Провадження № 1-кп/734/186/24 Справа № 734/1836/24
В И Р О К

іменем України

10 грудня 2024 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000132, відомості про яке внесені 07 квітня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Остер Козелецького району Чернігівської області, українця, громадянина України, не одруженого, із середньою освітою, тимчасово безробітного, зареєстрованого і жителя АДРЕСА_1 , не судимого,

із участю сторін кримінального провадження прокурора ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

в с т а н о в и в:

близько 10.00 години 06 квітня 2024 року ОСОБА_3 , перебуваючи на території господарства у АДРЕСА_2 , у ході сварки, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, із метою заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, діючи умисно та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю останнього, та бажаючи їх настання, тримаючи у своїй правій руці дерев`яну палицю, наніс нею один удар по лівій руці ОСОБА_5 , спричинивши йому тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому діафіза лівої ліктьової кістки в нижній третині, що відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я строком понад три тижні (більше ніж двадцять одну добу).

Обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення не визнав і показав, що не пам`ятає про те, чи був конфлікт із ОСОБА_5 , якого знає в обличчя. Не пам`ятає про те, чи спричиняв потерпілому тілесні ушкодження. Свідка ОСОБА_7 не було вдома, вона була на роботі. Відшкодував ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 5000 гривень, особисто йому передав, щоб той відчепився. Дерев`яну палицю в руках не тримав. Не розуміє, що цей чоловік від нього хоче.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується такими доказами:

потерпілий ОСОБА_5 показав, що після 09.00-10.00 години 05 чи 06 квітня 2024 року, була субота, займався у себе на господарстві домашніми справами. ОСОБА_3 знаходився на території сусіднього господарства за парканом. Сказав йому, щоб не кидав на дах відходи. Той відповів «що ти сказав». Словесний конфлікт відбувся через паркан. ОСОБА_8 спочатку спробував ударити кулаком. Через паркан він ударив палицею по лівій руці, якою закрився, і виник набряк руки. Звернувся до лікарні, де наклали гіпс. Тілесні ушкодження перелом лівої ліктьової кістки, а гіпс зняли після 15 травня 2024 року. ОСОБА_3 відшкодував йому 5000 гривень, написав розписку про отримання коштів;

свідок ОСОБА_7 показала, що ОСОБА_5 є її батьком. 06 травня 2024 року у неї вдома було прибирання. Вранці батько перебував на вулиці. Бачила чоловіка, який знаходився на сусідній ділянці за парканом. У чоловіка в руках бачила палку, батько стояв зігнутий у захисній позиції, але удару не бачила. Коли вийшла на вулицю, того чоловіка вже не було. Батько жалівся, що болить рука і сказав, що той чоловік його ударив. Ці події відбулися у АДРЕСА_3 ;

відомостями протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (прийнята усна заява ОСОБА_5 ), що складений слідчим ОСОБА_9 о 13.31 годині 06 квітня 2024 року, зі змісту якого виходить, що близько 10.00 години 06 квітня 2024 року малознайомий, на ім`я ОСОБА_8 , знаходячись на території домоволодіння в АДРЕСА_2 , наніс удар палицею по лівій руці, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому ліктьової кістки без зміщення;

за висновком експерта № 285 від 18 квітня 2024 року згідно наданої медичної документації у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , малось тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому діафіза лівої ліктьової кістки у нижній третині. Вказане тілесне ушкодження є наслідок безпосередньої ударної дії тупого предмету (яким, у тому числі могла бути дерев`яна палиця) в місце утворення ушкодження. Термін утворення ушкодження може відповідати даті 06 квітня 2024 року. За ступенем тяжкості вказане ушкодження (закритий перелом діафіза лівої ліктьової кістки в нижній третині) відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я строком понад три тижні (більше ніж двадцять одну добу) відповідно до п.п. 2.2.1.в, 2.2.2. та 4.6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17 січня 1999 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України»;

відомостями протоколу огляду від 10 квітня 2024 року, зі змісту якого виходить, що слідчим ОСОБА_9 проведений огляд відкритої ділянки місцевості, розташованої у АДРЕСА_4 , біля входу на територію домоволодіння АДРЕСА_2 . Під час огляду виявлена і вилучена дерев`яна палиця квадратної форми, довжиною близько 1 м;

речовим доказом вилученою 10 квітня 2024 року в ході огляду місця події палицею квадратної форми;

