Провадження № 1-в/610/184/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2024 Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія Ізюмського району Харківської області подання Державної установи "ПОКРОВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№ 17)" про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку стосовно

ОСОБА_4 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився, зареєстрований і проживав до затримання в АДРЕСА_1 , неодноразово судимого,

засудженого 11.12.2023 Деснянським районним судом м. Чернігова за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України (вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 22.05.2023) до 7-ми років 6-ти місяців позбавлення волі,

початок строку: 11.12.2023, кінець строку: 18.10.2030,

ВСТАНОВИВ:

29 жовтня 2024 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшло подання Державної установи "ПОКРОВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№ 17)" (далі ДУ "ПВК (№ 17)) про вирішення питання про приведення вироків Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.12.2023 та від 22.05.2023 стосовно засудженого ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024.

Подання обґрунтовано тим, що за вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.12.2023 ОСОБА_4 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України до 5-ти років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за цим вироком та вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 22.05.2023, остаточно за сукупністю кримінальних правопорушень, призначено ОСОБА_4 покарання у виді 7-ми років 6-ти місяців позбавлення волі. Внаслідок вчинення 11.01.2023 ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України було завдано матеріальної шкоди на суму 1 200 грн, що складає менше двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість вкраденого становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення.

Вищенаведене стало підставою для звернення ДУ "ПВК (№ 17)" до суду з цим поданням.

Представник ДУ "ПВК (№ 17)" в судове засідання не прибув, матеріали подання містять заяву про розгляд подання за його відсутності.

Прокурор ОСОБА_3 подання ДУ "ПВК (№ 17)" підтримала, вважала за можливе його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 у судовому засіданні просив подання задовольнити.

Захисник адвокат ОСОБА_5 вважала за необхідне подання ДУ "ПВК (№ 17)" задовольнити.

Дослідивши подання та долучені до нього матеріали, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 22.05.2023 ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до 7-ми років позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 13.11.2023.

Вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 11.12.2023 ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України за кримінальне правопорушення, яке він вчинив 11.01.2023, до 5-ти років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за вироком від 11.12.2023 та вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 22.05.2023, остаточно за сукупністю кримінальних правопорушень, ОСОБА_4 призначено покарання у виді 7-ми років 6-ти місяців позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 21.03.2024.

Сума завданої матеріальної шкоди за цим вироком становить 1 200 грн.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питання, передбаченого п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Згідно із п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" (далі Закон № 3886-IX), яким, зокрема, було внесено зміни до ст. 51 КУпАП.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку від 11.12.2023 вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 вчинив 11.01.2023. Сума завданої матеріальної шкоди за цим вироком становить 1 200 грн.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2 684 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1 342 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2 684 грн (1 342?2=2 684).

Як убачається з подання та доданих до нього матеріалів, за вироком від 11.12.2023 діями ОСОБА_4 було заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 1 200 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також кореспондуються з положеннями ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Ураховуючи те, що вартість викраденого 11.01.2023 ОСОБА_4 майна становила 1 200 грн, тобто сума завданої шкоди була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме у 2023 році 2 684 грн, то суд вважає, що вчинене обвинуваченим 11.01.2023 діяння не підпадає під кримінально каране, передбачене Особливою частиною КК України.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 5, 74 КК України, статтями 537, 539 КПК України, Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", ч. 5 підрозділом 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання Державної установи "ПОКРОВСЬКА ВИПРАВНА КОЛОНІЯ (№ 17)" про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, стосовно засудженого ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 грудня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Звільнити ОСОБА_4 від покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, призначеного вироком Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 грудня 2023 року на підставі ч. 4 ст. 70 КК України у виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 травня 2023 року, в частині призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі залишити без змін.

Ухвала в частині звільнення засудженого ОСОБА_4 від призначених покарань підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали складено і оголошено 23 грудня 2024 року о 16.45 годині.

Суддя ОСОБА_1