Справа № 127/6856/22
Провадження №11-кп/801/111/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 0000041, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 15.03.2022 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 06 вересня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Вінниці, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,-

Зміст судового рішення та встановлені судом обставини.

Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 06 вересня 2024 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в органах Державної податкової служби України та строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 49 ч. 1 п. 3, 74 ч. 5 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, в розмірі 19220 (дев`ятнадцять тисяч двісті двадцять) гривень 32 копійки.

Вирішено питання про заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна та долю речових доказів.

Місцевим судом установлено, що ОСОБА_7 наказом Державної фіскальної служби України від 09.12.2014 за № 1793-о призначено в порядку переведення на посаду першого заступника начальника Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області.

Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Податкового кодексу України

(далі ПК України, в редакції від 07.05.2015) контролюючими органами

є органи доходів і зборів центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування єдиної державної податкової, державної митної політики в частині адміністрування податків і зборів, митних платежів та реалізує державну податкову, державну митну політику, забезпечує формування та реалізацію державної політики з адміністрування єдиного внеску, забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями при застосуванні податкового та митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, його територіальні органи.

Згідно з п. 1 Положення про Державну фіскальну службу України

(далі - ДФС), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 за № 236 (далі Положення № 236), ДФС є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

За п. 7 Положення № 236 ДФС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. ДФС та її територіальні органи є органами доходів і зборів.

Відповідно до приписів п. 1 Положення про Вінницьку об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Вінницькій області, затвердженого наказом Державної фіскальної служби України від 21.08.2014 №63 (далі Положення про Вінницьку ОДПІ) Вінницька об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Вінницькій області

(далі Вінницька ОДПІ) з центром у м. Вінниці з Вінницьким та Тиврівським відділеннями є територіальним органом ДФС, який підпорядковується ДФС та Головному управлінню ДФС у Вінницькій області. Вінницька ОДПІ забезпечує реалізацію повноважень ДФС на території відповідних адміністративно- територіальних одиниць.

Згідно п. 1.2 Регламенту Вінницької ОДПІ (далі Регламент), затвердженого наказом Вінницької ОДПІ від 11.02.2015, Вінницька ОДПІ є територіальним органом Державної фіскальної служби України. Вінницька ОДПІ забезпечує реалізацію повноважень ДФС на території міста Вінниці, Вінницького та Тиврівського районів Вінницької області.

За вимогами п.п. 14, 15 Положення про Вінницьку ОДПІ Вінницька ОДПІ утворюється у порядку, передбаченому ст. 21 Закону України Про центральні органи виконавчої влади, є юридичною особою, яка має печатку із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, інші печатки і штампи, власні бланки, рахунки в органах Казначейства.

Таким чином, Вінницька ОДПІ є органом державної влади.

Відповідно до приписів п. 1.3 Регламенту завдання та повноваження Вінницької ОДПІ визначені Положенням про Вінницьку ОДПІ.

Згідно п. 3.1 Положення про Вінницьку ОДПІ основними завданнями Вінницької ОДПІ є забезпечення реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства в межах повноважень, передбачених законом, контролю за надходженням до бюджетів та державних цільових фондів податків і зборів та інших платежів, державної політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, державної політики з адміністрування єдиного внеску, а також боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань сплати єдиного внеску, державної політики у сфері контролю за своєчасністю розрахунків в іноземній валюті в установлений законом строк, дотримання порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів.

Як визначено п. п. 4.2., 4.41. Положення про Вінницьку ОДПІ Вінницька ОДПІ відповідно до покладених на неї завдань:

-здійснює адміністрування податків і зборів та інших платежів, єдиного внеску в порядку, встановленому законом, забезпечує контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою їх нарахування та сплати до бюджету відповідних позабюджетних фондів;

-здійснює контроль за правомірністю бюджетного відшкодування податку на додану вартість.

Відповідно до п.п. 5.5. Положення про Вінницьку ОДПІ, Вінницька ОДПІ

з метою організації своєї діяльності організовує роботу структурних підрозділів Вінницької ОДПІ.

