КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

власника майна ОСОБА_6

представника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу з доповненнями представника ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28.01.2025 задоволено клопотання прокурора третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , та накладено арешт на автомобіль марки BMW X7 XDRIVE 30D, 2022 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , із забороною відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Заборонено приватним та державним органам реєстрації, Міністерству юстиції України вчиняти будь-які дії щодо зміни власників рухомого майна - автомобіля марки BMW X7 XDRIVE 30D, 2022 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 .

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, представник ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу слідчого

_____________________________________________________________________________

Справа № 761/3415/25 Слідчий суддя - ОСОБА_8

Апеляційне провадження № 11-сс/824/2146/2025 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Апелянт зазначав, що клопотання прокурора було розглянуто слідчим суддею без повідомлення та участі власника майна ОСОБА_6 або його представника, а копію вступної та резолютивної частини оскаржуваної ухвали було надано представнику лише 14.02.2025.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, вказував, що в клопотанні не обґрунтовано, яке значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000520 від 11.06.2024 має арештований автомобіль, а тому подальше перебування майна ОСОБА_6 у слідчого органу позбавленого будь-якого правового обґрунтування та необхідності.

Будь-яких доказів того, що автомобіль BMW Х7 номер НОМЕР_3 є знаряддям кримінального правопорушення чи придбано за кошти іншої особи, до матеріалів клопотання не долучено.

Також, матеріали кримінального провадження не містять жодного доказу, що належний ОСОБА_6 автомобіль набутий у власність будь-яким протиправним шляхом або внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_6 є добросовісним набувачем автомобіля.

Крім того, апелянт вказував про порушення встановлених КПК України процесуальних строків розгляду клопотання, а саме протягом 72 годин з моменту реєстрації, оскільки клопотання було зареєстровано 24.01.2025, а розглянуто слідчим суддею 28.01.2025.

04.03.2025 та 17.03.2025 від представника ОСОБА_7 надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких останній зазначав, що автомобіль марки BMW Х7 XDRIVE 30D, 2022 року виписку був куплений ОСОБА_6 у ТОВ «АВТ Баварія Київ» 25.01.2023 за власні кошти, що підтверджується Договором купівлі-продажу № KU 22-8383 та актом прийому-передачі № UK 23-80 від 25.01.2023, та була здійснена оплата на суму 3 285 425,90 гривень, що підтверджується відповідною квитанцією.

Під час купівлі вказаного автомобіля зі сторони банківської установи проводився фінансовий моніторинг на предмет законності коштів, якими ОСОБА_9 здійснював розрахунок за договором.

Оскільки ОСОБА_6 є громадянином російської федерації, банк здійснив належний фінансовий моніторинг та не вияв підозрілих фінансових операцій стосовно купівлі вказаного автомобіля, власником якого став ОСОБА_6 .

Апелянт звертає увагу, що прокурор Офісу Генерального прокурора звертався до Шевченківського районного суду міста Києва з аналогічним клопотанням про накладення арешту на вказаний автомобіль, а також інший автомобіль, належний ОСОБА_10 , та у задоволенні цих клопотань було відмовлено через необґрунтованість і недоведеність вимог.

Отже відносно автомобіля марки BMW модель Х7 XDRIVE 30D, 2022 року виписку, номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 є ухвала слідчого судді Шевченківського району міста Києва від 05.02.2025, яка набула законної сили, і згідно якої відсутні законні підстави для арешту автомобіля ОСОБА_9 . На переконання апелянта, не може існувати два протилежних судових рішення відносно арешту вказаного автомобіля.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення власника майна ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна розглянуто без повідомлення та у відсутності власника майна ОСОБА_6 або його представника.

Як зазначив представник в апеляційній скарзі, та підтверджується даними наявної у матеріалах клопотання розписки, копію вступної та резолютивної частини ухвали вручено представнику ОСОБА_7 10.02.2025, тоді як подано апеляційну скаргу за допомогою системи "Електронний суд" 15.02.2025.

Ураховуючи, що матеріали справи не містять інших відомостей про обізнаність представника власника майна із мотивами прийнятого рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга подана в строк, передбачений абзацом 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, а відтак не убачає підстав для розгляду клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження,Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000520, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.06.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 2 ст. 366-2, ч. 1 ст. 368-5 КК України.

Згідно даних клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що посадова особа Національного військово-медичного клінічного центру «Головний військовий клінічний госпіталь», в період 2019-2024 років, набув необгрунтованих активів, вартість яких більше ніж на шість тисяч п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян перевищує його законні доходи.

Крім того, досудовим розслідування встановлено, що службові особи Національного військово-медичного клінічного центру «Головного військового клінічного госпіталь», з метою приховання незаконного збагачення, здійснили умисне внесення завідомо недостовірних відомостей до власних декларацій, які відрізняються від достовірних на суму понад 2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

21.01.2025 у межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_11 повідомлено про підозру у набутті особою, уповноваженою на виконання функцій держави, місцевого самоврядування, активів, вартість яких більше ніж на шість тисяч п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян перевищує її законні доходи, з правовою кваліфікацією таких дій за ст. 368-5 КК України; та в умисному внесенні суб`єктом декларування завідомо недостовірних відомостей до декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої Законом України "Про запобігання корупції", якщо такі відомості відрізняються від достовірних на суму понад 2000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 366-2 КК України.

