Справа № 461/252/25
Провадження № 1-кс/461/2343/25
УХВАЛА

про продовження строку дії запобіжного заходу

11.04.2025 слідча суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львів, українця, громадянина України, студента Міжрегіонального вищого професійного училища автомобільного транспорту та будівництва, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001205 від 10.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИЛА :

Прокурор звернулася до суду зі вказаним клопотання, у якому просить продовжити неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на два місяці, а також покладені на неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Клопотання вмотивоване тим, що слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001205 від 10.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Процесуальне керівництво та підтримання публічного обвинувачення у даному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Львівської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 , діючи з метою отримання грошової винагороди за рахунок незаконного збуту психотропних речовин, у невстановлений досудовим розслідуванням час вступив у змову з неповнолітнім ОСОБА_5 , погодившись за матеріальну винагороду збувати надану їм невстановленою під час досудового розслідування особою психотропну речовину, шляхом її розміщення у загальнодоступних місцях (розкладання закладок) на території м. Львова.

Реалізуючи спільний умисел, спрямований на незаконне придбання психотропної речовини з метою її подальшого збуту, неповнолітній ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб із неповнолітнім ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), у невстановлений досудовим слідством час, однак не пізніше 08.01.2025, придбав шляхом відшукання у невстановленому досудовим розслідуванням місці залишену для них невстановленою особою у вигляді «закладки» особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP.

У подальшому, 08.01.2025 о 15:03 год, неповнолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з метою отримання грошової винагороди за рахунок незаконного збуту психотропних речовин, розмістили закопавши у землю біля огорожі на перехресті вул. І. Пулюя та вул. Трускавецької у м. Львові (географічні координати 49.7991664 та 23.9939465), заздалегідь розфасовану ними «закладку», в якій знаходилась раніше придбана особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, масою 0,3206 г, для її подальшого збуту кінцевому покупцю та отримання за це грошової винагороди.

Зазначені дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 307 КК України, відповідно до якої він підозрюється (обвинувачується) у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Окрім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 15.01.2025, неповнолітній ОСОБА_4 , діючи з метою отримання грошової винагороди за рахунок незаконного збуту психотропних речовин, у невстановлений досудовим розслідуванням час вступив у змову з неповнолітнім ОСОБА_5 , з яким вони погодились за матеріальну винагороду збувати надані невстановленою досудовим слідством особою наркотичні засоби та психотропні речовини шляхом їх розміщення у загальнодоступних місцях (розкладання закладок) на території м. Львова.

Реалізуючи спільний умисел, спрямований на незаконне придбання наркотичних засобів та психотропних речовин з метою їх подальшого збуту, неповнолітній ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб із неповнолітнім ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим слідством час, однак не пізніше 15.01.2025, придбали шляхом відшукання у невстановленому місці залишені для них невстановленою особою у вигляді «закладок»:

- особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, в особливо великих розмірах;

- психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, у великих розмірах;

- наркотичний засіб, обіг якого обмежено трамадол, у великих розмірах;

- особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено ЛСД.

Після цього, неповнолітній ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з неповнолітнім ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 15.01.2025 помістили в орендованому ними гаражі на території гаражного кооперативу на вул. Трускавецькій у м. Львові (географічні координати 49.798219 та 23.997627) з метою подальшого збуту та отримання за це грошової винагороди наступе:

- 155 полімерних пакетів, всередині яких знаходилась психотропна речовина, обіг якої обмежено амфетамін, у великих розмірах, загальною масою 9,05 грам;

- 52 полімерні пакети, всередині яких знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, в особливо великих розмірах, загальною масою 292,6733 грам;

- 25 згортків з полімерної плівки, всередині яких знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено ЛСД, масою 0,00092 грам;

- 35 блістерів із таблетками, всередині яких міститься наркотичний засіб, обіг якого обмежено трамадол, у великих розмірах, масою 6,1495 грам які були виявлені та вилучені працівниками Національної поліції України у той же день в період часу з 17:11 год по 19:16 год під час проведення обшуку.

Зазначені дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 307 КК України, відповідно до якої він підозрюється (обвинувачується) у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту (особливо небезпечних) психотропних речовин (у великих і особливо великих розмірах) та наркотичних засобів у великих розмірах, вчиненому повторно.

Окрім того, неповнолітній ОСОБА_4 , діючи з метою отримання грошової винагороди за рахунок незаконного збуту психотропних речовин, у невстановлений досудовим розслідуванням час вступив у змову з неповнолітнім ОСОБА_5 , погодившись за матеріальну винагороду збувати надану їм невстановленою під час досудового розслідування особою психотропну речовину, шляхом її розміщення у загальнодоступних місцях (розкладання закладок) на території м. Львова.

