Справа № 346/6018/24
Провадження № 1-кп/346/719/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості в кримінальному провадженні № 0000035 від 09.04.2024 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 , уродженця с. Борщів Снятинського району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, приватного підприємця, не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 204, ч. 2 ст.204, ч. 1 ст.209 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив незаконне виготовлення тютюну; незаконне зберігання з метою збуту, а також збут та транспортування з метою збуту незаконно виготовленого тютюну, а також набуття, володіння, використання, розпорядження майном (коштами), щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійснення фінансових операцій, вчинення правочинів з таким майном, знаючи, що таке майно (кошти) прямо та повністю одержано злочинним шляхом.

Кримінальні правопорушення вчинено за таких обставин.

У період з січня 2023 року по вересень 2024 року ОСОБА_4 , порушуючи встановлений законодавством порядок обігу підакцизних товарів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, умисно, з корисливих мотивів, маючи вирощене ним листя тютюну, висушив та подрібнив його, виготовивши таким чином тютюн справжній (Nicotiana tabacum L.) у вигляді подрібнених рослинних часток, який відповідно до ст. 215 Податкового кодексу України є підакцизним товаром.

Так, у січні 2023 року в ОСОБА_4 виник умисел на незаконне виготовлення тютюну з метою неправомірного збагачення шляхом подальшого його збуту. При цьому, він був особою, зареєстрованою в установленому законом порядку як суб`єкт підприємницької діяльності, проте не мав ліцензії на право здійснення виробництва тютюнових виробів (тютюну).

З метою реалізації своїх злочинних намірів ОСОБА_4 в період січня 2023 року вересня 2024 року, діючи всупереч вимогам ст. ст. 1, 15 Закону України № 481/95-ВР від 19.12.1995 року «Про державне регулювання виробництва і обігу сприту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального», п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України № 222-VIII від 02.03.2015 року «Про ліцензування видів господарської діяльності», здійснював незаконне виготовлення тютюну шляхом просушування вирощеного ним листя тютюну та, подрібнюючи його за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Незаконно виготовлений тютюн у вигляді фрагментів листкових пластинок та незаконно виготовлений подрібнений тютюн з метою його подальшої реалізації (збуту) ОСОБА_4 зберігав за вищевказаним своїм місцем проживання.

Так, ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час, на території Коломийського району, незаконно виготовив 5 кілограм подрібненого тютюну справжнього (Nicotiana tabacum L.), який в період з 27.03.2024 року по 06.09.2024 року збув ОСОБА_6 .

Крім того, ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час, на території Коломийського району, незаконно виготовив подрібнений тютюн справжній (Nicotiana tabacum L.), загальною вагою 131,3 кілограм та листкові пластинки тютюну справжнього (Nicotiana tabacum L.), загальною вагою 46,0 кілограм, які виявлено та вилучено 11.09.2024 року під час проведеного обшуку за місцем проживання останнього, за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, ОСОБА_4 в період з січня 2023 року по вересень 2024 року, порушуючи встановлений законодавством порядок обігу підакцизних товарів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з корисливих мотивів, незаконно зберігав з метою збуту фрагменти листкових пластинок, а також незаконно зберігав з метою збуту та збував незаконно виготовлений тютюн у вигляді подрібнених рослинних часток, які відповідно до ст. 215 Податкового кодексу України є підакцизним товаром.

Так, у січні 2023 року в ОСОБА_4 виник умисел на неправомірне збагачення шляхом здійснення незаконного зберігання з метою збуту та збуту незаконно виготовленого тютюну. При цьому, він був особою, зареєстрованою в установленому законом порядку як суб`єкт підприємницької діяльності, проте не мав ліцензії на право здійснення оптової чи роздрібної торгівлі тютюновими виробами (тютюном).

З метою реалізації своїх злочинних намірів ОСОБА_4 упродовж січня 2023 року вересня 2024 року, діючи всупереч вимогам ст. ст. 1, 15 Закону України № 481/95-ВР від 19.12.1995 року «Про державне регулювання виробництва і обігу сприту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального», п. 7 ч. 1 ст. 7 Закону України № 222-VIII від 02.03.2015 року «Про ліцензування видів господарської діяльності», незаконно виготовив тютюн у вигляді подрібнених рослинних часток та фрагментів листкових пластинок.

