ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 грудня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Даним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Микільське Міловського району Луганської області, зареєстровану та мешканку - АДРЕСА_1 , українку, гр. України, з вищою освітою, заміжню, маючу на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судиму,

засуджено за ч.5 ст.111-1 КК України та призначено їй покарання - 8 (вісім) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування,органах державного управління та контролю, підприємствах та організаціях державної та комунальної власності на строк 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією усього належного їй на праві приватної власності майна.

Строк відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_8 ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту її фактичного затримання.

Строк відбування покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади та місцевого самоврядування, органах державного управління та контролю, підприємствах та організаціях державної чи комунальної власності, ухвалено обчислювати з моменту відбуття основного покарання.

Речові докази:

- CDR диск з інформацією в електронному вигляді залишено у матеріалах кримінального провадження.

Обраний, в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.08.2024 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з необхідністю виконання додаткового покарання у виді конфіскації майна, залишено без змін.

Обвинувачену ОСОБА_8 визнано винуватою та засуджено за вчинення умисних дій, які виразилися у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно розпорядчих функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави - агресора.

Так, обвинувачена ОСОБА_8 , маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів збройного конфлікту, викликаного російською військовою агресією, а відтак, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, водночас підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у тому числі, щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів рф, які передбачають перебування України у сфері її впливу, а також з корисливих мотивів та хибного почуття кар`єризму, вирішила використати факт встановлення окупаційної влади на території Марківської селищної територіальної громади та ряду інших населених пунктів Луганської області у своїх особистих інтересах та в березні 2022 року, точну дату досудовим розслідуванням не встановлено, добровільно обійняла посаду начальника так званого «отдела бухгалтерского учета и финансового обеспечения администрации Марковского района луганской народной республики» (мовою оригіналу), тобто посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, яку обіймала не пізніше ніж до 24.11.2023, а саме: до дати реорганізації вказаного окупаційного органу влади в так звану «администрацию муниципального округа муниципальное образование Марковский муниципальний округ луганской народной республики» (мовою оригіналу).

Верховною Радою України схвалено 24.08.1991 «Акт проголошення незалежності України», яким проголошено незалежність України та створення самостійної української держави України.

Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України - Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюються на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканою.

Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій.

До системи адміністративно - територіального устрою України входять АР Крим, області, зокрема і Луганська область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно вимог ст. ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішується виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і російська федерація (далі - рф).

Згідно з пунктами 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1991 рф, Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії і Сполучені Штати Америки підтвердили Україні своє зобов`язання згідно з принципами Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 поважати незалежність і суверенітет та існуючі кордони України, зобов`язалися утримуватися від загрози силою чи її використання проти територіальної цілісності чи політичної незалежності України, і що ніяка їхня зброя ніколи не буде використовуватися проти України, крім цілей самооборони, або будь-яким іншим чином згідно зі Статутом ООН.

Відповідно до пунктів 3, 8 Меморандуму про підтримку миру та стабільності в Співдружності Незалежних Держав від 10.02.1995, що укладений між державами СНД, серед яких є Україна та рф, держави підтвердили непорушність існуючих кордонів один одного та зобов`язалися виступати проти будь-яких дій, що підривають їхню непорушність, а також вирішувати усі суперечки, що виникають з питань кордонів і територій, тільки мирними засобами. Держави також зобов`язалися не підтримувати на території інших держав-учасниць сепаратистські рухи, а також сепаратистські режими, якщо такі виникнуть; не встановлювати з ними політичних, економічних та інших зв`язків; не допускати використання ними територій і комунікацій держав-учасниць Співдружності; не надавати їм економічної, фінансової, військової та іншої допомоги.

Відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань, згідно із Заключним актом Наради з безпеки і співробітництва в Європі, Україна та російська федерація уклали 31.05.1997 Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і рф (ратифікований Законом України від 14.01.1998 № 13/98-ВР та Федеральним Законом рф від 02.03.1999 № 42-ФЗ). Відповідно до статей 2 - 3 зазначеного Договору, рф зобов`язалася поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та зобов`язалася будувати відносини одна з одною на основі принципів взаємної поваги, суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або погрози силою, у тому числі економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Відповідно до опису і карти державного кордону, які є додатками до Договору між Україною та рф про українсько-російський державний кордон від 28.01.2003 (ратифікований рф 22.04.2004), територія Автономної Республіки Крим, м. Севастополя, Донецької, Луганської, Запорізької та інших областей відноситься до території України.

