Справа № 221/5348/21
Провадження № 1-кп/204/599/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора (ВКЗ) ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу судових засідань кримінальне провадження №0000280, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 серпня 2021 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гуляйполе Запорізької області, громадянина України, неодруженого, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, перебуваючи на посаді кулеметника 2 відділення комендантського взводу військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 12, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 26.06.2021 об 08 год. 30 хв., тобто в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби та з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, без відповідних дозволів командирів та начальників, не з`явився вчасно на службу до місця служби військової частини НОМЕР_1 , яка на той момент дислокувалась у АДРЕСА_3 , а вільний час використовував на власний розсуд за місцем постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не пов`язуючи його із виконанням обов`язків військової служби, до моменту самостійного прибуття 07.07.2021 до військової частини НОМЕР_1 , яка на той момент дислокувалась у АДРЕСА_3 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро покаявся та підтвердив факт вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.407 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті. Пояснив, що 26 червня 2021 року о 08 год. 30 хв, не з`явився вчасно на службу без поважних причин до військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась у АДРЕСА_3 , та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . 07 липня 2021 року самостійно прибув до військової частини НОМЕР_1 . На даний час бажає повернутися на військову службу, в зв`язку з чим звернувся до військової частини НОМЕР_2 .

За згодою учасників судового провадження на підставі ч.3 ст.349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає. Учасникам справи роз`яснено, що вони в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати в апеляційному порядку обставини, які ні ким не оспорювались під час судового розгляду та дослідження яких було визнано судом недоцільним.

Таким чином суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні умисних дій, що виразилася у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад десять діб, вчинене в умовах особливого періоду, та його дії правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 407 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, згідно з вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд ураховує суспільну небезпечність та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, який неодружений, має постійне місце проживання та реєстрації, утриманців не має, за колишнім місцем проходження служби характеризується посередньо, його відношення до скоєного, повне визнання вини, а також ту обставину, що обвинувачений раніше не судимий, добровільно звернувся для продовження проходження військової служби.

Приймаючи до уваги вищевказані обставини, тяжкість скоєного кримінального правопорушення, виходячи із принципів індивідуалізації і співмірності покарання, наявності пом`якшуючих обставин, суд вважає можливим призначити ОСОБА_4 за ч.4 ст.407 КК України покарання у вигляді позбавлення волі. А оскільки суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, то вважає можливим застосувати до нього положення ст.ст.75,76 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням та поклавши на нього певні обов`язки.

Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

Керуючись статтями 368-371, 373-374,392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі п.1 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід не обирався.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1