Як зазначено в клопотанні прокурора, досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_11 у 2023 році набув наступні активи, які за його дорученням, з метою прямо чи опосередковано вчиняти дії щодо них, були зареєстровані на пасинка - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- транспортний засіб - автомобіль марки BMW Х7 XDRIVE 30D, 2022 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 . Дата набуття права власності - 26.01.2023. Вартість вказаного майна становить 3 656 000 грн.

- 1/2 квартири, загальною площею 88,7 кв.м, за адресою АДРЕСА_1 . Дата державної реєстрації - 31.10.2023. Вартість вказаного майна становить 2 343 750 грн.

24.01.2025 прокурор третього відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва із клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки BMW X7 XDRIVE 30D, 2022 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , із забороною відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Крім того, прокурор просила заборонити приватним та державним органам реєстрації, Міністерству юстиції України вчиняти будь-які дії щодо зміни власників рухомого майна - автомобіля марки BMW X7 XDRIVE 30D, 2022 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 .

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28.01.2025 задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на автомобіль марки BMW X7 XDRIVE 30D, 2022 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , із забороною відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Заборонено приватним та державним органам реєстрації, Міністерству юстиції України вчиняти будь-які дії щодо зміни власників рухомого майна - автомобіля марки BMW X7 XDRIVE 30D, 2022 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 .

З висновками слідчого судді суду першої інстанції про наявність підстав для арешту вищевказаного майна з метою забезпечення можливої спеціальної конфіскації, погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому ,закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Згідно п.п. 1, 2 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170-173 КПК України, задовольнив клопотання прокурора про накладення арешту на транспортний засіб, зареєстрований за ОСОБА_6 , із забороною відчуження, розпорядження та користування ним, з тих підстав, що вказане може підлягати спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою можливої спеціальної конфіскації.

З огляду на наведене та враховуючи, що слідчим суддею першої інстанції ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на транспортний засіб марки BMW X7 XDRIVE 30D, 2022 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може бути відчужене.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на рухоме майно, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали ретельно перевірялися, проте не знайшли свого підтвердження, оскільки рішення слідчого судді ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про те, що автомобіль марки BMW Х7 XDRIVE 30D, 2022 року виписку був куплений ОСОБА_6 у ТОВ «АВТ Баварія Київ» 25.01.2023 за власні кошти, що підтверджується відповідною квитанцією, на даному етапі досудового розслідування не спростовують правильність висновків слідчого судді про наявність підстав для накладення арешту на вказане майно.

Надані слідчому судді матеріали судового провадження свідчать про те, що органом досудового розслідування встановлюється законність походження зареєстрованого за ОСОБА_6 майна, та на даний час є підстави вважати, що вказане майно придбано третьою особою за грошові кошти, які одержані унаслідок вчинення кримінального правопорушення. Досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, органом досудового розслідування здійснюється збирання доказів та встановлення усіх обставин кримінальних правопорушень.

Сукупність долучених до клопотання прокурора матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Колегією судів не встановлено недотримання слідчим суддею положень ст.ст. 170, 172-173 КПК України при постановленні ухвали або невідповідності оскаржуваної ухвали вимогам ч. 5 ст. 173, 372 КПК України.

Наведені в апеляційній скарзі захисника доводи про порушення слідчим суддею передбаченого КПК України строку розгляду клопотання про арешт майна, яке було зареєстроване судом 24.01.2025, проте розглянуте слідчим суддею 28.01.2025, не є визначеною законом безумовною підставою для скасування правильної по суті ухвали слідчого судді.

Доводи апеляційної скарги про те, що прокурор Офісу Генерального прокурора звертався до Шевченківського районного суду міста Києва з аналогічним клопотанням про накладення арешту на вказаний автомобіль, а також інший автомобіль, належний ОСОБА_10 , та ухвалою Шевченківського району міста Києва від 05.02.2025 було відмовлено у задоволенні такого клопотання, не впливають на правильність висновків слідчого судді.Зазначена апелянтом ухвала слідчого судді, яка постановлена в межах іншого судового провадження та предметом оцінки якої були інші підстави та мета арешту майна, не є предметом даного апеляційного розгляду, та викладені у ній висновки не мають преюдиціального значення у даному судового провадженні.

Інші зазначені в апеляційній скарзі доводи не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді.

Колегією суддів не встановлено недотримання прокурором вимог ст.ст. 171, 172 КПК України при зверненні із клопотанням про арешт майна, які б слугували підставою для відмови у його задоволенні.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, колегією не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що слідчим суддею рішення прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 376, 395, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу з доповненнями представника ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 28 січня 2025 року, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3