Незважаючи на викладені вище обставини, 21.02.2022 рф визнано так звані «донецьку народну республіку» та «луганську народну республіку» незалежними державами, попередньо впроваджуючи в період 2013-2022 років, із застосуванням засобів масової інформації, ідеї єдиного російського народу та відсутності української нації, вчиняючи неоголошені та приховані вторгнення на територію України підрозділів збройних сил та інших силових відомств рф, організовуючи та підтримуючи терористичну діяльність, направлену на окупацію Донецької та Луганської областей та порушення територіальної цілісності України.

Надалі «президент» рф оголосив 24.02.2022 рішення про початок так званої «спеціальної військової операції» в Україні.

Збройними силами рф, які діяли за наказом керівництва рф і зс рф, здійснено пуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах і складах Збройних сил України, а також підрозділами збройних сил та інших військових формувань рф 24.02.2022 здійснено вторгнення на територію суверенної держави Україна через державний кордон України, який проходить територіями Автономної республіки Крим, Запорізької, Донецької, Луганської, Харківської, Херсонської, Миколаївської, Сумської, Чернігівської та інших областей, і здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, окупували частину вказаної території, організували проведення псевдо-референдумів та прийняття незаконних, з огляду на норми міжнародних актів, рішень щодо включення окупованих територій Донецької, Запорізької, Луганської, Херсонської областей до складу суб`єктів російської федерації, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час і призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України, дія якого неодноразово продовжувалася та який триває по даний час.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2012 № 1207-VII, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Станом на 24.02.2022 ОСОБА_8 постійно проживала на території смт. Марківка, Старобільського району Луганської області.

Наведені вище факти розв`язання та ведення рф агресивної війни проти України, здійснення підривної діяльності, захоплення державних установ, організацій та військових частин, широко висвітлювались більшістю засобів масової інформації, в тому числі іноземних держав, у зв`язку з чим були достовірно відомі ОСОБА_8 , яка, відповідно до вимог ст. 68 Конституції України, зобов`язана неухильно додержуватися Конституції України та законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів.

З 25.02.2022 по даний час Марківська селищна територіальна громада та ряд інших селищних, міських і сільських територіальних громад Луганської області перебувають під окупацією збройних сил рф, що зафіксовано відповідним Переліком, затвердженим Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309.

Всупереч порядку, встановленому Конституцією України, Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про центральні органи виконавчої влади», «Про місцеві державні адміністрації» та іншими нормативно-правовими актами, 15.03.2022 зареєстровано окупаційний орган влади - так звану «администрацию Марковского района луганской народной республики» (мовою оригіналу), а 24.11.2023 вказаний окупаційний орган влади реорганізовано - в так звану «администрацию муниципального округа муниципальное образование Марковский муниципальний округ луганской народной республики» (мовою оригіналу), з метою подальшого утримання адміністративно-політичного контролю та реалізації узурпованих владних повноважень.

Під час окупації представники органів місцевого самоврядування та органів державної влади на місцях були примусово та незаконно відсторонені від виконання покладених на них обов`язків.

Положеннями п. 6 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII визначено, що окупаційна адміністрація рф - це сукупність державних органів і структур рф, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних рф самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.

Згідно ч. 3 ст. 18 Кримінального кодексу України, службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 26.04.2002 «Про судову практику у справах про хабарництво» організаційно-розпорядчі обов`язки - це обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів, їх заступники, особи, які керують ділянками робіт.

Всупереч вказаним правовим нормам, після повної окупації смт.Марківка Старобільського району та інших територіальних одиниць Луганської області військовослужбовцями збройних сил рф, обвинувачена ОСОБА_8 , маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для усвідомлення фактів збройного конфлікту, викликаного російською військовою агресією, а відтак, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у тому числі, щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів рф, які передбачають перебування України у сфері її впливу, а також з корисливих мотивів та хибного почуття кар`єризму, вирішила використати факт встановлення окупаційної влади на території Марківської селищної територіальної громади та ряду інших населених пунктів Луганської області у своїх особистих інтересах та в березні 2022 року (точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено), добровільно обійняла посаду начальника так званого «отдела бухгалтерского учета и финансового обеспечения администрации Марковского района луганской народной республики» (мовою оригіналу), тобто посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, яку обіймала не пізніше ніж до 24.11.2023 - до дати реорганізації вказаного окупаційного органу влади в так звану «администрацию муниципального округа муниципальное образование Марковский муниципальний округ луганской народной республики» (мовою оригіналу).

