Справа № 947/5728/25
Провадження № 1-кс/947/3877/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання заступника керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001458 від 06.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання заступника керівника Одеської обласної прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001458 від 06.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Обставини кримінального правопорушення викладені прокурором у клопотанні.

Посилаючись на доводи, викладені у клопотанні, прокурор просить накласти арешт (із забороною відчуження, розпорядження та користування будь-якими особами) на речі, вилучені 03.03.2025 в ході обшуку службових приміщень приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Прокурор надав до суду заяву в якій, у зв`язку із службовою зайнятістю, просив розглянути клопотання без його участі.

Також на електрону адресу суду надійшла заява від приватного нотаріуса ОМНО ОСОБА_4 в якій просить розглянути клопотання у її відсутність, та з метою недопущення витоку інформації, яка становить нотаріальну таємницю, захисту прав громадян, просить зобов`язати слідчі органи повернути вилучене майно за призначенням. У своїй заяві приватний нотаріус повідомляє, що 03.03.2025 року в приміщенні, де розташоване її робоче місце та робоче місце ОСОБА_5 приватного нотаріуса ОМНО працівниками слідчого управління, було вилучено комп`ютерну техніку: два комп`ютера, ноутбук, телефон, флеш накопичувач та реєстр нотаріальних дій. Зазначає, що один із комп`ютерів належав ОСОБА_5 . Приватний нотаріус звертає увагу, що комп`ютери та реєстр для реєстрації нотаріальних дій містять інформацію, що є нотаріальною таємницею. Крім того стверджує, що всю інформацію, документи, копії документів, витяги з реєстрів, які стосувалися засвідчення справжності підписів на акті приймання-передачі частки в статутному капіталі ТОВ «ОДЕСЬКЕ СПЕЦІАЛЬНЕ КОНСТРУКТОРСЬКЕ БЮРО СПЕЦІАЛЬНИХ ВЕРСТАТІВ» було надано слідчим органам у повному обсязі згідно наданих ухвал. А також з працівниками слідчих органів обговорювалася можливість здійснення необхідних експертиз у її присутності без вилучення документів, що є випробуваною практикою з огляду на те, що згідно ст. 8-1 ЗУ «Про нотаріат» вилучення (виїмка) реєстрів нотаріальних дій та документів, що передані нотаріуса на зберігання в порядку передбаченому цим Законом, а також печатка нотаріуса можуть бути надані суду за мотивованою постановою суду тільки для огляду і повинні бути повернуті судом негайно після огляду.

Дослідивши клопотання та матеріали додані в його обґрунтування, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність повернення даного клопотання прокурору для усунення недоліків з наступних підстав.

Як вбачається з клопотання, Одеською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні відомості за яким внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001458 від 06.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

03 березня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси проведено обшук службових приміщень приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Huawei», моделі «MRD-LX1», ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , без код-паролю, у кількості 1 одиниці; сервер відеокамер моделі «DVR 3104» у корпусі чорного кольору, у кількості 1 одиниці; ноутбук марки «CHUWI», моделі «CWI539» у корпусі сірого кольору, з код- паролем (1962), у кількості 1 одиниці; системний блок марки «VINGA» у корпусі чорного кольору, у кількості 1 одиниці; системний блок марки «GRESSO» з жовтою наліпкою з написом «AC230V», у корпусі чорного кольору, у кількості 1 одиниці; флеш-носій марки «SP» на 4 GB у корпусі чорного кольору, у кількості 1 одиниці; реєстр для реєстрації нотаріальних дій «Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_4 », справа № 02-33, том № 2, на 250 арк., з обкладинкою темно-зеленого кольору, у кількості 1 одиниці.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Завданням арешту майна є запобігання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Прокурор у поданому клопотанні просить накласти арешт на зазначене майно, дозвіл на частину якого не наданий в ухвалі слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, зокрема: реєстр для реєстрації нотаріальних дій.

Також обґрунтовуючи необхідність застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна у даному кримінальному провадженні, прокурор не зазначає мету арешту вилучених ноутбуку та системних блоків на який зафіксована інформація, яка ймовірно становить нотаріальну таємницю, оскільки може стосуватися не лише посвідчення договорів щодо ТОВ «ОДЕСЬКЕ СПЕЦІАЛЬНЕ КОНСТРУКТОРСЬКЕ БЮРО СПЕЦІАЛЬНИХ ВЕРСТАТІВ», а й осіб, які не мають жодного відношення до обставин кримінального провадження.

Прокурор не посилається на визначені органом досудового розслідування завдання, які можуть вплинути на хід досудового розслідування, у разі не накладення арешту, а також не вказує підстави арешту майна та необхідність задоволення такого клопотання.

Окрім того, слідчий суддя не може залишити поза увагою й твердження приватного нотаріуса ОСОБА_4 відносно того, що в ході обшуку було вилучено комп`ютер приватного нотаріуса ОСОБА_5 , а від так вважає, що вказана обставина підлягає додатковій перевірці з боку правоохоронних органів

Разом з тим, з клопотання прокурора взагалі не зрозуміло, на які саме докази він посилається, оскільки відповідно до вимог ст. 171 КПК України належним чином не мотивував своє клопотання та не навів належних та допустимих доказів, які його підтверджують, не навів належного обґрунтування мети та підстави накладення арешту на вилучені речі.

Згідно з ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення вказаних в ухвалі слідчого судді недоліків, надавши для цього прокурору строк 72 години з моменту отримання копії цієї ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-172, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001458 від 06.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1