Справа № 761/4231/17
Провадження № 1-кс/761/2739/2017
У Х В А Л А

Іменем України

10 лютого 2017 року Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва Притула Н.Г., при секретарі Лукянчук А.О., розглянувши клопотання старшого слідчого з ОВС другого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України майора податкової міліції Діхтенка С.В., погодженого прокурором Генеральної прокуратури України Жупіною О.С., у кримінальному провадженні №0000044 від 10.01.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 ст.205, ч.3 ст.209, ч.1, ч.3 ст.212 КК України, про арешт майна, -

в с т а н о в и в:

У провадження слідчого судді 08.02.2017 року надійшло клопотання старшого слідчого з ОВС другого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України майора податкової міліції Діхтенка С.В., погодженого прокурором Генеральної прокуратури України Жупіною О.С. про арешт майна.

У клопотанні слідчий просить: накласти арешт на грошові кошти ТОВ «ВКФ «Рома ЛТД» код за , у розмірі 1926 999 грн., що знаходяться на банківському рахунку № 522, відкритому з Філія «Укрексімбанк» у м. Запоріжжі (МФО 313979) за адресою: м. Запоріжжя, проспект Леніна, 111а, та арешт на видаткові операції по цьому рахунку за виключенням операцій зі сплати податків, зборів (обов'язкових платежів) та виплати заробітної плати працівникам TOB «ВКФ «Рома ЛТД» код за .

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000044 за ч.1, ч.2 ст.205, ч.3 ст.209, ч.1, ч.3 ст.212 КК України.

Як зазначає слідчий, кошти які знаходяться на рахунку є об’єктом кримінально-протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом, тобто є речовим доказом, а тому для їх збереження необхідно накласти арешт.

В судове засідання слідчий Діхтенко С.В. не з’явився, про причини неявки суд не повідомив.

Згідно ст. 172 КПК України розгляд клопотання проведено без виклику власника майна.

Дослідивши доводи клопотання й додані до нього матеріали, заслухавши пояснення слідчого, приходжу до висновку про відсутність підстав для його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, за ч.3 ст.170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об’єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об’єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000044 за ч.1, ч.2 ст.205, ч.3 ст.209, ч.1, ч.3 ст.212 КК України.

У ході досудового слідства встановлено, що учасниками організованої групи впродовж 2012-2014 років на території м. Києва та Одеської області створено та придбано ряд суб'єктів підприємницької діяльності, у тому числі: ПП «Оріон - Прайс», ПП «Буд - Сістем», ПП «Віва - Трейдінг», ПП «Аурум 999», ПП «Топ Трейдінг» та інші, які зареєстровані на підставних осіб для здійснення можливості керування підприємствами, розпорядження банківськими рахунками, подання податкової звітності.

У вказаний період від імені зазначених підприємств невстановлені особи документально оформляли неіснуючі фінансово-господарські операції, які нібито свідчили про реалізацію товарів (робіт, послуг) на адресу підприємств реально діючого сектору економіки. У подальшому учасниками організованої групи вказані підроблені документи передавались службовим особам суб'єктів господарювання реального сектору економіки, з метою їх відображення в бухгалтерському обліку та податковій звітності з метою незаконного зменшення податкових зобов'язань перед бюджетом.

Згідно з актом документальної перевірки TOB «ВКФ «Рома ЛТД» за період 2014 року, контролюючим органом встановлені порушення податкового законодавства на суму 912 789 грн. з податку на прибуток підприємств та 1 014 210 грн. з податку па додану вартість.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи TOB «ВКФ «Рома ЛТД» у період з 01.01.2013 по 31.12.2014 року з метою умисного ухилення від сплати податків, штучно завищували суми валових витрат підприємства та податкового кредиту з податку на додану вартість за рахунок відображення у бухгалтерському та податковому обліках придбання товарів, робіт та послуг у ПП «Оріон - Прайс» код за , ПП «Ьуд - Сістем» код за ЄДРГЮУ 39097034, ПП «Віва - Трейдінг» код за , ПП «Аурум 999» код за , ПП «Топ Трейдінг» код за , які фактично відповідні роботи та послуги не виконували, товарно-матеріальні цінності не поставляли, що підтверджується проведеною перевіркою.

Так. відповідно до висновку акту №71/08-29-22-0109/23855495 від 26.06.2015, встановлені порушення службовими особами TOB «ВКФ «Рома ЛТД» вимог статей 138 та 198 Податкового кодексу України, внаслідок яких занижено податку на прибуток за 2014 рік у розмірі 912 789 грн., занижено податок на додану вартість за період 2014 року на 1 014 210 грн. Загальна сума згідно висновку акту складає 1 926 999 грн.

Слідчим не доведено, що існують, передбачені законом підстави для арешту майна; не надано достатньо доказів, які вказують на те, що грошові кошти призначалися для фінансування та матеріального забезпечення кримінального правопорушення, а також винагороди за його вчинення; не враховано розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення; відсутність негативних наслідків арешту для майна інших осіб, а також з огляду на правову кваліфікацію кримінальних правопорушень за ч.1, ч.2 ст.205, ч.3 ст.209, ч.2, ч.3 ст.212 КК України, враховуючи обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що дане клопотання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
у х в а л и в:

У задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС другого відділу управління розслідування кримінальних проваджень Головного слідчого управління фінансових розслідувань Державної фіскальної служби України майора податкової міліції Діхтенка С.В., погодженого прокурором Генеральної прокуратури України Жупіною О.С., у кримінальному провадженні №0000044 від 10.01.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, ч.2 ст.205, ч.3 ст.209, ч.1, ч.3 ст.212 КК України, про арешт майна – відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п’яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя: Н.Г. Притула