Незаконно виготовлений тютюн у вигляді фрагментів листкових пластинок та незаконно виготовлений подрібнений тютюн з метою його подальшої реалізації (збуту) ОСОБА_4 зберігав за вищевказаним місцем свого проживання.

Реалізовуючи розроблений ним план, спрямований на незаконне збагачення, ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог вищезазначеного законодавства, яке регламентує порядок обігу підакцизних товарів, у період січня 2023 року вересня 2024 року здійснював збут незаконно виготовленого тютюну у вигляді подрібнених рослинних часток, який попередньо ним виготовлений.

З метою транспортування зазначеного незаконно виготовленого тютюну ОСОБА_4 у вищевказаний період використовував як засіб вчинення кримінального правопорушення автомобіль марки «Мersedes-Benz Vito 111 СDІ», номерний знак « НОМЕР_2 », який належав йому на праві власності.

При цьому ОСОБА_4 збував незаконно виготовлений подрібнений тютюн особам, які зверталися до нього за розміщеним оголошенням у мережі Інтернет за ціною 400 грн. за 1 кг шляхом здійснення відправлень через відділення ТОВ «Нова пошта», отримуючи незаконну наживу внаслідок зазначених неправомірних операцій з підакцизними товарами.

Зокрема, 27.03.2024 року близько 12:00 год. ОСОБА_4 прийняв замовлення у ОСОБА_6 на реалізацію 1 кг незаконно виготовленого подрібненого тютюну справжнього (Nicotiana tabacum L.) за ціною 400 грн. за 1 кг. Після цього ОСОБА_4 , отримавши від ОСОБА_6 шляхом банківського переказу грошові кошти в сумі 400 грн., відправив останньому через відділення № 1 ТОВ «Нова пошта», що за адресою: смт. Заболотів, вул. Головна, 8, Коломийського району Івано-Франківської області, зазначене замовлення.

У подальшому, 17.06.2024 року о 13:46 год. ОСОБА_4 прийняв замовлення у ОСОБА_6 на реалізацію останньому 2 кг незаконно виготовленого тютюну справжнього (Nicotiana tabacum L.) за ціною 400 грн. за 1 кг, який 18.06.2024 року о 14:10 год. через відділення № 1 ТОВ «Нова пошта», що за адресою: смт. Заболотів, вул. Головна, 8, Коломийського району Івано-Франківської області, відправив його останньому.

19.06.2024 року о18:19 год. ОСОБА_6 отримав у відділенні №13 ТОВ «Нова пошта», що за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Сорохтея, 41, посилку від ОСОБА_4 із вказаним незаконно виготовленим тютюном та здійснив оплату за допомогою платіжної системи ТОВ «Нова пей» грошових коштів в сумі 800 грн.

Крім того, 04.09.2024 року о 17:25 год. ОСОБА_4 прийняв замовлення в ОСОБА_6 на реалізацію останньому 2 кг незаконного виготовленого тютюну справжнього (Nicotiana tabacum L.) за ціною 400 грн. за 1 кг, отримавши від нього шляхом банківського переказу грошові кошти в сумі 800 грн.

06.09.2024 року о 07:47 год. ОСОБА_4 , використовуючи автомобіль марки «Мersedes-Benz Vito 111 СDІ», номерний знак « НОМЕР_2 », транспортував з вищезазначеного місця свого проживання до відділення № 1 ТОВ «Нова пошта», що за адресою: смт. Заболотів, вул. Головна, 8, Коломийського району Івано-Франківської області, незаконно виготовлений тютюн, який того ж дня о 08:05 год. відправив ОСОБА_6 через зазначене поштове відділення.

07.09.2024 року близько 12:00 год. ОСОБА_6 отримав у відділенні № 13 ТОВ «Нова пошта», що за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Сорохтея, 41, посилку від ОСОБА_4 із вказаним незаконно виготовленим тютюном, за який попередньо оплатив грошові кошти в сумі 800 грн.

11.09.2024 року під час проведеного обшуку за вищезазначеним місцем проживання ОСОБА_4 виявлено та вилучено незаконно виготовлений та подрібнений тютюн справжній (Nicotiana tabacum L.), загальною вагою 131,3 кілограми та листкові пластинки тютюну справжнього (Nicotiana tabacum L.), загальною вагою 46,0 кілограм, які ОСОБА_4 незаконно зберігав з метою збуту.

