Справа № 548/2839/24
Провадження №1-кп/548/88/25
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 березня 2025 року Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол у режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000082 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ковалі, Хорольського району Полтавської області, мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта середня, непрацюючої, неодруженої, що має на утриманні двох малолітніх дітей 2015 та 2019 року народження, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
обвинувачена ОСОБА_4 наприкінці травня 2024 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), перебуваючи в будинку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , діючи в умовах воєнного стану, який введений відповідно до Указу Президента України № 64 від 24.02.2022 ''Про ведення воєнного стану в Україні'' затверджений Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, з 24.02.2022, строк дії якого в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб, скориставшись тим, що ОСОБА_6 перебувала у стані алкогольного сп`яніння, а дії ОСОБА_4 залишаються непоміченими, шляхом вільного доступу таємно викрала з спальної кімнати грошові кошти в загальному розмірі 30000 грн, належні ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_4 із викраденими грошима залишила місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядилась ними на власний розсуд, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду (збитки) на вказану суму.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину в скоєному кримінальному правопорушенні визнала повністю, надала в судовому засіданні зізнавальні свідчення, які співпадають з обставинами кримінального правопорушення, викладеним в обвинувальному акті. У вчиненому розкаялася, просила суворо її не карати.

Виходячи з того, що обвинувачена свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнала повністю, в суді заявила, що сумнівів у достовірності доказів по справі, зібраних під час досудового розслідування кримінального провадження вона не має, ніякі обставини не оспорює, тому як обвинувачена, так і її захисник та прокурор вважали недоцільним дослідження судом доказів, які ніким не оспорюються. За таких обставин після роз`яснень цій обвинуваченій та іншим учасникам судового провадження положень та наслідків ст. 349 КПК України, судове слідство по справі було обмежене допитом обвинуваченої, частковим дослідженням матеріалів кримінального провадження стосовно речових доказів та відомостей, які характеризують особу обвинуваченої.

Суд вважає кваліфікацію злочинних дій обвинуваченої ОСОБА_4 за ч. 4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, правильною.

Призначаючи покарання обвинуваченій, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, суд враховує щире каяття, часткове відшкодування спричинених злочином збитків, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд по справі не вбачає.

Обираючи вид та міру покарання відносно обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує щире каяття обвинуваченої у вчиненому кримінальному правопорушенні, її позитивну характеристику, дані про особу обвинуваченої, яка частково відшкодувала спричинену злочинними діями шкоду та доходить висновку про можливість призначення цій обвинуваченій покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням із покладенням на неї обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Таке покарання, на думку суду, буде співмірним вчиненому обвинуваченою кримінальному правопорушенню, необхідне і достатнє для виправлення і соціальної реабілітації цієї обвинуваченої, а також попереджатиме і запобігатиме вчиненню нею нових злочинів і в повній мірі відповідатиме меті покарання.

Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 176-179, 369 - 371, 373 - 376, 394, 395 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Згідно із ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 в період випробувального строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речовий доказ по справі у вигляді букального епітелію ОСОБА_4 у паперовому конверті, який приєднано до матеріалів кримінального провадження № 0000082, залишити в матеріалах справи.

Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, прокурору.

Копію вироку суду не пізніше наступного дня після його проголошення надіслати учасникам судового розгляду, що не були присутні при його проголошенні.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляції до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення за виключення оскарження обставин, які ніким не оспорювалися та не досліджувалися в суді.

Повний текст вироку виготовлено 05.03.2025.

Головуючий