Провадження №1-кс/463/2635/25
У Х В А Л А

19 березня 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львів клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного згідно ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 05.03.2025 року у справі №463/11511/24, Провадження №1-кс/463/2008/25, у кримінальному провадженні № 0000419 від 02.04.2024, за підозрою військовослужбовців ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, 3 ст.27, ч.3 ст.28, ч. 4 ст. 410 КК України, а також за підозрою громадянина ОСОБА_9 за ч.5 ст.27, ч.4 ст.410 КК України, -

встановив:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням про скасування арешту майна.

Просив скасувати арешт майна, а саме: мобільний телефон IPHON Xr 5 №DNQXM65UKXKP із вставленою сім карткою, накладений згідно ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 05.03.2025 року у справі №463/11511/24, Провадження №1-кс/463/2008/25, у кримінальному провадженні № 0000419 від 02.04.2024.

Клопотання мотивує тим, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 05.03.2025 року у справі №463/11511/24, Провадження №1-кс/463/2008/25, у кримінальному провадженні № 0000419 від 02.04.2024, за підозрою військовослужбовців ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, 3 ст.27, ч.3 ст.28, ч. 4 ст. 410 КК України, а також за підозрою громадянина ОСОБА_9 за ч.5 ст.27, ч.4 ст.410 КК України, накладено арешт на майно ОСОБА_3 , вилучене 26.02.2025 під час обшуку по ухвалі суду на мобільний телефон IPHON Xr 5 №DNQXM65UKXKP із вставленою сім карткою, що полягає у позбавленні права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном. Заявник вважає, що на даний час існують обставини, які вказують на доцільність скасування арешту з вказаного майна, оскільки всі необхідні слідчі дії щодо такого в межах зазначеного кримінального провадження проведено.

Заявник просив розгляд справи проводити у його відсутності, клопотання про скасування арешту майна підтримує та просить задовольнити.

Слідчий ОСОБА_10 , який здійснює досудове розслідування кримінального провадження № 0000419, до судового засідання подав заяву, згідно якої просив розгляд клопотання про скасування арешту майна проводити у його відсутності, проти задоволення клопотання про скасування арешту майна не заперечує.

Дослідивши матеріали клопотання про накладення арешту на майно та матеріали клопотання про скасування такого, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Як встановлено матеріалами клопотання про накладення арешту на майно, слідчими Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000419 від 02.04.2024, за підозрою військовослужбовців ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, 3 ст.27, ч.3 ст.28, ч. 4 ст. 410 КК України, а також за підозрою громадянина ОСОБА_9 за ч.5 ст.27, ч.4 ст.410 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 за попередньою змовою групою осіб, а саме в.о. начальника складу зберігання паливно-мастильних матеріалів ОСОБА_5 , начальник сховища пального ОСОБА_4 , військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , а також залучений ними до противоправної діяльності цивільна особа громадяни України ОСОБА_9 , виконуючи чітко розподілені ролі, викрадали дизельне пальне з території складу військової частини НОМЕР_1 (військове містечко № НОМЕР_2 ), розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке вивозили за межі розташування військової частини, у тому числі з подальшою передачею викрадених паливно мастильних матеріалів громадянину ОСОБА_9 , для реалізації за готівку вказане пальне, а отримані грошові кошти розподіляли між собою.

З урахуванням викладеного, в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, слідчим, 26.02.2025 у період часу з 07 год. 14 хв. по 07 год. 55 хв. слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_11 , проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_12 від 04.02.2025 за місцем знаходження житлового приміщення і прибудинкової території (будинок, господарські споруди, тощо), яким користується ОСОБА_3 і де він зареєстрований, за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого слідчим виявлено та вилучено у ОСОБА_3 мобільний телефон IPHON Xr 5 №DNQXM65UKXKP із вставленою сім карткою.

Слідчим проведено огляд вказаних матеріальних об`єктів, у ході якого встановлено, що вищезазначені матеріальні об`єкти, містять відомості, які можуть бути використанні, як доказ факту та обставин вчиненого злочину, а також отриманні внаслідок вчиненого кримінального правопорушення, являються речовими доказами у кримінальному провадженні.

В подальшому, слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_10 прийнято рішення про визнання вказаних матеріальних об`єктів речовими доказами, про що винесено відповідну постанову.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 05.03.2025 року у справі №463/11511/24, Провадження №1-кс/463/2008/25, у кримінальному провадженні № 0000419 від 02.04.2024, за підозрою військовослужбовців ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2, 3 ст.27, ч.3 ст.28, ч. 4 ст. 410 КК України, а також за підозрою громадянина ОСОБА_9 за ч.5 ст.27, ч.4 ст.410 КК України, накладено арешт на майно ОСОБА_3 , вилучене 26.02.2025 під час обшуку по ухвалі суду на мобільний телефон IPHON Xr 5 №DNQXM65UKXKP із вставленою сім карткою, що полягає у позбавленні права на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи позицію слідчого, в провадженні якого знаходиться дане кримінальне провадження, приходжу до висновку, що таке підлягає до задоволення, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Вирішуючи питання щодо арешту майна, слідчий суддя також враховує сталу прецедентну судову практику ЄСПЛ щодо «відповідності втручання в право володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції», згідно якої підлягають оцінці три головні критерії, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.

При цьому, втручання є виправданим, у випадку, якщо воно здійснено з метою задоволення «суспільного інтересу» та за наявності об`єктивної необхідності в цьому у формі публічного, загального інтересу, який включає інтерес держави, громади, а також здійснено з дотриманням принципу «пропорційності» - «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання, який передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються.

На думку слідчого судді таке втручання у право власності заявника було необхідне, до поки в подальшому застосуванні цього заходу не відпала потреба. Враховуючи конкретні обставини справи, скасування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження (арешту майна), жодним чином не зашкодить виконанню завдань кримінального провадження.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що клопотання про скасування арешту з майна є підставним та підлягає до задоволення.

При цьому, обов`язок повернути власнику майно безпосередньо виникає у результаті скасування арешту майна, і тому не повинен окремо визначатись слідчим суддею.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.132, 174 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт майна, а саме: мобільний телефон IPHON Xr 5 №DNQXM65UKXKP із вставленою сім карткою, накладений згідно ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова від 05.03.2025 року у справі №463/11511/24, Провадження №1-кс/463/2008/25, у кримінальному провадженні № 0000419 від 02.04.2024.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1