Справа № 199/6671/23
УХВАЛА

20 січня 2025 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0000102 від 21.04.2023 відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 6 ст. 153 КК України,

за участю: прокурора - ОСОБА_6 , представника малолітніх потерпілих ОСОБА_7 , захисника - ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції), обвинуваченого - ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Прокурор ОСОБА_6 заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів без визначення застави згідно п. 1) ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1), 3) ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування даного клопотання сторона обвинувачення зазначила, що злочини в яких обвинувачується ОСОБА_9 відносяться до особливо тяжких. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11.03.2024 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 09.05.2024. Проте у зв`язку з неодноразовою неявкою до суду, ОСОБА_5 22.04.2024 було оголошено у розшук, та на підставі ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 28.06.2024 йому було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави згідно п. 1) ч. 4 ст. 183 КПК України.

Прокурор вважає, що в даному кримінальному провадженні відносно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1), 3) ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: останній може переховуватися від суду, оскільки обізнаний щодо можливого виду покарання за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 6 ст. 153 КК України, санкціях яких передбачає позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, а також позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі. Крім того, обвинувачений може впливати своїми порадами, вказівками на малолітніх потерпілих та свідків, які ще недопитані судом, відмови від їх надання або надання неправдивих свідчень по справі. А тому прокурор убачає, що з метою запобігання спробі ухилення від суду та з метою забезпечення можливості виконання процесуальних рішень, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та належної процесуальної поведінки, є всі підстави продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Представник малолітніх потерпілих ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_5 не заперечували проти клопотання сторони обвинувачення.

Вислухавши думки учасників судового засідання, дослідивши клопотання сторони обвинувачення, колегія суддів вважає його таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Як слідує з ч. 3 ст. 331 КПК незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні двох умисних злочинів, а саме: ч. 4 ст. 152, ч. 6 ст.153 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких злочинів проти статевої свободи та статевої недоторканості двох малолітніх осіб.

Дії, передбачені ч. 4 ст. 152 КК України караються позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

Частиною 6 ст. 153 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі.

18.08.2023 до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшло кримінальне провадження № 0000102 від 21.04.2023 відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 6 ст.153 КК України.

Під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні ухвалою слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03.07.2023 ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Незважаючи на вищевказане, обвинувачений ОСОБА_5 в судове засідання не прибував, причини своєї неявки не повідомляв, у зв`язку з чим останнього було піддано приводу, з подальшим зупиненням кримінального провадження та оголошенням його у розшук.

28.06.2024 обвинуваченого ОСОБА_5 було доставлено до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська, де останньому було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, який було продовжено на підставі ухвали суду до 30.01.2025 включно без визначення застави згідно положень п. 1) ч. 4 ст. 183 КПК України

Суд вважає, що метою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробі обвинуваченого незаконно впливати на малолітніх потерпілих та свідків, які особисто відомі ОСОБА_5 , та ці малолітні потерпілі і свідки ще не були допитані в судовому засіданні, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 3) ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, наявність продовження існування на цей час ризиків, передбачених п.п. 1), 3) ч. 1 ст. 177 КПК України, в сукупності з обсягом висунутого ОСОБА_5 обвинувачення вказують на те, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому в повній мірі відповідатиме меті, з якою продовжується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на вік, задовільний стан здоров`я обвинуваченого, наявність не обтяжених міцних соціальних зв`язків, обвинувачення у вчиненні двох зухвалих злочинів проти охоронюваної законом статевої свободи і недоторканості осіб, які є малолітніми, що у своїй сукупності свідчить про його підвищену соціальну небезпеку, а також самого негативного ставлення обвинуваченого ОСОБА_5 до розгляду справи в суді, нехтуванням та невиконанням ним обов`язків, що й було підтверджено обвинуваченим своїми діями, а саме залишення місця проживання у місті Дніпрі, прихованого переїзду до іншого міста України, що призвело до оголошення ОСОБА_5 у розшук.

Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 будь-якого альтернативного запобіжного заходу, суд зазначає, що наразі «достатніми» та «належними» підставами тримання обвинуваченого під вартою є не лише очікування суду, а дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку, повністю виправдовує подальше утримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

Суд констатує, що вказане кримінальне провадження викликане його складністю та великим обсягом доказів, що належить дослідити та необхідністю забезпечення явки інших учасників процесу, що саме по собі не утворює підстав для звільнення з під варти та не свідчить про неможливість подальшого застосування даного виду запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 .

Враховуючи наявність підстави, передбаченої п. 1) ч. 4 ст. 183 КПК України, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 152, ч. 6 ст. 153 КК України, суд розмір застави у кримінальному провадженні не визначає.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 194, 331, 350, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_6 про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 20 березня 2025 року включно без визначення застави.

Копію ухвали негайно вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику та направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4».

Ухвала суду про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали оголошено 20.01.2025 о 14:00 годині.

Судді:

__________ ОСОБА_1 __________ ОСОБА_2 __________ ОСОБА_3

20.01.2025