З метою представлення окупаційній владі своєї особистої прихильності, формування в населення окупованої частини території Луганської області, в тому числі, Марківської селищної територіальної громади, де зареєстрована юридична адреса та фактичне місцезнаходження згаданої окупаційної адміністрації, думки невідворотності встановлення та утвердження російської окупації частини території України, як єдиної законної влади на цій території, просуваючи ідеї проросійської спрямованості, незворотного і стабільного існування на теренах Луганської області влади рф та ідей «російського світу», обвинувачена ОСОБА_8 , будучи начальником так званого «отдела бухгалтерского учета и финансового обеспечения администрации Марковского района луганской народной республики» (мовою оригіналу), забезпечувала з іншими особами з числа представників незаконних органів окупаційної влади держави-агресора, створених на окупованій території Луганської області, реалізацію незаконної державної політики держави-агресора щодо ефективного функціонування системи управління «администрации Марковского района луганской народной республики» (мовою оригіналу) у сфері бюджету та фінансів щодо організації використання доходів за цільовим призначенням, забезпечення розпорядження бюджетними коштами лнр, а також виконувала інші функціональні обов`язки, для подальшого встановлення окупаційної влади, штучного створення у місцевих мешканців хибних уявлень про благі наміри окупаційних військ та незворотного і стабільного існування на теренах Луганської області влади рф та ідей «російського світу».

Діючи у такий спосіб та добровільно зайнявши посаду у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території та виконуючи, в період з березня 2022 року по 24.11.2023 (точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено), функції начальника так званого «отдела бухгалтерского учета и финансового обеспечения администрации Марковского района луганской народной республики» (мовою оригіналу) на тимчасово окупованій території Луганської області, обвинувачена ОСОБА_8 здійснила колабораційну діяльність.

Таким чином, ОСОБА_8 , своїми умисними діями, які виразились у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 111-1 КК України.

У поданій на вирок суду апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вважає вирок незаконним та необґрунтованим, таким, що порушує засади кримінального провадження, прийнятим за істотного порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

В обґрунтування поданої скарги вказує про те, що кримінальне провадження розглядалося за відсутності особи, яка притягується до кримінальної відповідальності (in absentia), а тому неможливо фактично з`ясувати істинні мотиви та мету вчинення кримінального правопорушення, чи були вчиненні інкриміновані дії умисно, у стані крайньої необхідності, під впливом фізичного або психічного тиску, не було з`ясовано ставлення ОСОБА_8 до пред`явленого обвинувачення, чи визнає або не визнає вину в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні, не встановлено її сімейний стан та інші дані про особу обвинуваченої.

Той факт, що повістки про виклик ОСОБА_8 до суду були опубліковані в засобах загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме в газеті «Урядовий кур`єр», на офіційних сайтах Луцького міськрайонного суду Волинської області та Офісу Генерального прокурора не підтверджують дотримання судом вимог ст. 323 КПК України, так як в даному випадку не враховано, що обвинувачена перебувала на тимчасово окупованій території та фактично була позбавлена доступу до вказаних інформаційних ресурсів. Таким чином на думку сторони захисту вищевикладене підтверджує той факт, що жодного ухилення обвинуваченої від правосуддя не було встановлено. Очевидно, що особа, яка перебуває на тимчасово окупованій території України, не має фізичної можливості прибути до суду, внаслідок збройної агресії, тому сприймати дані обставини необхідно в призмі реалій воєнного стану та військових дій. Отже всупереч наведеному вище суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, щодо ніби відмови обвинуваченої від здійснення свого права постати перед судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, що на безпідставне переконання суду свідчить про нібито її наміри на ухилення від кримінальної відповідальності. Вважає, що так зване «ухилення від правосуддя» суд необґрунтовано оцінив як реалізацію права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття обвинуваченої. Окрім того, зазначає, що зважаючи на вказані вище обставини сторона захисту протягом як досудового, так і судового слідства не мала можливості узгодити правову позицію із ОСОБА_8 .

Разом з тим, звертає увагу суду, що під час судового розгляду стороною обвинувачення не було доведено належними та допустимими доказами добровільності зайняття ОСОБА_8 посади начальника так званого «отдела бухгалтерского учета и финансового обеспечения администрации Марковского района луганской народной республики» (мовою оригіналу) на тимчасово окупованій території і тим самим нібито здійснення обвинуваченою колабораційної діяльності. Зазначає, що місцевий суд не взяв до уваги той факт, що обвинувачена могла діяти не з власної волі, а під впливом фізичного та/або психологічного примусу щодо неї або членів її сім`ї. На переконання сторони захисту публікації в окупаційних інтернет ресурсах, не можуть вважатися належними та допустимими доказами, оскільки не виключено, що вони були створені та опубліковані країною агресором з метою інформаційно психологічних операцій. Посилання в оскаржуваному вироці на «підтримку ідеї проросійської спрямованості, корисливі мотиви та хибне почуття кар`єризму» в ОСОБА_8 не підтверджені жодними доказами, в тому числі показаннями свідків.