Реалізуючи спільний умисел, спрямований на незаконне придбання психотропної речовини з метою її подальшого збуту, неповнолітній ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб із неповнолітнім ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим слідством час, однак не пізніше 15.01.2025, придбали шляхом відшукання у невстановленому досудовим розслідуванням місці залишену для них невстановленою особою у вигляді «закладки» особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP.

Після цього, неповнолітній ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб з неповнолітнім ОСОБА_5 , перебуваючи 15.01.2025 о 16:04 год на території гаражного кооперативу на вул. Трускавецькій у м. Львові (географічні координати 49.798219 та 23.997627), розмістили у дивані біля гаражів згорток замотаний клейкою стрічкою чорного кольору, всередині якого знаходилась раніше придбана особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, в особливо великих розмірах, масою 39,4684 грам, для її подальшого збуту кінцевому покупцю.

Зазначені дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 307 КК України, відповідно до якої він підозрюється (обвинувачується) у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини в особливо великих розмірах, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Під час досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16.01.2025 до неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонивши йому цілодобово залишати місце свого фактичного проживання за адресою проживання, строком на 2 місяці.

У подальшому строк запобіжного заходу був продовжений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 13.03.2025 до 16.04.2025 із покладенням на неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою; у період часу з 18:00 год по 07:00 год не залишати місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора чи суду, за виключенням оголошення у зазначений період повітряної тривоги у Львівській області для переходу у спеціально обладнане приміщення (укриття); повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця навчання; утримуватися від спілкування з неповнолітнім підозрюваним ОСОБА_5 .

10.04.2025 прокурором у кримінальному провадженні надано слідчому доручення повідомити неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_4 , його законному представнику та захиснику про завершення досудового розслідування та надати доступ до матеріалів досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України. Доступ завершено 10.04.2025.

Слід зазначити, що 10.04.2025 неповнолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Львів, українцю, громадянину України, студенту державного професійно - технічного навчального закладу «Міжрегіональне вище професійне училище автомобільного транспорту та будівництва», зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому (перевірити), вручено обвинувальний акт, який до суду за територіальною юрисдикцією ще не скеровувався, а отже підготовче судове засідання з розгляду вищевказаного обвинувального акта не призначено, тому виникла необхідність звернення до слідчого судді із цим клопотанням.

Обґрунтованість підозри неповнолітньому ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом затримання ОСОБА_4 , протоколом огляду місця події, висновок експерта № СЕ-19/114-25/885-НЗПРАП від 14.01.2025, протоколами про хід проведення негласної слідчої (розшукової) дії - «спостереження за особою» та іншими доказами в сукупності.

Таким чином, виникла необхідність у продовженні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту неповнолітньому підозрюваному (обвинуваченому) ОСОБА_4 , оскільки ризики, зазначені в ухвалі слідчого судді про застосування до неповнолітнього підозрюваного зазначеного запобіжного заходу, не зменшились та продовжують існувати.

Доводячи продовження існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки неповнолітнього підозрюваного (обвинуваченого) ОСОБА_4 , сторона обвинувачення зауважує про те, що ризиком є дія, яка може вчинятись з високим ступенем ймовірності.

Тож, метою продовження неповнолітньому підозрюваному (обвинуваченому) ОСОБА_4 раніше застосованого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, з огляду на ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України.

Разом із тим, продовження застосування до неповнолітнього підозрюваного (обвинуваченого) ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту надасть можливість продовжити його облік відповідним органом Національної поліції, які таким чином забезпечать контроль за дотриманням покладених на нього обов`язків, що надасть можливість уникнути згаданих у клопотанні ризиків, запобігти яким, шляхом застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, неможливо.

Застосування до неповнолітнього підозрюваного (обвинуваченого) ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки останнього, не зменшить наявність вище вказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки зважаючи на особу неповнолітнього підозрюваного (обвинуваченого) вбачається, що він не може самоорганізуватися для здійснення належного самоконтролю.

Не можливе і застосування до неповнолітнього підозрюваного (обвинуваченого) ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на даний момент до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваної саме такого запобіжного заходу.

Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання неповнолітнім підозрюваним (обвинуваченим) ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків та унеможливить реалізацію викладених вище ризиків є запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, враховуючи викладене, а також факт існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КК України, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання згаданим ризикам, необхідно продовжити неповнолітньому підозрюваному (обвинуваченому) ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляду домашнього арешту, а також вищевказані обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Прокурор у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд клопотання у її відсутності, вимоги клопотання підтримує та просить таке задовольнити.

Підозрюваний та його захисник подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти продовження строку запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту не заперечують.

Відповідно до ч.4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, приходжу до такого висновку.

Відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами вказаної статті.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчим суддею оцінюється наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Слідча суддя встановила, що слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001205 від 10.12.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

16.01.2025 повідомлено про підозру неповнолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Львів, українцю, громадянину України, студенту Міжрегіонального вищого професійного училища автомобільного транспорту та будівництва, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому.