Згідно п. п. 2.1.3., 2.1.4. Регламенту, заступники начальника ОДПІ забезпечують виконання завдань ОДПІ у сферах, що закріплюються окремо за кожним із заступників. Начальник ОДПІ розподіляє обов`язки між своїми заступниками. Розподіл обов`язків між начальником, першим заступником, заступниками начальника ОДПІ, заступниками начальника начальниками відділень (далі керівництво ОДПІ) затверджується відповідним наказом ОДПІ, проект якого готується організаційно-розпорядчим відділом.

Відповідно до п. 12 Положення про Вінницьку ОДПІ заступники начальника Вінницької ОДПІ забезпечують виконання завдань у сферах, що закріплюються окремо за кожним із заступників.

Наказом Вінницької ОДПІ від 20.01.2015 № 97 з метою забезпечення належної організації роботи Вінницької ОДПІ, підвищення ефективності здійснення контролю за роботою структурних підрозділів, забезпечення належної взаємодії між ними та кадровими змінами встановлено тимчасовий розподіл обов`язків по координації роботи структурних підрозділів Вінницької ОДПІ (далі Наказ про розподіл обов`язків).

Відповідно до п. 1.2. Наказу про розподіл обов`язків Перший заступник начальника Вінницької ОДПІ ОСОБА_7 здійснює координацію роботи та контроль за роботою:

-управління оподаткування юридичних осіб;

-координаційно-моніторингового управління;

-управління доходів і зборів з фізичних осіб;

-відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів.

Згідно п. 5 Наказу про розподіл обов`язків заступники начальника Вінницької ОДПІ діють та несуть відповідальність у відповідності до Положення про Вінницьку ОДПІ, Регламенту роботи Вінницької ОДПІ, Положень про структурні підрозділи та відділення, координація роботи яких закріплена за ними.

Наказом Вінницької ОДПІ від 22.12.2014 № 428 затверджено Тимчасове положення про управління оподаткування юридичних осіб Вінницької ОДПІ (далі - Положення про управління оподаткування юридичних осіб).

Відповідно до п. 1.1. Положення про управління оподаткування юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб є самостійним структурним підрозділом Вінницької ОДПІ. Управління підпорядковується начальнику інспекції та його заступнику, відповідно до розподілу обов`язків, затвердженому в установленому порядку.

Управління здійснює свою діяльність відповідно до завдань, визначених Податковим та Митним кодексами України, Законом України «Про державну службу» та іншими чинними законодавчими документами, положенням

(п. 1.2. Положення про управління оподаткування юридичних осіб).

Відповідно до п. 2.1.1. Положення про управління оподаткування юридичних осіб, основними завданнями управління є здійснення адміністрування податків і зборів та інших платежів, в порядку, встановленому законом, забезпечення контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою їх нарахування та сплати до бюджету.

Як визначено в п. п. 2.2.19.1., 2.2.19.5., 2.2.19.6., 2.2.19.7., 2.2.19.11., 2.2.19.13., 2.2.19.18. Положення про управління оподаткування юридичних осіб управління виконує такі функції та процедури, як організація та контроль за правомірністю бюджетного відшкодування ПДВ та/або від`ємного значення, а саме:

-організація роботи з питань адміністрування сум ПДВ, заявлених до відшкодування та/або від`ємного значення;

-формування в ІС «Податковий блок» інформації щодо залишку невідшкодованих сум ПДВ у розрізі платників, декларацій, за роками виникнення заборгованості з відшкодування;

-відпрацювання процесу відшкодування ПДВ, у тому числі відстеження невідшкодованих сум у розрізі відповідних ознак;

-організація роботи щодо правомірності бюджетного відшкодування ПДВ та/або від`ємного значення;

-забезпечення достовірності нарахування бюджетного відшкодування сум ПДВ, що підлягають відшкодуванню з бюджету, зазначених у зведеній інформації про можливі загальні обсяги відшкодування ПДВ коштами у розрізі платників;

-надання на узгодження ГУ узагальненої інформації щодо (визначених у висновках) обсягів сум бюджетного відшкодування;

-підготовка інформації щодо стану відпрацювання сум ПДВ, заявлених до відшкодування на розрахунковий рахунок, інформації про можливі загальні обсяги відшкодування ПДВ коштами у розрізі платників податків.

