Справа № 488/425/19
Провадження № 1-кп/488/26/25 р.
УХВАЛА

19.02.2025 року

Корабельний районний суд міста Миколаєва

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, із вищою освітою, офіційно не працюючого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 ч. 1, ст. 190 ч. 2 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Корабельним районним судом м. Миколаєва здійснюється кримінальне провадження № 0001719 від 17.08.2018 року відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 3 КК України.

19.02.2025 року прокурор представив суду обвинувальний акт зі зміненим обвинуваченням відповідно до якого ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 190 ч. 1, ст. 190 ч.2 КК України.

Захисник ОСОБА_5 просив провадження закрити у зв`язку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав клопотання захисника.

Прокурор не заперечувала проти закриття кримінального провадження.

Представник потерпілого не заперечував проти клопотання.

Вислухавши думки учасників, дослідивши матеріали, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 286 ч. 4 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ст. 288 КПК України питання про звільнення від кримінальної відповідальності вирішується ухвалою суду.

Санкція ч. 1 ст. 190 КК України (в редакції на момент вчинення) передбачає покарання у виду штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років

Санкція ч. 2 ст. 190 КК України (в редакції на момент вчинення) передбачає покарання у виді штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Положення статті 49 КК України є імперативними та передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду від 04 червня 2020 року в справі № 127/26665/16-к).

Верховний Суд у постановах неодноразово звертає увагу на те, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, яка подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Згідно вимог ч. 4 ст. 12 КК України, нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Таким чином, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України є нетяжкими злочинами.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України в період з 03.01.2018 року по 18.06.2018 року. Тобто на час звернення з даним клопотанням минуло більше 5 років.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що строк давності, встановлений ст. 49 КК України будь-яким чином зупинявся або переривався.

Судом з`ясовано, що обвинуваченому зрозуміла суть обвинувачення та підстави звільнення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За змістом статтей 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Відтак, клопотання сторони захисту підлягає задоволенню.

Щодо цивільного позову, заявленого ТОВ "Нова пошта".

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи прийняття постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 р. N 3 "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна", у разі закриття кримінальної справи цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілих можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

За такого цивільний позов про стягнення з ОСОБА_4 матеріальної шкоди підлягає залишенню без розгляду з роз`ясненням потерпілій стороні її права пред`явити цивільний позов в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284-288,369-372 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за ст. 190 ч. 1, ст. 190 ч. 2 КК України закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Цивільний позов ТОВ "Нова пошта" до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Корабельний районний суд м. Миколаєва.

Суддя ОСОБА_1