Крім того, у січні 2023 року в ОСОБА_4 виник умисел на незаконне збагачення шляхом незаконного виготовлення, зберігання та подальшої реалізації тютюну у вигляді подрібнених рослинних часток з метою отримання незаконного доходу шляхом зарахування коштів від продажу незаконного виготовленого тютюну на свою банківську картку та з використанням платіжної системи «Нова пей», не маючи спеціального дозволу на право здійснення торгівлі підакцизними товарами та всупереч Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу сприту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» № 481/95-ВР від 19.12.1995 року (зі змінами та доповненнями) та п.п. 226.11 ст.226 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року (зі змінами та доповненнями)

Усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_4 отримував оплату за реалізацію незаконно виготовленого тютюну від покупців з різних регіонів України шляхом переказів через платіжну систему ТОВ «Нова Пей» та на банківську картку № НОМЕР_3 , відкриту на його ім`я в АТ КБ «ПриватБанк», маючи таким чином досягнення мети легалізації (відмивання) доходів, надання правомірного вигляду набуття, володіння і використання коштів, одержаних злочинним шляхом внаслідок збуту незаконно виготовленого тютюну.

Збуваючи незаконно виготовлений тютюн, ОСОБА_4 отримував за їх продаж безготівкові кошти, якими в подальшому володів, використовував та розпоряджався на власний розсуд.

Так, у період з 24.01.2023 року по 06.09.2024 року ОСОБА_4 отримав грошові кошти як оплату за реалізований (збутий) незаконно виготовлений тютюн через платіжну систему ТОВ «Нова Пей» та на банківську картку № НОМЕР_3 , відкриту на його ім`я в АТ КБ «ПриватБанк», на загальну суму 124 700 грн. від наступних фізичних осіб: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Таким чином, ОСОБА_4 умисно в період з 24.01.2023 року по 06.09.2024 року вчинив дії, спрямовані на набуття, володіння і використання майна, одержаного злочинним шляхом, тобто легалізував кошти, одержані за збут незаконно виготовленого тютюну, на загальну суму 124 700 грн.

Отже, ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 204, ч.2 ст.204, ч.1 ст.209 КК України.

29.10.2024 року між прокурором Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченим (підозрюваним) ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості. Відповідно до цієї угоди ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст.204, ч. 1 ст.209 КК України, не заперечує обставин вчинення інкримінованих йому злочинів та зобов`язується сприяти розслідуванню і встановленню обставин вказаних кримінальних правопорушень. Сторони також узгодили, що за скоєння даних кримінальних правопорушень обвинуваченому ( підозрюваному), враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який повністю визнав свою вину та щиро розкаюється у вчиненому, активно сприяв у розкритті вчинених ним злочинів, виключно позитивно характеризується, раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину, не настання збитків від кримінальних правопорушень, призначається покарання за: ч. 1 ст. 204 КК України у виді штрафу в розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 грн., з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів; за ч. 2 ст.204 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу в розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 102 000 грн., з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених або придбаних товарів, знарядь виробництва, сировини для їх виготовлення; за ч.1 ст.209 КК України із застосуванням ч. 1, 2 ст.69 КК України - у виді штрафу в розмірі семи тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 127 500 грн., без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та без конфіскації майна; на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання визначити у виді штрафу в розмірі семи тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 127 500 грн., з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених або придбаних товарів, знарядь виробництва, сировини для їх виготовлення без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та без конфіскації майна. Автомобіль марки «Мersedes-Benz Vito 111 СDІ», номерний знак « НОМЕР_2 », 2008 року випуску, зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_4 , номер двигуна НОМЕР_5 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , який відповідно до ст. 100 КПК України, ст.ст. 96-1, 96-2 КК України є речовим доказом і предметом спеціальної конфіскації, підлягає конфіскації як засіб вчинення кримінального правопорушення. При цьому, з метою зміцнення обороноздатності України в умовах російської воєнного агресії ОСОБА_4 не заперечує проти передачі зазначеного транспортного засобу уповноваженими органами державної влади України на потреби Збройних Сил України. Також в угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди сторонами кримінального провадження, а саме для прокурора і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку, для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, з яким сторони погодилися, а також наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просить затвердити зазначену угоду, а також вирішити питання про долю речових доказів, а саме тютюн знищити, квитанції - зберігати при матеріалах кримінального провадження, мобільний телефон та грошові кошти в сумі 12 690 грн., які вилучені під час проведення обшуку, повернути обвинуваченому, а також скасувати арешт майна з вищевказаного транспортного засобу та конфіскувати його в дохід держави з можливістю передачі його на потреби ЗСУ.