16.01.2025 ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова до неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонивши йому цілодобово залишати місце свого фактичного проживання за адресою проживання, строком на 2 місяці, тобто до 16.03.2025, але у межах строку досудового розслідування, з покладенням на нього таких обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою; не залишати місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора чи суду, за виключенням оголошення у зазначений період повітряної тривоги у Львівській області для переходу у спеціально обладнане приміщення (укриття); повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця навчання; утримуватися від спілкування із неповнолітнім підозрюваним; здати на зберігання, при наявності, до відповідних органів державної влади паспорт для виїзду за кордон чи інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У подальшому строк запобіжного заходу був продовжений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 13.03.2025 до 16.04.2025 із покладенням на неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою; у період часу з 18:00 год по 07:00 год не залишати місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора чи суду, за виключенням оголошення у зазначений період повітряної тривоги у Львівській області для переходу у спеціально обладнане приміщення (укриття); повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця навчання; утримуватися від спілкування з неповнолітнім підозрюваним ОСОБА_5 .

10.04.2025 прокурор у кримінальному провадженні надала слідчому доручення повідомити неповнолітньому підозрюваному ОСОБА_4 , його законному представнику та захиснику про завершення досудового розслідування та надати доступ до матеріалів досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України. Доступ завершено 10.04.2025.

Слідча суддя під час обрання запобіжного заходу вже вирішила питання обґрунтованості підозри та існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з якими погоджується і на момент розгляду вказаного клопотання.

При цьому, поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).

Обґрунтованість підозри неповнолітньому ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом затримання ОСОБА_4 , протоколом огляду місця події, висновок експерта № СЕ-19/114-25/885-НЗПРАП від 14.01.2025, протоколами про хід проведення негласної слідчої (розшукової) дії - «спостереження за особою» та іншими доказами в сукупності.

Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Слідча суддя враховує частину 5 статті 9 КПК України, у якій передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Вирішуючи питання про продовження підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК України, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Розглянувши питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , оцінивши доводи всіх учасників процесу, слідча суддя приходить до висновку про збереження станом на сьогодні тих ризиків, які існували на час обрання запобіжного заходу, та які передбачені у ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний ОСОБА_4 може:

1) переховуватись від суду, враховуючи, що неповнолітній підозрюваний (обвинувачений) ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється (обвинувачується) у вчиненні злочинів, зокрема, особливо тяжкого, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років (відповідно до ст. 102 КПК України), що вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного (обвинуваченого) для втечі. Водночас суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Крім того слід врахувати, що ОСОБА_4 є неповнолітньою особою, який навчається в закладі освіти, має певні соціальні зв`язки, а також не являється особою призовного віку, що в свою чергу дає останньому можливість вільно покинути терени України;

2) незаконно впливати на іншого неповнолітнього підозрюваного (обвинуваченого) у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 шляхом його переконання, залякування чи схиляння до надання узгоджених показань. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить факт принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України);

3) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (обвинувачується), враховуючи, що неповнолітній підозрюваний (обвинувачений) ОСОБА_4 є студентом Міжрегіонального вищого професійного училища автомобільного транспорту та будівництва, ніде не працює, а отже не має постійного джерела доходу, у зв`язку із чим може продовжити свою злочинну діяльність чи вчинити нове кримінальне правопорушення.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідча суддя на момент розгляду клопотання не встановила.

При цьому, слідча суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

З урахуванням викладеного та зважаючи на доведеність прокурором того, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відповідає характеру та тяжкості діяння, а ризики, передбачені ст. 177 КПК, є реальними та триваючими, що виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо підозрюваного на більш м`який, суд дійшов до переконання, що підозрюваній необхідно продовжити строк домашнього арешту та таке продовження є виправданим та доцільним і не знаходить підстав для застосування відносно нього більш м`яких запобіжних заходів.

Тому, клопотання про продовження строку застосування підозрюваному запобіжного заходу у домашнього арешту слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181,184, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідча суддя -

УХВАЛИЛА:

Клопотання задовольнити.

Продовжити неповнолітньому підозрюваному (обвинуваченому) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу - домашнього арешту у період часу з 21:00 год по 08:00 год на два місяці, тобто до 11 червня 2025 року включно, з покладенням на неповнолітнього підозрюваного (обвинуваченого) ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до прокурора та суду із встановленою періодичністю;

- не залишати місце постійного проживання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу прокурора чи суду, за виключенням оголошення у зазначений період повітряної тривоги у Львівській області для переходу у спеціально обладнане приміщення (укриття);

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця навчання чи роботи;

- утримуватися від спілкування із неповнолітнім підозрюваним (обвинуваченим) ОСОБА_5 ;

Роз`яснити підозрюваному, що на підставі ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали - до 11.06.2025.

Контроль за виконанням ухвали покласти на відділу захисту інтересів дітей та протидії домашньому насильству Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Слідча суддя ОСОБА_6