Більше того, вказує, що суд першої інстанції необґрунтовано взяв до уваги показання допитаних в ході судового розгляду свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , так як вони висловили фактично суб`єктивну думку щодо «добровільності» зайнятої обвинуваченою «посади в окупаційній владі». Крім того, кожна з вказаних свідків повідомила, що про долю ОСОБА_8 після 22.02.2024 року їм не відомо лише від третіх осіб, яких вони не назвали та з соціальних мереж інтернет ресурсів. Водночас, допитані свідки не підтвердили факту прихильності ОСОБА_8 до проросійських ідей до повномасштабної війни. Таким чином, на думку сторони захисту показання свідків зі сторони обвинувачення жодним чином не підтвердили винуватість обвинуваченої в інкримінованому кримінальному правопорушенні, так як в своїх показаннях свідки не вказали, що саме їм достовірно відомо про обіймання посади ОСОБА_8 жодних документальних підтверджень цього вони не бачили та їм не відомо про можливий тиск на обвинувачену та членів її родини.

З огляду на вищевикладене, просить вирок скасувати, кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрити на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з встановленою відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Обвинувачена ОСОБА_8 належним чином повідомлялася про час та місце апеляційного розгляду матеріалів даного кримінального провадження шляхом опублікування оголошення про виклик до суду у виданні «Урядовий кур`єр», а також шляхом опублікування на офіційному веб сайті Офісу Генерального прокурора.

З урахуванням викладеного та вимог кримінального процесуального закону щодо розумності строків апеляційного розгляду колегією суддів прийнято рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності обвинуваченої ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, захисника який підтримав подану ним апеляційну скаргу, просив її задовольнити, прокурора, який відносно задоволення апеляційної скарги заперечив, просив вирок суду залишити без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів доходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За правилами, визначеними у ч.1 ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Розглянувши в порядку спеціального судового розгляду, за відсутності обвинуваченої (in absentia), кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , суд першої інстанції дійшов законного, обґрунтованого та вмотивованого висновку про доведеність пред`явленого їй обвинувачення у тому, що остання своїми умисними діями, які виразилися у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно розпорядчих функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави агресора, повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами в кримінальному провадженні.

Так в ході судового розгляду встановлено, що винність ОСОБА_8 у вчиненому повністю стверджуються зібраними в провадженні та перевіреними в судовому засіданні доказами, яким суд дав правильну юридичну оцінку, зокрема:

- протоколу пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 19.06.2024 року, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_9 , серед пред`явлених до впізнання фото інших осіб, вказала на фото особи під №1 ОСОБА_8 , як на таку, яка в умовах воєнного стану добровільно зайняла посаду начальника відділу бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення т.зв. адміністрації Марківського району лнр. Вказану особу впізнала за відповідними названими нею прикметами;

- протоколу пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 18.06.2024 року, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_10 , серед пред`явлених до впізнання фото інших осіб, вказала на фото особи під №1 ОСОБА_8 , як на таку, яка в умовах воєнного стану добровільно зайняла посаду начальника відділу бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення т.зв. адміністрації Марківського району лнр. Вказану особу впізнала за відповідними названими нею прикметами;

- протоколу пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 18.06.2024 року, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_11 , серед пред`явлених до впізнання фото інших осіб, вказала на фото особи під №2 ОСОБА_8 , як на таку, яка в умовах воєнного стану добровільно зайняла посаду начальника відділу бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення т.зв. адміністрації Марківського району лнр. Вказану особу впізнала за відповідними названими нею прикметами;

- протоколу пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 17.06.2024 року, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_12 , серед пред`явлених до впізнання фото інших осіб, вказала на фото особи під №3 ОСОБА_8 , як на таку, яка в умовах воєнного стану добровільно зайняла посаду начальника відділу бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення т.зв. адміністрації Марківського району лнр. Вказану особу впізнала за відповідними названими нею прикметами;

- протоколу пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 18.06.2024 року, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_13 , серед пред`явлених до впізнання фото інших осіб, вказала на фото особи під №3 ОСОБА_8 , як на таку, яка в умовах воєнного стану добровільно зайняла посаду начальника відділу бухгалтерського обліку та фінансового забезпечення т.зв. адміністрації Марківського району лнр. Вказану особу впізнала за відповідними названими нею прикметами;

