Номер справи 645/920/24
Номер провадження 1-кп/645/412/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2024 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000135 від 25.01.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, із середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 18.02.1997 року Заводським районним судом м. Запоріжжя, за ст. 94, ст. 102, ч. 2 ст. 141, ст. 42 КК України (в редакції 1960 року) до 8 років позбавлення волі;

- 05.03.2005 року Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 3 ст. 152, ч. 2 ст. 152, ст. 70 КК України до 10 років позбавлення волі;

- 01.02.2018 року Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 296, ч. 3 ст. 296, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі, ухвалою Харківського апеляційного суду від 20.11.2018 року переглянуто вирок Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.02.2018 року в частині застосування ч. 5 ст. 72 КК України, звільнено 20.11.2018 року за відбуттям строку покарання;

- 07.03.2023 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187, ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України, відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України до 3років 2 місяців 11 днів позбавлення волі, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано строк попереднього ув`язнення у строк покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі, за період з 24.10.2019 року по 07.03.2023 року, 07.03.2023 року звільнено по відбуттю строку покарання

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Фрунзенського районного суду м. Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні 17.12.2024 року прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Обвинувачений повністю підтримав клопотання прокурора та просив задовольнити клопотання.

З результатом розгляду клопотання суд приходить до таких висновків.

Згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000135 від 25.01.2024 року, ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за корисливі злочини проти власності, в тому числі - вчинені із застосуванням насильства, судимість за які не погашена в установленому законом порядку, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову скоїв аналогічне кримінальне правопорушення за наступних фактичних обставин. 22.01.2024 року близько 11:00 год. в період дії воєнного стану, який введено Указом Президента України № 64/2022від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102- ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнною стану в Україні» перебуваючи в приміщенні кафе ФОН «Аргунов», розташованого за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова, буд. 256 поблизу станції метро «ім. О. Масельського» разом з раніше знайомими ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Через деякий час ОСОБА_4 побачивши на столі за яким він сидів мобільний телефон марки «Samsung» моделі «J7», сріблястого кольору, що належить ОСОБА_5 , після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого манна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану. В подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, маючи на меті незаконне збагачення за рахунок інших осіб, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, переконавшись, що його дії є непомітними для оточуючих, шляхом вільного доступу взяв зі столу за яким він сидів мобільний телефон марки «Samsung» моделі «J7», сріблястого кольору, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №5 5 3/24 від 30.01.2024 року становить 2123,00 грн. Надалі із викраденим мобільним телефоном ОСОБА_4 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, а саме вийшов з кафе ФОП « ОСОБА_7 », розташованого за адресою: м. Харків, пр-т Героїв Харкова, буд. 256 поблизу станції метро «ім. О. Масельського» обернувши викрадене майно на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 2123,00 грн.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Так, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

У цьому кримінальному провадженні інкриміноване обвинуваченому діяння було вчинене 22.01.2024 року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб становив: з 01.01.2024 по 31.12.2024 рр. - 3028,00 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1514,00 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення обвинуваченим 22.01.2024 року злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 3028,00 грн. (1514*2=3028).

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Положення п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України регламентують, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ураховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_4 майна була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IXта положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, то суд вважає, що, з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 слід закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Процесуальними витратами у даному кримінальному провадженні є витрати на проведення судової-товарознавчої експертизи № 553/24 від 30.01.2024 в сумі 260,00 грн., які слід віднести на рахунок держави.

За змістом ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Враховуючи, що в подальшому в застосуванні даного заходу відпала потреба, суд приходить до висновку про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.01.2024 року по справі № 645/542/24 провадження 1-кс/645/253/24.

На підставі наведеного, керуючись Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст. 5 КК України, п. 4-1 ч .1 ст. 284, ст.ст. 285-288 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000135 від 25.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - закрити у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на проведення судово-товарознавчої експертизи № 553/24 від 30.01.2024 року в сумі 260,00 грн. віднести на рахунок держави.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 31.01.2024 року.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1