УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 0503/8286/2012

провадження № 51-5955 ск 19

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 вересня 2024 року про відмову у задоволенні його заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,

установив:

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 25 вересня 2024 року відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 про перегляд ухвали Донецького апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року, якою змінено вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07 березня 2018 року в частині зарахування засудженому попереднього ув`язнення у строк покарання.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 просить поновити строк касаційного оскарження ухвали Дніпровського апеляційного суду від 25 вересня 2024 року та, посилаючись на незаконність цього судового рішення, порушує питання про його перегляд у касаційному порядку.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 426 КПК України та причини, через які засуджений пропустив строк касаційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що наведені у клопотанні обставини є обґрунтованими та процесуальний строк підлягає поновленню.

У касаційній скарзі засуджений, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, порушує питання про скасування ухвали Дніпровського апеляційного суду від 25 вересня 2024 року про відмову у задоволенні його заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

На обґрунтування своїх вимог засуджений зазначає, що, залишаючи без задоволення його заяву про перегляд ухвали Донецького апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року за нововиявленими обставинами, суд апеляційної інстанції не перевірив належним чином обставину, на яку він посилався у заяві як на нововиявлену та таку, що свідчить про незаконність вироку суду першої інстанції, ухваленого, на його думку, незаконним складом суду.

Крім того, засуджений зазначає, що розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами було здійснено також незаконним складом суду апеляційної інстанції, у зв`язку з чим ухвала Дніпровського апеляційного суду від 25 вересня 2024 року підлягає скасуванню.

Перевіривши доводи касаційної скарги та оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції, колегія суддів Касаційного кримінального суду не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження, з наведених у ній мотивів, з огляду на таке.

Так, згідно з ч. 2 ст. 459 КПК нововиявленими обставинами визнається, зокрема, штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок, а також інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність судового рішення, що належить переглянути.

Необхідним при цьому є дотримання принципу юридичної визначеності, про що неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема у справі «Желтяков проти України», який вимагає щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їх рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Як убачається із змісту ухвали Дніпровського апеляційного суду від 25 вересня 2024 року, звертаючись із заявою про перегляд ухвали Донецького апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року за нововиявленими обставинами, засуджений вказував, що колегією суддів суду першої інстанції, на його думку, порушено таємницю нарадчої кімнати при ухваленні вироку суду першої інстанції, оскільки під час перебування в ній двоє суддів, які є членами колегії суддів, в цей час ухвалювали рішення в інших справах. Зазначав, що вказані обставини не були йому відомі під час оскарження вироку в апеляційному порядку, а тому вважав, що ці обставини є нововиявленими.

Колегія суддів Дніпровського апеляційного суду, розглянувши заяву засудженого, дійшла висновку, що засуджений зазначає обставини, які можуть бути процесуальним порушеннями під час ухвалення вироку, однак не є нововиявленими у розумінні вимог ч. 2 ст. 459 КПК України, тому не знайшовши підстав для задоволення заяви засудженого про перегляд судового рішення за нововиявленим обставинами, апеляційний суд відмовив у її задоволенні.

Мотивуючи своє рішення, колегія суддів в ухвалі зазначила, що обставини на які засуджений посилається у своїй заяві зводяться виключно до незгоди із прийнятим судовим рішенням, а інших обставин, які б могли вважатися нововиявленими та вказували на недопустимість або неналежність досліджених доказів, судом першої та апеляційної інстанції чи доказів на користь засудженого, які не були предметом дослідження, у заяві не наводилось.

Колегія суддів касаційного суду погоджується із мотивами наведеними в ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 25 вересня 2024 року та вважає прийняте судом апеляційної інстанції рішення законним та обґрунтованим.

Доводи касаційної скарги засудженого про ухвалення цього судового рішення незаконним складом суду, колегія суддів вважає безпідставними.

Відповідно до ч. 11 ст. 35 КПК України, розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами здійснюється тим самим складом суду, який ухвалив рішення, що переглядається. Якщо такий склад суду сформувати неможливо, суддя або колегія суддів для розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами визначається в порядку, встановленому частиною третьою цієї статті.

Згідно з ч. 3 цієї статті Кодексу, визначення судді зокрема, колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретного провадження здійснюється Єдиною судовою інформаційно-комунікаційною системою та/або її окремою підсистемою (модулем) під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом випадковості та в хронологічному порядку з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження на кожного суддю, заборони брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання (крім перегляду за нововиявленими обставинами).

Таким чином, у випадку перегляду кримінального провадження за нововиявленими обставинами, участь судді, який раніше брав участь в ухваленні вироку чи ухвали, допускається.

Такий виняток передбачено законодавством, оскільки нововиявлені обставини не були відомі на момент ухвалення первинного судового рішення і, відповідно, не впливають на неупередженість та об`єктивність судді.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

З касаційної скарги та копії оскаржуваного судового рішення не вбачається підстав для її задоволення, тому у відкритті касаційного провадження засудженому належить відмовити.

Враховуючи наведене та керуючись вимогами п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 25 вересня 2024 року про відмову у задоволенні його заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3