У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 (в режимі ВКЗ)

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17 грудня 2024 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 115 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17 грудня 2024 року підозрюваному ОСОБА_7 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23 січня 2025 року включно.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 є недоведеною.

Зазначає, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Просила врахувати, що ОСОБА_7 має сім`ю та міцні соціальні зв`язки.

Встановлені слідчим суддею обставини.

СВ ВП №3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №00001052 від 26.12.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 115 КК України.

23.10.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 115 КК України.

08.11.2024 ухвалою слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва обрано запобіжний захід щодо ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою, строк дії якої визначено до 23.12.2024 включно

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотаннями про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 . В обґрунтування клопотання зазначено, що є неспроможним завершити досудове розслідування. Також, слідчий у клопотанні зазначив, що не проведено усі необхідні слідчі та процесуальні дії для отримання доказів, які в подальшому можуть бути використані під час судового розгляду кримінального провадження

Задовольняючи клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя зазначив, що підозра у вчиненні кримінальних правопорушень є обґрунтованою та підтверджується доданими до клопотання матеріалами.

Слідчий суддя дійшов висновку, що не зменшилися ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя з урахуванням п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України застосував запобіжний захід щодо ОСОБА_7 без визначення розміру застави. На переконання слідчого судді, продовження строку тримання підозрюваного під вартою відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та зможе запобігти ризикам доведеним під час розгляду клопотання.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_6 апеляційну скарга підтримала, просила задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_7 повідомлений про дату та час апеляційного розгляду. Заяву про бажання брати участь в апеляційному розгляді не подавав.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Частиною 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених в ст. 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчий зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримався, адже клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 обґрунтовано належним чином.

Висновки слідчого судді щодо необхідності продовження строку тримання під вартою підозрюваному є правильними.

Питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, знайшло своє підтвердження під час обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 115 КК України, підтверджується долученими до клопотання матеріалами. У матеріалах провадження відсутні дані, які б спростовували обґрунтованість підозри на даній стадії кримінального провадження.

Що стосується наявності ризиків у вказаному провадженні, то слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що ризики, які встановлені слідчим суддею під час застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді та наголошує, що існування ризиків підтверджуються тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за яке передбачено покарання на тривалий строк. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_7 неодружений, дітей на утриманні не має, не має постійного місця проживання, як останній повідомив розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, його житло перебуває у місцевості, що наразі знаходиться під окупацією, що у сукупності з зазначеними вище обставинами свідчить про відсутність у нього чинників, які б утримували його від вчинення спроб переховування від органу досудового розслідування та суду.

Окрім того, є обґрунтованим ризик того, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, в тому числі шляхом погроз застосування насильства з огляду на наявність у нього судимостей, та у зв`язку з обставинами кримінального правопорушення, свідки мають підстави для побоювання щодо дій з боку підозрюваного.

Також, підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності, що вказує на його схильність до вчинення кримінальних правопорушень. Тому ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення також продовжує існувати.

Окрім того, на даний час слідчим не проведено усі необхідні слідчі та процесуальні дії для отримання доказів, які в подальшому можуть бути використані під час судового розгляду кримінального провадження.

За такого, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про неможливість застосування на даному етапі досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, для запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою. Саме такий запобіжний захід, як тримання під вартою, відповідає меті забезпечення реалізації завдань кримінального провадження, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та зможе запобігти ризикам, доведеним під час розгляду клопотання. На переконання колегії суддів, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам, які не зменшились та продовжують існувати.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , слідчий суддя не визначив розмір застави. Всупереч доводам апелянта, колегія суддів наголошує, що прийняте рішення відповідає вимогам п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, згідно яким слідчий суддя мав право не визначити заставу у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З огляду на наведене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 422, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17 грудня 2024 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3