 в порядку виконання вироку.
Згідно з наявною в матеріалах справи розписки, засуджений ОСОБА_2 копію вироку Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 04.12.2023 року отримав 04.12.2023 року ( том № 7 а.с. 12).
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 29.04.2024 року апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_2 - залишено без задоволення.
Вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 04.12.2023, яким ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України без зміни.
Взято обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду.
Строк відбування покарання рахувати з дня взяття під варту з 29.04.2024 року.
Згідно з наявною в матеріалах справи розписки, засуджений ОСОБА_2 копію ухвали Кропивницького апеляційного суду від 29.04.2024 року отримав 29.04.2024 року ( том № 7 а.с. 204).
Постановою Верховного Суду колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримігального суду від 03 лютого 2025 року вирок Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 04 грудня 2023 року та ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 29 квітня 2024 року стосовно ОСОБА_2 залишено без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_3 - без задоволення.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суд заначає, що наданий час засуджений ОСОБА_2 відбуває призначене судом покарання в Південноукраїнській виправній колонії № 83.
Відповідно до ст. 43 КПК України засудженим у кримінальному провадженні є обвинувачений, обвинувальний вирок суду щодо якого набрав законної сили.
Засуджений має права обвинуваченого, передбачені статтею 42 цього Кодексу, в обсязі, необхідному для його захисту на відповідній стадії судового провадження.
Виходячи з положень ст. 42, 43, 317 КПК України, засуджений вправі ознайомлюватися з матеріалами кримінального провадження (кримінальної справи) у разі заявлення відповідного клопотання.
Суд зважає, що чинним законодавством не обмежується право засудженої особи на ознайомлення з матеріалами кримінальної справи. Разом з тим, неврегульованість вказаного питання може бути підставою для зловживання відповідним процесуальним правом, що є неприпустимим.
Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження в суді у наступних випадках: після призначення справи до судового розгляду (ч. 2 ст. 317 КПК України); протягом строку апеляційного оскарження (ч. 4 ст. 395 КПК України); для вирішення питання про подання касаційної скарги особам, які мають право її подати (ч. 2ст. 425 КПК України).
Із рішення Конституційного Суду України від 18 січня 2012 року по справі N1-4/2012, вбачається, що ознайомлення обвинуваченого з матеріалами справи є елементом кримінального судочинства і його порядок відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 92 Конституції України визначається законами України. Відтак, право на таке ознайомлення не є абсолютним.
Слід наголосити, що зловживання можна визначити як дію або бездіяльність при реалізації учасником кримінального провадження своїх процесуальних прав без мети досягнення правомірного результату і всупереч змісту та призначенню цих прав, спрямовані на перешкоджання виконання завдань кримінального провадження. Тобто ключовим у питанні визначення зловживання є мета, яка переслідується учасником кримінального провадження.
Поняття «право на захист», невичерпний перелік яких міститься у п. «b» ч. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, було запроваджено насамперед для встановлення рівності, наскільки це можливо, між стороною обвинувачення та захисту. Засоби, які повинні бути надані обвинуваченому, обмежуються лише тими, які надають або можуть надати допомогу в підготовці захисту (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Mayzit v. Russia», п.79).
Вказане право стосується двох складових справжнього захисту - питань можливостей і часу. Це положення передбачає, що дії, пов`язані з ґрунтовним захистом обвинуваченого, можуть включати усе, що «необхідне» для підготовки до судового розгляду. Обвинувачений повинен мати можливість організувати свій захист у належний спосіб і без обмежень щодо можливостей вживати усіх засобів захисту під час судового розгляду, а також впливати на його результат («Can v. Austria», звіт комісії, п.53; «Gregaиeviж v. Croatia», п.51). Питання щодо належного характеру наданих обвинуваченому можливостей і часу слід вивчати з огляду на обставини кожної справи («Іглін проти України», п.65; «Galstyan v. Armenia», п.84).
Суд зважає, що засуджений вже неодноразово користувався відповідним правом на ознайомлення, як з оригіналом кримінальної справи, так і з електронними копіями аудіо-відео записів судових засідань, проведених у межах зазначеної кримінальної справи, свідченням чого є його відповідні письмові розписки ( том № 7, а.с. 18, том № 7 а.с. 21, том № 7 а.с. 22, том № 7 а.с. 160).
Разом з тим, суд не вправі відмовляти засудженому у можливості чергової реалізації належних йому процесуальних прав.
При цьому, зважаючи на віддаленість місця розташування виправної колонії, де засуджений нині відбуває покарання, а також місцезнаходження Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області, суд приходить до висновку щодо недоцільності етапування засудженого для організації його повторного ознайомлення з оригіналами матеріалів справи саме у приміщенні суду.
Більше того, суд наголошує, що відповідно до Закону України від 18 жовтня 2022 року №2690-ІХ, який набрав чинності 06 листопада 2022 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини» Кримінальний процесуальний Кодекс України доповнено новою статтею, а саме ст. 533-1 КПК України.
Порядок ознайомлення засудженого, який вже відбуває покарання в установах виконання покарань, з матеріалами кримінального провадження регулюється ч. 2 ст. 533-1 КПК України. За її змістом засуджені, які відбувають покарання в установах виконання покарань, звертаються до суду через адміністрацію таких установ із заявою про надання електронних копій матеріалів кримінального провадження (кримінальної справи) та документів, долучених до матеріалів кримінального провадження, необхідних для захисту своїх прав і інтересів. Такі електронні копії надсилаються судом до адміністрації установ виконання покарань за допомогою електронної пошти або інших засобів зв`язку у строк, об`єктивно необхідний для їх виготовлення, але не більше тридцяти днів з дня надходження такого звернення.
Між тим, засудженим заявлено про його переведення з Південноукраїнської виправної колонії № 83 для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, а не про надання відповідних електронних копій матеріалів кримінального провадження, як це передбачено положеннями КПК України.
З огляду на це суд, констатує відсутність процесуальні підстав для задоволення заяви засудженого в частині заявленої вимоги про переведення його з виправної колонії до слідчого ізолятора для ознайомлення з матеріалами справи.
У зв`язку з цим, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення вимог ОСОБА_2 , та реалізуючи право засудженого на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, вважає за необхідне ознайомити його з цими матеріалами шляхом направлення електронних (сканованих) копій матеріалів відповідного кримінального провадження (включно зі звукозаписами судових засідань) засобами поштового зв`язку на поштову адресу установи на матеріальному носії компакт-диску.
Керуючись ст.ст.42,43,537,539 КПК України,-
Заяву ОСОБА_2 про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження № 396/722/18 та його етапування з Південноукраїнської виправної колонії № 83 - задовольнити частково.
Передати копію цієї ухвали до канцелярії Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області для виконання в частині копіювання на диск електронних (сканованих) копій матеріалів кримінального провадження (включно зі звукозаписами судових засідань) та надіслання їх ДУ Південноукраїнської виправної колонії № 83.
Копію ухвали надіслати начальнику ДУ Південноукраїнської виправної колонії № 83 для вручення засудженому та для виконання. Відповідальній особі ДУ Південноукраїнської виправної колонії № 83 забезпечити ознайомлення засудженого ОСОБА_2 з усіма матеріалами кримінального провадження № 396/722/18, про що повідомити суд письмово.
В іншій частині вимог відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя: ОСОБА_1