У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001368 від 27.10.2024 щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в судовому засіданні надала письмове клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів. В обґрунтування свого клопотання прокурор зазначила про те, що існують ризики, яким неможливо запобігти, окрім як шляхом застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Так, на думку прокурора, ОСОБА_4 може переховуватися від суду, оскільки офіційно не працює, отже, не має законних, належних та достатніх засобів для існування. Також, щодо ОСОБА_4 перебуває на розгляді в Саксаганському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області обвинувальний акт у справі №214/8157/24 за ч.4 ст.185 КК України. При цьому, у вказаному кримінальному провадженні, обвинувачений оголошувався в розшук у зв`язку з неодноразовими неявками в судові засідання. Окрім того, прокурор вважає, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 зможе незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою примушування до зміни показів у суді. Обвинувачений має право ознайомитись із матеріалами кримінального провадження, а отже, доказами, здобутими в ході досудового розслідування, знатиме анкетні дані свідків та їх місця мешкання, тому може вплинути на них з метою примушування до зміни показів у суді. Також, прокурор стверджує, що існує ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, в зв`язку з тим, що обвинувачений не має постійного місця роботи та джерела прибутку, що свідчить про фінансову неспроможність та неможливість забезпечувати себе у законний спосіб. При цьому, 12.08.2024 щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 30.09.2024, але останній обвинувачується в тому, що в період часу з вересня 2024 року здійснив корисливий злочин. Прокурор вважає, що запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливе, у зв`язку з чим звернулася до суду з вказаним клопотанням.

Прокурор, в судовому засіданні, підтримала клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник, кожен окремо, заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просили змінити обраний щодо обвинуваченого запобіжний захід на домашній арешт.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про необхідність та доцільність продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів, виходячи з такого.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу обвинуваченого, його репутацію, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців.

Відповідно до ст.29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також Європейський суд з прав людини в рішенні «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисного нетяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, за який законом передбачено покарання, зокрема, у виді позбавлення волі на строк до 3 років.

Судом встановлені обставини, наявність яких може свідчити про ризики, передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме спроби ОСОБА_4 : переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку суду, існує ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від суду, про що свідчить та обставина, що він офіційно не працює, отже, не має законних, належних та достатніх засобів для існування. Також, щодо ОСОБА_4 перебуває на розгляді в Саксаганському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області обвинувальний акт у справі №214/8157/24 за ч.4 ст.185 КК України. При цьому, у вказаному кримінальному провадженні, обвинувачений оголошувався в розшук у зв`язку з неодноразовими неявками в судові засідання. Таким чином, оскільки ОСОБА_4 був неодноразово засудженим, суд вважає, що, побоюючись покарання, останній може переховуватись від суду, тим самим перешкоджати об`єктивному розслідуванню та встановленню істини у кримінальному провадженні, виконанню процесуальних рішень, з метою уникнення відповідальності.

Окрім того, суд вважає, що перебуваючи на волі, ОСОБА_4 зможе незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою примушування до зміни показів у суді. Так, обвинувачений має право ознайомитись із матеріалами кримінального провадження, а отже, доказами, здобутими в ході досудового розслідування, знатиме анкетні дані свідків та їх місця мешкання, тому може вплинути на них з метою примушування до зміни показів у суді.

Також, на думку суду, існує ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, в зв`язку з тим, що обвинувачений не має постійного місця роботи та джерела прибутку, що свідчить про фінансову неспроможність та неможливість забезпечувати себе у законний спосіб. При цьому, 12.08.2024 щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 30.09.2024, але останній обвинувачується в тому, що в період часу з вересня 2024 року здійснив корисливий злочин.

Зазначене, на переконання суду, свідчить про стійку антисоціальну направленість поведінки обвинуваченого, небажання ставати на шлях виправлення та безсумнівно доводять ризик можливого вчинення інших кримінальних правопорушень в майбутньому, у зв`язку з чим подальше перебування ОСОБА_4 на волі сприятиме продовженню злочинної діяльності останнього.

Вказані вище обставини, на думку суду, в сукупності, беззаперечно свідчать про те, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, що вказує на необхідність продовження обраного щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що забезпечить належну процесуальну поведінку останнього.

При цьому, суд зазначає, що ані обвинуваченим, ані його захисником, не наведено жодних обставин, які свідчили б про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, або про їх зменшення.

Суд вважає, що більш м`який запобіжний захід, окрім тримання під вартою, зокрема, домашній арешт, на якому наполягають обвинувачений та його захисник, буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Отже, за таких обставин, виходячи з необхідності уникнення ризиків, визначених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора необхідно задовольнити та продовжити обраний щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст.110, 176-178, 183, 184, 314, 369, 371 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 (шістдесят) днів, тобто до 14.03.2025.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 15.01.2025.

Суддя ОСОБА_1