- протоколу огляду (з доданими фототаблицями) від 28.10.2022 року, з якого вбачається, наявність інформації, розміщеної на офіційному сайті т.зв. «Администрации Марковского района ЛНР» де в розділі «Контакты» виявлено таблицю з переліком установ та їх керівників, які функціонують на тимчасово окупованій території Марківської ОТГ. Серед інших осіб, начальників відділів виявлено графу « ОСОБА_14 , отдел бух.учета и финансов, »;

- протоколу огляду (з доданими фототаблицями) від 28.10.2022 року, з якого вбачається, що під час огляду публікації за відповідним електронним посиланням, розміщеної в месенджері «Telegram» на загальнодоступному каналі «Администрация Марковского района» виявлено публікацію наступного змісту: «15 августа в актовом зале Администрации Марковского района состоялось рабочее собрание начальников отделов, а также предприятий и организаций Марковского района Луганской Народной Республики, на котором были обговорены важные вопросы по подготовке к отопительному сезону» (мовою оригіналу). Разом з цим, встановлено, що до вказаної публікації прикріплено декілька фотознімків, на одному з яких зафіксовано ОСОБА_8 , яка приймала участь у вказаних зборах;

- протоколу огляду (з доданими фототаблицями) від 27.12.2023 року, з якого вбачається, що під час огляду інформації, а саме - файл в форматі PDF з назвою «справочник», наявний лист адресований на ім`я т.зв. керівнику адміністрації голови лнр ОСОБА_15 , де містить заголовок із назвою установи «Беловодская районная администрация луганской народной республики». Вказаний документ завізовано підписом т.зв. голови Марківської районної адміністрації ОСОБА_16 та вміщує в собі текст службової записки із актуальними контактними даними т.зв. Марківської районної адміністрації лнр, серед яких зазначено прізвище - ОСОБА_8 , її контактний робочий телефон НОМЕР_1 із зазначенням посади: «начальник відділу бухгалтерського обліку і фінансового забезпечення Марківської районної адміністрації лнр»;

- протоколу огляду (з доданими фототаблицями) від 21.05.2024 року, з якого вбачається, що під час огляду веб-сторінки, розміщеної за відповідним посиланням, виявлено документ (мовою оригіналу): «Указ Главы Луганской народной республики о руководстве деятельностью исполнительных органов государственной власти Луганской Народной Республики», згідно якого «Глава луганской народной республики» забезпечує діяльність т.зв. органів «виконавчої влади» ЛНР, серед яких - адміністрація Марківського району ЛНР;

- протоколу огляду (з доданими фототаблицями) від 22.05.2024 року, з якого вбачається, що під час огляду документу постанови №11 від 29.12.2023 року «О единой кадровой комиссии муниципального образования Марковского муніципального округа Луганской Народной Республики» (мовою оригіналу), розміщеної на офіційному сайті т.зв. «Муниципальное образование Марковского муніципального округа лнр» https: //markovka.su/, встановлено, що вказана «комісія» створена з метою розгляду питань призначення громадян без проведення конкурсів на посади т.зв. «муніципальної служби в органах місцевого самоврядування». Крім того, вказаним документом затверджено «Положення» про кадрову комісію та персональний склад кадрової комісії. До складу «кадровой комиссии муниципального образование Марковский муниципальній округ Луганской Народной Республики» входить і ОСОБА_8 «главный специалист бухгалтер Совета муниципального округа муниципального образование Марковский муниципальный округ Луганской Народной Республики» (мовою оригіналу);

- протоколу огляду (з доданими фототаблицями) від 22.05.2024 року, з якого вбачається, що під час огляду профілю « ОСОБА_17 », розміщеного у соціальній мережі «Однокласники» встановлено, що на особистій сторінці (веб профілі) ОСОБА_8 в соціальній мережі «Однокласники» (посилання ІНФОРМАЦІЯ_2 ), наявні фото останньої, інформація про групи в яких вона перебуває: « ІНФОРМАЦІЯ_3 », «Луганская народная республика», «Администрация Марковского муниципального округа»;

- протоколу огляду (з доданими фототаблицями) від 22.05.2024 року, з якого вбачається, що під час огляду профілю « ОСОБА_17 », розміщеного у соціальній мережі «Однокласники» встановлено, що на особистій сторінці (веб профілі) ОСОБА_8 в соціальній мережі «Однокласники» за відповідним електронним посиланням, останньою опубліковано допис наступного змісту: «Администрация Марковского муниципального округа в рамках сотрудничества с нашими соседями Кантемировским районом Воронежской области, для обеспечения потребностей населения Марковского района в доступе и получении услуг, медицинского обслуживания и приобретения товаров в магазинах и на ринке р.п. Кантемировка, ведется работа по…», а також міститься голосування за зручний час для автобуса із селища Марківка до населеного пункту Кантемирівка Воронежської області;

