Справа № 462/600/13- к
провадження 1-кп/462/91/25
У Х В А Л А

20 лютого 2025 року Залізничний районний суд м. Львова у складі колегії судів:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

представників потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження (кримінальна справа) про обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Справа призначалась до судового розгляду на 06.02.2025 року, 20.02.2025 року, однак обвинувачений ОСОБА_9 в судові засідання не з`явився, не повідомив про причини свого неприбуття, хоча був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи.

Згідно з ч.2 ст.42 КПК України обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.

Статтею 42 КПК України регламентовано права та обов`язки обвинуваченого, зокрема згідно з ч. 7 п. 1 ст. 42 КПК України обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це суд.

Відповідно до ч.1 ст.323 КПК України якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого та/або ухвалу про накладення на нього грошового стягнення в порядку, передбаченому главами 11 та 12 цього Кодексу.

З матеріалів судового провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_9 був повідомлений про судові засідання, які призначалися на 06 лютого 2025 року, 20.02.2025 року, належним чином, однак в судові засідання не з`явився, не повідомив про причини свого неприбуття.

Згідно зі ч. 2 ст. 131 КПК України накладення грошового стягнення є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 146 КПК України суд, встановивши, що особа не виконала покладений на неї процесуальний обов`язок без поважних причин, накладає на неї грошове стягнення. Копія відповідної ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення надсилається особі, на яку було накладено грошове стягнення.

Якщо обвинувачений, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, на нього накладається грошове стягнення у розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб - у випадку неприбуття на виклик суду (ч. 1 ст. 139 КПК України).

При цьому, грошове стягнення як захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).

Згідно зі ст. 2 КПК України одним із завдань кримінального провадження є забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення судового провадження в розумні строки забезпечує суд.

З огляду на наведене вище, поведінка обвинуваченого ОСОБА_9 , яка виразилася в неявці на виклик суду, свідчить про те, що він не має наміру добровільно з`явитися в судове засідання, а його неявка перешкоджає розгляду справи протягом розумного строку, відтак, з метою забезпечення його явки в судове засідання, до обвинуваченого ОСОБА_9 слід застосувати грошове стягнення, як захід забезпечення дієвості кримінального провадження, у розмірі двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Разом з тим, суд інформує, що особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення. Клопотання подається суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення. Суд, визнавши доводи особи обґрунтованими, може самостійно скасувати ухвалу про накладення грошового стягнення, а в іншому випадку - призначає судове засідання для розгляду клопотання про скасування ухвали про накладення грошового стягнення (ч. 1, 2 ст. 147 КПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 139, 144-146, 323 КПК України суд, -

постановив:

накласти на обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , грошове стягнення за невиконання ним своїх процесуальних обов`язків у вигляді 2 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 6056 гривень, в дохід держави.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:

Судді:

Оригінал ухвали.