відомостями протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18 квітня 2024 року, зі змісту якого виходить, що слідчим ОСОБА_9 перед пред`явленням особи для впізнання у потерпілого ОСОБА_5 попередньо з`ясовано чи може він впізнати особу, опитав про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких він бачив цю особу. Потерпілий ОСОБА_5 відповів, що зможе впізнати особу, яка 06 квітня 2024 року нанесла йому тілесні ушкодження за допомогою дерев`яної палиці, за сукупністю зовнішніх ознак. ОСОБА_5 заявив, що впізнає особу, яка зображена на фотознімку № 2, як наочно знайомого на ім`я ОСОБА_8 , який 06 квітня 2024 року наніс потерпілому тілесні ушкодження за допомогою дерев`яної палиці. Впізнав особу за формою голови, очей і носа, вуст, підборіддя і зморшок на обличчі. Згідно з довідкою, складеною 18 квітня 2024 року слідчим ОСОБА_9 , до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками на фото № 2 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

відомостями протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18 квітня 2024 року, зі змісту якого виходить, що слідчим ОСОБА_9 перед пред`явленням особи для впізнання у свідка ОСОБА_7 попередньо з`ясовано чи зможе вона впізнати особу, опитав про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу. Свідок ОСОБА_7 відповіла, що за сукупністю зовнішніх ознак зможе впізнати особу, яка 06 квітня 2024 року нанесла ОСОБА_5 тілесні ушкодження. ОСОБА_7 заявила, що впізнає особу, яка зображена на фотознімку № 4, як чоловіка, який 06 квітня 2024 року наніс тілесні ушкодження ОСОБА_5 , знаходячись на території сусіднього домоволодіння у АДРЕСА_2 , за допомогою дерев`яної палиці. Впізнала особу за формою обличчя, очей, вуст, носа і брів. Згідно з довідкою, складеною 18 квітня 2024 року слідчим ОСОБА_9 , до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками на фото № 4 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

відомостями протоколу проведення слідчого експерименту від 19 квітня 2024 року за участю потерпілого ОСОБА_5 ;

відомостями протоколу проведення слідчого експерименту від 19 квітня 2024 року за участю свідка ОСОБА_7 ;

письмовою розпискою від 25 квітня 2024 року, зі змісту якої виходить, що ОСОБА_3 передав 5000 (п`ять тисяч) гривень у якості відшкодування моральних збитків ОСОБА_5 ;

письмовою розпискою від 25 квітня 2024 року, зі змісту якої виходить, що ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_3 моральне відшкодування у розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень.

При встановлених обставинах та оцінюючи перевірені докази, суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ч.ч. 1 і 2 ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1)у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2)відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3)враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

В обвинувальному акті зазначено про обставину, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання ОСОБА_3 , - щире каяття.

Щире каяття засвідчує критичну оцінку винним вчиненого ним кримінального правопорушення, співчуття до потерпілого, прагнення зменшити негативні наслідки його протиправної поведінки. Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль із приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні кримінального правопорушення повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження. Обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні кримінального правопорушення щодо потерпілого ОСОБА_5 не визнав, що виключає наявність в його діях щирого каяття, як обставини, яка пом`якшує покарання.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, потерпілий ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує також ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який задовільно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра, зміст досудової доповіді (ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства, у томі числі для окремих осіб, оцінюється як середній), і вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді обмеження волі. Призначене обвинуваченому ОСОБА_3 покарання буде достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов потерпілим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні не пред`явлений. Процесуальні витрати відсутні. Питання речових доказів необхідно вирішити відповідно до правових норм ст. 100 КПК України. Накладений за ухвалою від 12 квітня 2024 року слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області арешт на майно на дерев`яну палицю квадратної форми, належну ОСОБА_10 , підлягає скасуванню. Підстави для застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 і 376 КПК України, суд

у х в а л и в:

визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, і призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_3 відраховувати з моменту його фактичного затримання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовувати.

Скасувати арешт, що накладений за ухвалою від 12 квітня 2024 року слідчого судді Козелецького районного суду Чернігівської області, на тимчасово вилучене майно на дерев`яну палицю квадратної форми, належну ОСОБА_10 .

Речовий доказ: належну ОСОБА_10 дерев`яну палицю квадратної форми, що знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Відділення поліції № 1 Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області, - знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів із дня проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя