Справа № 372/667/25
Провадження № 1-кс-125/25
ухвала

Іменем України

12 лютого 2025 року м. Обухів

Слідчий суддя Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області клопотання дізнавача СД Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032 від 06.02.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Дізнавач СД Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032 від 06.02.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, яке погоджено прокурором Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 .

Обґрунтовуючи клопотання дізнавач зазначив, що СД Обухівського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні.

05.02.2025 року до ЧЧ Обухівського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від інспектора ВРПП Обухівського РУП про те, що у ході патрулювання м. Обухів, Київської області, біля буд. 31, по вул. Київській зупинено автомобіль марки «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомив, що в автомобілі зберігає психотропну речовину - амфетамін, для власного вживання без мети збуту. (ЄО № 2862).

06.02.2025 року під час огляду місця події у період часу з 00 год. 18 хв. по 00 год. 23 хв. у присутності понятих вилучено:

- транспортний засіб автомобіль марки «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на майданчик за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Борисів, пров. Боженка, 23.

Вилучений транспортний засіб, автомобіль марки «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні за № 0000032 від 06.02.2025 року.

Враховуючи викладене, у досудового слідства виникла необхідність накласти арешт на транспортний засіб, автомобіль марки «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, з метою запобігання можливості його приховати, пошкодити, зіпсувати, знищити, перетворити, відчужити, а тому дізнавач звернувся з вказаним клопотанням.

Дізнавач у судове засідання не з`явився, у поданому клопотанні просив розглядати клопотання без участі дізнавача та прокурора, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі, просив не здійснювати фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів, у тому числі не здійснювати аудіо запис та відеозапис за допомогою технічних засобів.

Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явилися, на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи, вважаю клопотання таким, що підлягає задоволенню зважаючи на наступне.

Відповідно до п. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі (особам), у якої його було вилучено.

Судом встановлено, що сектором дізнання Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області розслідується кримінальне провадження № 0000032 від 06.02.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

06.02.2025 року під час огляду місця події у період часу з 00 год. 18 хв. по 00 год. 23 хв. у присутності понятих вилучено транспортний засіб автомобіль марки «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на майданчик за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Борисів, пров. Боженка, 23.

Постановою дізнавача від 06.02.2025 року вилучений транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України. Частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Дізнавач, обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 171 КПК України, зазначив мету відповідно до положень ст. 170 КПК України, з якою пов`язує необхідність у накладенні такого арешту, з метою збереження речового доказу.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак наведених в ст. 98 КПК України може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови.

Оскільки слідчому судді надано постанову про визнання вилученого транспортного засобу речовим доказом у кримінальному провадженні, у рамках якого подано клопотання, він відповідає критеріям ст. 98 КПК України, клопотання дізнавача про арешт майна, є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено усі, передбачені ст.132, 173 КПК України, підстави до задоволення внесеного дізнавачем клопотання.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170-174, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання дізнавача СД Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032 від 06.02.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене під час проведення 06.02.2025 року у період часу з 00 год. 18 хв. по 00 год. 23 хв. огляду місця події майно, а саме автомобіль марки «ВАЗ 2106», д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору, який поміщений на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Борисів, пров. Боженка, 23, з метою збереження речового доказу.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя : ОСОБА_1