УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2025 року смт.Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

особи, щодо якої розглядається клопотання ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

законного представника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному 24 листопада 2024 року до ЄРДР за №0000089 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.382 КК України

ВСТАНОВИВ:

Встановлено, що 24.11.2024 року близько 01:29 год. працівниками Управління патрульної поліції Дніпропетровської області в ході патрулювання по вул. Старокодацька в с. Дослідне Дніпровського району Дніпропетровської області зупинено транспортний засіб "SKODA SUPERB" (НЗ JRU.883), під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за порушенням комендантської години згідно з розпорядженням начальника Дніпропетровської обласної військової адміністрації №196/0/527-22 від 10.05.2024 «Про зміну дії комендантської години», яку введено керуючись Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 введено воєнний стан на всій території України, який продовжено до 07.02.2025 Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

Здійснивши на місці перевірку особи працівниками патрульної поліції за ІПНП «Армор» встановлено, що ОСОБА_4 позбавлено права керування транспортними засобами відповідно до постанови Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 31.10.2024 року у справі 180/2390/24 строком на 7 років.

В ході бесіди з ОСОБА_4 у працівників Управління патрульної поліції Дніпропетровської області виникла підозра, що останній знаходиться у стані наркотичного сп`яніння, а саме: звуженні зіниці очей, які не реагують на світло та виражене тремтіння пальців рук. ОСОБА_4 було запропоновано пройти огляд в установленому законом порядку на перебування в стані алкогольного або наркотичного сп`яніння, але останній відмовився. Надалі щодо ОСОБА_4 складено адміністративні протоколи за ч.5 ст.126 КУпАП та ч.3 ст.130 КУпАП та скеровано до Солонянського районного суду Дніпропетровської області для розгляду по суті.

В ході встановлено, що постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 17.05.2024 року у справі №180/873/24 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення до останнього у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Дана постанова набрала законну силу 26.08.2024 року.

В подальшому постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 28.10.2024 року у справі №180/1978/24 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.5 ст.126 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення до останнього у виді штрафу у розмірі 34 000,00 грн., із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 рік. Дана постанова набрала законну силу 08.11.2024 року.

Так, постановою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 31.10.2024 року у справі №180/2390/24, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.5 ст.126 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення до останнього у виді штрафу у розмірі 40 800,00 грн., із позбавленням права керування транспортними засобами строком на 7 рік. Дана постанова набрала законну силу 12.11.2024 року.

Незважаючи на зазначені постанови Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 31.10.2024 року, з якими останній був ознайомлений та був присутнім під час їх розгляду по суті у суді, в порушення вимог законодавства України продовжував керувати транспортними засобами.

Таким чином, ОСОБА_4 , у період часу з 17.05.2024 року по теперішній час систематично вчиняв дії всупереч постанов суду, що набрали законної сили, якими його позбавлено права керування транспортними засобами.

Так, 16.12.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, тобто в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили.

Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_4 експертами Дніпровської філії СПЕ ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» проведено амбулаторну судово-психіатричну експертизу.

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №38-к від 27.01.2025 ОСОБА_4 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, виявив і в даний час виявляє психічний розлад у формі виражених розладів особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку (перенесена травма головного мозку). Зазначений психічний розлад позбавляв іспитованого можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними у період інкримінованого йому діяння.

За своїм психічним станом на даний час іспитований також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом, відповідно до ст.92 КК України, потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

Разом з тим, вчинене ОСОБА_4 , діяння та спосіб його вчинення, а саме умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, підтверджується доказами отриманими під час досудового розслідування, сторона обвинувачення приходить до висновку, що ОСОБА_4 , є небезпечним внаслідок його психічного стану для самого себе та інших осіб, а також може спричинити іншу істотну шкоду.

Прокурор у судовому засіданні підтримала клопотання про застосування відносно ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.

ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив обставини щодо вчиненого кримінального правопорушення.

Захисник ОСОБА_5 , та законний представник ОСОБА_6 просили клопотання задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.382 КК України підтверджено дослідженими судом в судовому засіданні доказами.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду даного клопотання докази, суд визнає їх належними, допустимими та достовірними, а сукупність зібраних доказів достатніми та взаємозв`язаними між собою та приходить до висновку, що факт скоєння ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, доведено повністю.

Згідно ч. 2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворого стану психіки.

До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

В силу ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно із ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе та інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до ст.512 КПК України судовий розгляд кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні, а в силу ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу» примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним Кодексом України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

Пленум Верховного Суду України у п. 3 Постанови № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» роз`яснив, що примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має інший психічний розлад, які зумовлюють її неосудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів.

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи №38-к від 27.01.2025 ОСОБА_4 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, виявив і в даний час виявляє психічний розлад у формі виражених розладів особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку (перенесена травма головного мозку). Зазначений психічний розлад позбавляв іспитованого можливості усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними у період інкримінованого йому діяння.

За своїм психічним станом на даний час іспитований також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом, відповідно до ст.92 КК України, потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги..

Таким чином, враховуючи висновок експерта, характер і тяжкість захворювання ОСОБА_4 , до нього необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Керуючись ст.ст. 92, 93, 94 КК України, ст.ст. 292, 503, 512, 513 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання про застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1