Окрім цього, відповідно до п.п. 2.2.20.1., 2.2.20.7. Положення про управління оподаткування юридичних осіб управління виконує такі функції та процедури, як організація контрольної роботи з визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування ПДВ, зокрема:

-проведення перевірок суб`єктів господарювання щодо визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування ПДВ та/або від`ємного значення;

-опрацювання податкових декларацій з ПДВ та наявної інформації про платників податку, що заявили бюджетне відшкодування ПДВ;

Згідно з п. п. 2.2.27.1., 2.2.27.1.1., 2.2.27.1.2., 2.2.27.1.3., 2.2.27.1.4., 2.2.27.1.5. Положення про управління оподаткування юридичних осіб управління виконує функцію по здійсненню контролю за повнотою і достовірністю облікових показників, наявних у центральній базі ДФС, у частині:

-сум грошових зобов`язань, штрафних санкцій та пені, самостійно визначених платниками;

-сум грошових зобов`язань, штрафних санкцій та пені, визначених органами ДФС;

-сум надміру та/або помилково сплачених платежів;

-сум грошових зобов`язань, узгоджених у порядку адміністративного та судового оскарження;

-заявлених платниками податків сум бюджетного відшкодування ПДВ підтверджених та непідтверджених до відшкодування ПДВ.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, ОСОБА_7 , перебуваючи

з 09.12.2014 на посаді першого заступника начальника Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, постійно здійснюючи функції представника влади, а також, постійно обіймаючи посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій в органі державної влади - Вінницькій ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, є службовою особою, тобто спеціальним суб`єктом злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Окрім цього, відповідно до ст. 2 Закону України Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Отже, ОСОБА_7 , перебуваючи з 09.12.2014 на посаді першого заступника начальника Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, та будучи працівником органу доходів і зборів, є працівником правоохоронного органу.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами п. п. 1.1., 1.2. ст. 1 Податкового кодексу України, Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу.

Відповідно до п. 14.1. ст. 14 ПК України визначено такі поняття:

оскарження рішень контролюючих органів - оскарження платником податку податкового повідомлення - рішення про визначення сум грошового зобов`язання платника податків або будь-якого рішення контролюючого органу в порядку і строки, які встановлені цим Кодексом за процедурами адміністративного оскарження, або в судовому порядку (п. 14.1.7);

бюджетне відшкодування - відшкодування від`ємного значення ПДВ на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування ПДВ за результатами перевірки платника (п. 14.1.18);

податок на додану вартість - непрямий податок, який нараховується та сплачується відповідно до норм розділу V ПК України (п. 14.1.178).

Відповідно до п. п. 200.1., 200.2., 200.4. ст. 200 ПК України сума ПДВ, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування ПДВ, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації (п. 200.7. ст. 200 ПК України).

За приписами п. 200.8. ст. 200 ПК України до податкової декларації платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій. У разі якщо митне оформлення товарів, вивезених за межі митної території України, здійснювалося з використанням електронної митної декларації, така електронна митна декларація надається контролюючим органом за місцем митного оформлення контролюючому органу за місцем обліку такого платника податків в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації електронного підпису відповідно до закону.

У відповідності до п. 200.9. ст. 200 ПК України форма заяви про відшкодування та форма розрахунку суми бюджетного відшкодування визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно з п. 200.10. ст. 200 ПК України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

За приписами п. 200.11. ст. 200 ПК України за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають право податковим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України

Відповідно до п.п. 200.12., 200.13 ст. 200 ПК України контролюючий орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

За приписами п. 200.14. ст. 200 ПК України якщо за результатами камеральної або документальної позапланової виїзної перевірки контролюючий орган виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, то такий орган:

а) у разі заниження заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування щодо суми, визначеної контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого заниження та підстави для її вирахування. У цьому випадку вважається, що платник податку добровільно відмовляється від отримання такої суми заниження як бюджетного відшкодування у звітному (податковому) періоді, та зараховує таку суму заниження до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду;

б) у разі перевищення заявленої платником податку суми бюджетного відшкодування над сумою, визначеною контролюючим органом за результатами перевірок, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються сума такого перевищення та підстави для її вирахування;

в) у разі з`ясування за результатами проведення перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови в наданні бюджетного відшкодування.

