Справа № 603/461/23
Провадження № 1-кп/603/7/2025
У Х В А Л А

26 березня 2025 року м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

під час судового засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000059 від 05.03.2023 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 136 КК України,

розглянувши клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт,

за участі: прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції), захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції), обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), представника потерпілого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 (в режимі відеоконференеції),

в с т а н о в и в:

В провадженні Монастириського районного суду Тернопільської області перебуває вищевказане кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 136 КК України.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з письмовим клопотанням про зміну раніше обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт. В обґрунтування заявленого клопотання посилається на те, що вищевказаний запобіжний захід ОСОБА_4 обрано в межах попереднього обвинувачення за ч. 2 ст. 121 КК України. Визначені ст. 177 КПК України ризики також стосувались виключно обвинувачення за ч. 2 ст. 121 КК України. Поряд з цим інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 136 КК України, є нетяжким злочином. Обвинувачений раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується, є військовослужбовцем та має намір продовжити проходження служби. Водночас судовий розгляд кримінального провадження майже завершено, судом допитано свідків, потерпілого, оглянуто письмові та речові докази, що виключає ризик знищення вказаних доказів чи ризик будь-якого впливу на свідків та інших учасників процесу. Окрім того, ОСОБА_4 з моменту обрання йому запобіжного заходу належним чином виконував покладені на нього процесуальним законом обов`язки. Захисник звертає увагу на те, що за наведених вище обставин взагалі відсутні підстави обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначені ст. 183 КПК України. Враховуючи вищевикладене, просить змінити ОСОБА_4 запобіжний захід на не цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримали вищевказане клопотання та просили змінити запобіжний захід з тримання під вартою на не цілодобовий домашній арешт.

Прокурор ОСОБА_6 погодився з доводами сторони захисту, викладеними у вищевказаному клопотанні, однак вважає за доцільне обрати ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Представник потерпілого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечила проти задоволення клопотання адвоката ОСОБА_5 , вказавши, що ОСОБА_4 перешкоджав досудовому розслідуванню та судовому слідству, адже надавав неправдиві показання щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. З огляду на наведене вважає за недоцільне змінювати обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід.

Вирішуючи заявлене стороною захисту клопотання, заслухавши учасників судового процесу, суд висновує, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

Відповідно до приписів ст. ст. 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Обов`язок доведення вказаних обставин покладається на прокурора.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Під час досудового розслідування кримінального провадження слідчим суддею була встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим до ОСОБА_4 згідно з ухвалою від 07.03.2023 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 год 59 хв 04.05.2023 року.

Строк вказаного запобіжного заходу надалі неодноразово продовжувався слідчим суддею, а також судом, востаннє ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 13.02.2025 року. Цією ухвалою суду ОСОБА_4 , який обвинувачувався у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, було продовжено дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23 год 59 хв 11.04.2025 року без визначення розміру застави.

03.03.2025 року в порядку, визначеному ст. 338 КПК України, прокурор подав обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням, відповідно до якого ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 136 КК України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців (ч. 3 ст. 331 КПК України).

Процесуальний закон вимагає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 є військовослужбовцем, неодружений, раніше не судимий, має постійне місце проживання ( АДРЕСА_1 ), за місцем проживання характеризується позитивно.

Також суд враховує характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що відноситься до нетяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Водночас відповідно до правил ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину; до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Як неодноразово вказував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Отже, враховуючи обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим, дані про особу обвинуваченого та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, серед яких і те, що останній має постійне місце проживання, суд дійшов висновку, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують на цій стадії розгляду кримінального провадження, є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний період доби з 19:00 год до 07:30 год .

Вказаний запобіжний захід, на переконання суду, забезпечить швидкий та повний судовий розгляд, а також виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків. З цією метою суд вважає за доцільне покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. п. 1-3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Інші, більш м`які за своїм характером запобіжні заходи, на думку суду, не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Таким чином, клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу слід задовольнити.

Водночас суд зауважує, що стороною обвинувачення не доведено необхідність застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш суворого запобіжного заходу, як-то цілодобового домашнього арешту.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 194 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.

Змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 07 березня 2023 року, на запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з 19 год 00 хв до 07 год 30 хв за місцем його проживання.

На підставі ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до суду за кожним викликом, вимогою та визначеною ним періодичністю;

- не залишати місце свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , у нічний період доби з 19 год 00 хв до 07 год 30 хв;

- повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання.

Встановити строк дії ухвали до 23 год 59 хв 22 травня 2025 року.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 5 ст. 185 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти негайно. Копію ухвали направити Державній установі «Чортківська установа виконання покарань № 26» для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту передати на виконання відділення поліції № 2 (м. Бучач) Чортківського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільської області.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали суду буде оголошено 01.04.2025 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1