Підозрюваний ОСОБА_4 , який вже згідно з правилами ч. 2 ст.42 КПК України набув статусу обвинуваченого, також підтримав дану угоду, просить суд її затвердити. При цьому він пояснив, що укладення угоди є цілком добровільним, він повністю розуміє характер обвинувачення, зміст наданих йому законом прав, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, обмеження щодо права оскарження вироку, наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди. При цьому, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 204, ч.2 ст.204, ч.1 ст.209 КК України, із запропонованим видом покарання погодився. Також обвинуваченому роз`яснено обмеження щодо права оскарження вироку та інші наслідки, передбачені ч.2 ст.473 КПК України.

Захисник просить затвердити вказану угоду.

Заслухавши позицію сторін кримінального провадження, перевіривши умови укладення угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинувачуваного про повне розуміння ним процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які примусили його погодитись на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого ОСОБА_4 обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю розуміє права, визначені в п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

Також суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За змістом частин 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст.12 КК України класифікуються як тяжкий злочин - за ч. 1 ст.209 КК України, та як нетяжкі злочини - за ч.1 ст.204, ч.2 ст.204 КК України.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Суд також враховує особу ОСОБА_4 , який не судимий (а.п. 39), має на утриманні неповнолітню дитину (а.п. 41, 43), позитивно характеризується за місцем проживання (а.п. 42), згідно з відповідною довідкою від 17.10.2024 року до КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» та впродовж життя в КНП «ПНЦ ІФ ОР» не звертався, амбулаторну допомогу не отримував (а.п. 40).

Статтею 472 КПК України передбачено, що в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Судом встановлено, що вказані обставини знайшли своє відображення в розглядуваній угоді про визнання винуватості.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст.469, 472 КПК України, покарання, узгоджене прокурором та обвинуваченим, відповідає загальним засадам призначення покарання, крім того, таке покарання узгоджено з урахуванням ст. 69 КК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що умови вказаної угоди відповідають вимогам закону, угода не суперечить інтересам суспільства, не порушує законні права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб, а також відсутні інші підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч.7 ст.474 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Необхідності застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання цим вироком законної сили немає.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до правил ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до правил ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Згідно з ч. 1 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення яке, зокрема, передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого, серед іншого, частиною першою статті 204 КК України.

Пунктом 4 частини 1 статті 96-2 КК України передбачено, що спеціальна конфіскація застосовується, зокрема, у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Згідно з пунктом 1 та 7 частини 9 статті 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долюречових доказів і документів, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, при цьому, гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/абозберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання, документи, що є речовими доказами, залишаються вматеріалах кримінальногопровадження протягом усього часу їх зберігання.

Під час судового розгляду встановлено, що вищевказаний транспортний засіб був використаний обвинуваченим як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, а тому він підлягає спеціальній конфіскації в порядку пункту 1 частини 9 статті 100 КПК України на підставі пункту 4 частини 1 статті 96-2 КК України.

Свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу також підлягає спеціальній конфіскації, оскільки таке свідоцтво, за змістом положень ст.186 ЦК України, є річчю, призначеною для обслуговування іншої головної речі автомобілю, яка пов`язана з ним спільним призначенням тобто є його приналежністю, яка слідує за головною річчю.

Клопотання (позиція) обвинуваченого щодо його не заперечення з приводу передачі зазначеного транспортного засобу уповноваженим органам державної влади України на потреби Збройних Сил України задоволенню не підлягає, оскільки вищенаведені норми Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо спеціальної конфіскації знарядь вчинення кримінального правопорушення є імперативними та не передбачають виключень у їх застосуванні, з огляду, зокрема, на обставини бажання/позиції обвинуваченого щодо його передачі на потреби ЗСУ.