- протоколу огляду (з доданими фототаблицями) від 22.05.2024 року, з якого вбачається, що під час огляду документу «Положение об Администрации Марковского района Луганской Народной Республики в новой редакции», розміщеного на офіційному сайті т.зв. «Муниципальное образование Марковского муниципального округа лнр» https://markovka.su/, затвердженого «Указом Главы Луганской Народной Республики от 01 марта 2023 года №УГ-171/23» зафіксовано загальні положення, правові підстави, організація його діяльності. Зокрема, врегульовано управління у сфері бюджету та фінансів, щодо: організації використання доходів за цільовим призначенням; затвердження плану фінансово-господарської діяльності підприємств, які відносяться до муніципальної власності, здійснює доповідь про розподіл бюджетних коштів, готовить відповідь про виконання бюджету, забезпечення розпорядження бюджетними коштами лнр тощо;

- протоколу огляду інформації від 07.07.2024 року (з доданими фототаблицями), з якого вбачається, що під час огляду Інтернет-сайту «Предоставление сведений из ЕГРЮЛ/ЕГРИП в електронном виде» на російській платформі за відповідним посиланням, розміщена інформація про «индивидуальных предпринимателей физические лица, юридические лица, организации», зокрема інформація про реєстрацію в рф, де встановлено факт реєстрації «Администрации Марковского району Луганской народной республики», з датою реєстрації - 29.12.2022;

- протоколу огляду від 26.07.2024 року (з доданими фототаблицями), з якого вбачається, що під час огляду чату в соціально-орієнтованій мережі Інтернет «Однокласники» із користувачем « ОСОБА_17 », який використовується ОСОБА_8 , наявні два документа - повістка про виклик, повідомлення про підозру ОСОБА_8 , чим підтверджено факт особистої обізнаності останньої про виклики до правоохоронних органів та наявність повідомлення про підозру;

- повідомленню Управління Державної міграційної служби України в Кіровоградській області від 12.07.2023 року, з якого вбачається, що за обліками ВІС ДМС місце проживання громадянки України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Микільське Міловського Луганської області, значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 . За наявними обліками ЄАС УМП гр. ОСОБА_8 паспортом громадянина України та паспортом громадянина України для виїзду за кордон документована не була. Додатковою перевіркою за відомостями інформаційних підсистем встановлено, що 19.01.1996 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документована паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 виданий Марківським РВВС у Луганській області;

- повідомленню Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Луганській області (філія ГСЦ МВС) від 28.07.2023 року №31/12/4443-663, з якого вбачається, що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру МВС станом на 23 липня 2023 року за громадянкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , транспортні засоби не зареєстровані, посвідчення водія не видавалося;

- листу Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 27.07.2023 року, з якого вбачається, що за результатами проведеної перевірки інформації, що зберігається в базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в?їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території», що функціонує відповідно до Положення про цю базу даних, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.09.2022 № 614, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.10.2022 за №1319/38655, відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями громадянином України ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 08.11.2017 по 27.07.2023 в базі даних не виявлено;

- повідомленню Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, з якого вбачається, що станом на 02.04.2024 року відповідно до інформації, яка надійшла реєстратору по застрахованій особі - ОСОБА_8 - звітні відомості надходили від страхувальника ВІДДІЛ ОСВІТИ МАРКІВСЬКОЇ СЕЛИЩНОЇ РАДИ ЛУГАНСЬКОЇ ОБЛАСТІ, , за періоди: з січня по грудень 2021 року, з квітня по грудень 2022 року. Звітні відомості за період з січня по березень 2022 року відсутні;

- повідомленню начальника Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Соборний відділ державної РАЦС у м. Дніпрі від 09.04.2024 року №782/31.27-25, з якого вбачається, наявність у Державному реєстрі актів цивільного стану наступних актових записів на громадянку України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : актового запису про шлюб №27 від 16.07.1994 року, складених Марківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Луганській області; актового запису про шлюб № 02 від 11.01.2003 року, актових записів про народження дітей №12 від 08.02.1995 року, № 31 від 02.06.2006 року;