За наведених обставин, арешт накладений на вищевказане майно слід залишити в силі, з огляду на необхідність забезпечення виконання вироку в частині спеціальної конфіскації майна.

Керуючись ст.ст. 96-2, 100, 174, 314, 374, 469, 470, 472- 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 29.10.2024 року між прокурором Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у даному кримінальному провадженні.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.204, ч.2 ст.204, ч.1 ст.209 КК України, і призначити йому узгоджене сторонами покарання:

- за ч.1 ст.204 КК України у виді штрафу в розмірі п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень, з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів;

- за ч.2 ст.204 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, - у виді штрафу в розмірі шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 102 000 (сто дві тисячі) гривень, з конфіскацією та знищенням незаконно вироблених або придбаних товарів, знарядь виробництва, сировини для їх виготовлення;

- за ч.1 ст.209 КК України, із застосуванням ч. 1, 2 ст. 69 КК України, - у виді штрафу в розмірі семи тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 127 500 (сто двадцять сім тисяч п`ятсот) гривень, без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та без конфіскації майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 визначити у виді штрафу в розмірі семи тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 127 500 (сто двадцять сім тисяч п`ятсот) гривень, з конфіскацією та знищенням незаконно вироблених або придбаних товарів, знарядь виробництва, сировини для їх виготовлення, без позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та без конфіскації майна.

Питання про речові докази вирішити таким чином:

- автомобіль марки «Мersedes-Benz Vito 111 СDІ», номерний знак « НОМЕР_2 », 2008 року випуску, зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , та зберігається на території спеціального майданчику ГУНП в Івано-Франківській області (м. Коломия, вул. Горбаша, 8, Івано-Франківської області), - конфіскувати у власність держави в порядку спеціальної конфіскації;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії « НОМЕР_6 ». на транспортний засіб марки «Мersedes-Benz Vito 111 СDІ», номерний знак « НОМЕР_2 », 2008 року випуску, зеленого кольору, номер кузова НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 , яке зберігається в матеріалах кримінального провадження, - конфіскувати у власність держави в порядку спеціальної конфіскації;

- 1 кг тютюну, який добровільно видав 08.05.2024 року ОСОБА_6 , - знищити;

- паперову коробку із вмістом 2 кг тютюну, які добровільно видав 19.06.2024 року ОСОБА_6 , - знищити;

- поліетиленовий пакет з логотипом ТОВ «Нова Пошта» на якому наклеєна бірка із зазначенням номера 6488 від 06.09.2024 року із вмістом 2 кг тютюну, які добровільно видав 07.09.2024 року ОСОБА_6 , - знищити;

- квитанцію про оплату за тютюн, яку добровільно видав 08.05.2024 року ОСОБА_6 , та дві квитанції ТОВ «Нова пошта», які добровільно видав 19.06.2024 року ОСОБА_6 , - зберігати при матеріалах кримінального провадження, які наявні в Івано-Франківській обласній прокуратурі;

- квитанцію №64251 щодо поповнення банківської карти ОСОБА_4 , які добровільно видав 04.09.2024 року ОСОБА_6 , - зберігати при матеріалах кримінального провадження, які наявні в Івано-Франківській обласній прокуратурі;

- квитанції ТОВ «Нова Пошта» з номерами: 3487, 6968, 6488, 5792, 5107, 2061, 9868, 0118, 0695, , , , блокнот із записами, - зберігати при матеріалах кримінального провадження, які наявні в Івано-Франківській обласній прокуратурі;

- грошові кошти в сумі 12 690 (дванядцять тисяч шістсот дев`яносто) гривень, які вилучено 11.09.2024 року під час проведення обшуку автомобіля марки «Mercedes-Benz Vito 111 CDI», номерний знак « НОМЕР_2 »; мобільний телефон марки iPhone 7 з ІМЕІ: НОМЕР_7 із сім картою НОМЕР_8 , які вилучено 11.09.2024 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , повернути обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою та сьомою статті 474 КПК України , в тому числі не роз`яснення обвинуваченому наслідків укладення угоди;

- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Згідно з ч.6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя: ОСОБА_1