- повідомленню Марківської селищної військової адміністрації Старобільського району Луганської області від 03.04.2024 року від 06-06/744, з якого вбачається, що гр. України ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно відомостей з Реєстру територіальної громади по Марківській селищній раді, зареєстрована за адресою: Луганська область Старобільський район, смт Марківка, вул. Комунальна, буд. 10, кв. 2. Станом на 24.02.2022 року ОСОБА_8 була працівником Централізованої бухгалтерії відділу освіти Марківської селищної ради Луганської області (точна назва посади не відома, у зв?язку з тим, що документи з кадрових питань відділу освіти залишились на тимчасово окупованій території). На цей час з ОСОБА_8 призупинено дію трудового договору (згідно наказу відділу освіти Марківської селищної ради Луганської області від 01 червня 2023 р. № 22-к);

- повідомленню начальника ГУНП у Волинській області (Управління інформаційно-аналітичної підтримки) від 13.05.2023 року №1091/27/01-2024, з якого вбачається, що станом на 10.05.2024 року, відповідно до даних інформаційної підсистеми «Адмінпрактика» інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - ІКС ІПНП України), громадянка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності не притягувалася. Відомості про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, в ІКС ІПНП України відсутні, так як безпосередньо надходять до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, який є функціональною підситемою Єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ. Володільцем інформації, що обробляється в Реєстрі, є Головний сервісний центр МВС;

- повідомленню Міністерства закордонних справ України від 18.06.2024 року, з якого вбачається, що станом на 18 червня 2024 року відсутня інформація про звернення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з клопотанням про вихід з громадянства України, питанням оформлення подання про втрату нею громадянства України;

- повідомленню Центральної виборчої комісії від 14.03.2024 року №21-24-754, з якого вбачається, що нинішній склад Верховної Ради України дев?ятого скликання сформовано за результатами позачергових виборів народних депутатів України 21 липня 2019 року, а також низки проміжних виборів народних депутатів України, які проводились у 2020 та 2021 роках у деяких одномандатних виборчих округах. Так, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на вказаних виборах не реєструвалась кандидатом у народні депутати України та не обиралась народним депутатом України. Стосовно обрання цієї особи депутатом місцевої ради зазначили, що 25 жовтня 2020 року в Україні відбулись чергові та перші місцеві вибори, на яких обирались депутати місцевих рад. Також з підстав та у випадках, передбачених виборчим законодавством, у період із 25 жовтня 2020 року до 24 лютого 2022 року (дня введення воєнного стану) в деяких територіальних громадах призначались та проводились повторні, позачергові, проміжні вибори депутатів місцевих рад. Крім того, до Центральної виборчої комісії не надходило відомостей про обрання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , депутатом місцевої ради на вказаних виборах;

- листу Головного управління ДПС у Волинській області від 12.03.2024 року, з якого вбачаються, суми отриманих доходів та сплачених з них податків громадянкою ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_3 , за період з I-го кварталу 2013 року по IV-й квартал 2023 року (відомості станом на 08.03.2024);

- протоколу огляду документів від 08.06.2024 року, отриманих під час проведення тимчасового доступу до речей і документів (протокол від 06.06.2024) стверджуються контактні дані ОСОБА_8 з прив`язкою мобільного телефону до банківської картки.

Постановою слідчого від 08.06.2024 диск з інформацією на ньому визнано речовим доказом.

Окрім письмових доказів в судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_9 , яка суду показала, що з 2016 року вона прийшла працювати у відділ освіти Марківського району, яке згодом стало Марківською селищною територіальною громадою, де познайомилась з ОСОБА_8 , яка була бухгалтером. Коли утворилась громада вона стала економістом у відділі освіти, потім - головним бухгалтером. З моменту окупації (з лютого 2022 року) вона ( ОСОБА_9 ) більше не виходила на роботу та виїхала на підконтрольну територію Україні. Ій відомо, що з березня 2022 ОСОБА_8 повернулась на роботу в окупаційну владу на посаду бухгалтера у відділі освіти. Вказане їй відомо від мешканців громади (з якими вона спілкувалась по телефону), окрім того, про це їй відомо і з Інтернет-ресурсів. Вважає, що обвинувачена це зробила добровільно, оскільки мала можливість виїхати, так як до кінця березня така можливість була. Контракт з нею припинено.

Свідок ОСОБА_10 , допитана в судовому засіданні, суду показала, що знає обвинувачену ОСОБА_8 , познайомилась з нею коли працювала в ліцеї, а остання - в відділі бухгалтерії в Марківській громаді. До 24.02.2022 з обвинуваченою спілкувалася суто по роботі. Зазначила, що вона особисто виїхала з окупованої території 24.02.2022, а ОСОБА_8 залишилась, і з соціальних мереж (Телеграм каналу) та розповідей знайомих, колег по телефону дізналась, що остання працює в відділі освіти, бухгалтером. Вважає, що ОСОБА_8 добровільно почала співпрацювати з окупаційною владою, оскільки упродовж місяця після окупації була реальна можливість виїхати звідти, нікого не примушували залишатись, а хто хотів та залишився - пішли на співпрацю.

Показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , є аналогічними за змістом показанням свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , у зв`язку з чим клопотання про їх допит стороною обвинувачення було знято (щодо цього не заперечувала і сторона захисту).

Водночас, підстав не довіряти показанням свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які були попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання та приведені до присяги, у суду не було, а в апеляційній скарзі сторони захисту не вказані ймовірні причини обмови обвинуваченої ОСОБА_8 з боку даних свідків.

Показання вищезазначених свідків у суді першої інстанції є логічними та послідовними, оскільки вони переконливо повідомили про відомі їм обставини вчиненого кримінального правопорушення, їх пояснення повністю узгоджуються між собою та дослідженими судом першої інстанції письмовими доказами.

Відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Таким чином суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, навів у вироку сукупність доказів на підтвердження встановлених обставин, якими повністю доведено винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, і які з точки зору достатності та взаємозв`язку правильно покладено в обґрунтування висновків, у тому числі щодо правової кваліфікації її дій за ч.5 ст.111-1 КК України добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави агресора.

Що стосується доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_8 може діяти не з власної волі, вимушено заподіюючи шкоду національній безпеці України, та, що через розгляд справи у її відсутності (in absentia) неможливо фактично з`ясувати мотив та мету вчиненого, то на думку апеляційного суду вони є неспроможними з огляду на наступне.

Відповідно до ч.5 ст.374 КПК України, у зазначеному рішенні суд обґрунтував, що в цьому кримінальному провадженні стороною обвинувачення були здійснені всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням установлених законом особливостей для кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування та спеціальне судове провадження (in absentia).

У ряді складів кримінальних правопорушень, у тому числі, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, важливе значення має добровільність (якщо особа здійснювала відповідні дії не добровільно, а під примусом (байдуже яким), склад правопорушення відсутній).

Наведеними вище доказами у їх сукупності та взаємозв`язку, зокрема дослідженими судом матеріалами, здобутими в результаті оглядів мережі Інтернет, уповноваженими на це суб`єктами досудового розслідування, показами свідків, встановлено, що в березні 2022 року (точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_8 добровільно обійняла посаду начальника так званого «отдела бухгалтерского учета и финансового обеспечения администрации Марковского района луганской народной республики» (мовою оригіналу), тобто посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, яку обіймала не пізніше ніж до 24.11.2023, а саме: до дати реорганізації вказаного окупаційного органу влади в так звану «администрацию муниципального округа муниципальное образование Марковский муниципальний округ луганской народной республики» (мовою оригіналу).

Зазначене є беззаперечним свідченням невимушеності її поведінки, відсутності будь-якого примусу щодо неї, а відтак, і цілковитої добровільності її дій.

Окрім того, з 25.02.2022 по даний час Марківська селищна територіальна громада та ряд інших селищних, міських і сільських територіальних громад Луганської області перебувають під окупацією збройних сил рф, що зафіксовано відповідним Переліком, затвердженим Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 №309, а тому ОСОБА_8 , займаючи посаду у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території та виконуючи функції начальника так званого «отдела бухгалтерского учета и финансового обеспечения администрации Марковского района луганской народной республики», очевидно усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання, тобто діяла з прямим умислом.

При розгляді кримінального провадження в місцевому суді були встановлені та досліджені всі обставини, з`ясування яких мало істотне значення для правильного вирішення справи, висновки суду про винність обвинуваченої у вчиненні інкримінованого їй злочину у вироку належним чином мотивовані, ґрунтуються на сукупності зібраних та всебічно оцінених доказах, а тому колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника є безпідставними та необґрунтованими. Рішення місцевим судом прийнято згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», який застосовується Європейським судом з прав людини (рішення «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року).

Крім того слід зазначити, що всі доводи сторони захисту, які є аналогічними тим, що викладені в апеляційній скарзі захисника, були перевірені судом першої інстанції та на ці доводи надана аргументована та змістовна відповідь у вироку.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення є конкретним і зрозумілим, не має недоліків, які б могли перешкодити суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення, а тому підстав для скасування оскаржуваного вироку та закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, - у зв`язку з встановленою відсутністю в діянні ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 111-1 КК України, як на це вказує захисник, колегія суддів не вбачає.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_8 , без змін

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 грудня 2024 року щодо ОСОБА_8 , без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом.

Головуючий

Судді