Згідно з п. 200.15. ст. 200 ПК України у разі якщо за результатами перевірки сум податку, заявлених до відшкодування, платник податку або контролюючий орган розпочинає процедуру адміністративного або судового оскарження, контролюючий орган не пізніше наступного робочого дня після отримання відповідного повідомлення від платника або ухвали суду про порушення провадження у справі зобов`язаний повідомити про це орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. Орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів припиняє процедуру відшкодування в частині оскаржуваної суми до набрання законної сили судовим рішенням.

Після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Порядок взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додатну вартість затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2011 №39 (надалі Порядок).

Відповідно до п. 7 Порядку, орган державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку зобов`язаний подати органові державної казначейської служби висновок протягом:

-трьох робочих днів після закінчення камеральної перевірки податкової декларації платника податку, який має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість;

-п`яти робочих днів після закінчення перевірки платника податку, який не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

Висновки та реєстр висновків, що передані до органів державної казначейської служби, подаються починаючи з 1 липня 2011 р. в електронній формі з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис» і «Про електронні документи та електронний документообіг» і не пізніше наступного операційного дня на паперовому носії.

Згідно з п. 8 Порядку, державна податкова служба надсилає на постійній основі до Державної казначейської служби узагальнену інформацію про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені

у висновках. Порядок та строки надсилання такої інформації визначаються Державною податковою службою.

Відповідно до п. 9 Порядку, на підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку, протягом:

-трьох операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість;

-п`яти операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

Наказом Міністерства фінансів України від 07.11.2011 №1396 «Про затвердження форм документів, що використовуються у процесі відшкодування на додану вартість» (надалі Наказ №1396) з метою забезпечення практичного застосування положень пунктів 200.12, 200.13 та 200.18 статті 200 Податкового кодексу України та пункту 7 Порядку затверджено наступні форми документів:

-висновку про суми відшкодування податку на додану вартість;

-журналу обліку висновків про суми відшкодування податку на додану вартість, переданих органами державної податкової служби до органів Державної казначейської служби України;

-реєстру висновків про суми відшкодування податку на додану вартість, переданих до органів Державної казначейської служби України;

-журналу реєстрації висновків про суми відшкодування податку на додану вартість, отриманих органами Державної казначейської служби України ід органів державної податкової служби;

-звернення про підкріплення коштами для відшкодування податку на додану вартість;

-рішення про перерахування для відшкодування податку на додану вартість.

Згідно з п. 2 Наказу №1396 висновки про суми відшкодування податку на додану вартість та Реєстр висновків про суми відшкодування податку на додану вартість подаються органам Державної казначейської служби України в електронній формі з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис» і «Про електронні документи та електронний документообіг» і не пізніше наступного операційного дня на паперовому носії.

Висновок про суми відшкодування податку на додану вартість, форма якого затверджена Наказом №1396, підписують:

-керівник (заступник керівника) органу державної податкової служби;

-начальник відділу обліку та звітності;

-начальник структурного підрозділу, яким проведено підтвердження заявлених сум бюджетного відшкодування.

Організація діяльності з ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів визначена у Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, затвердженому наказом Міністерства доходів і зборів України від 05.12.2013 № 765 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 04.02.2014 за № 217/24994, надалі - Порядок № 765).

За приписами п.п. 4-7 Розділу І Порядку № 765 облік податків, зборів та єдиного внеску ведеться підрозділами Міжрегіонального головного управління Міндоходів - Центрального офісу з обслуговування великих платників (далі - Міжрегіональне ГУ), спеціалізованих державних податкових інспекцій з обслуговування великих платників (далі - СДПІ), державних податкових інспекцій в районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районах у містах, об`єднаних державних податкових інспекцій (далі - ДПІ) відповідно до функціональних повноважень.

Облік митних платежів, передоплати та інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів, ведеться підрозділами ГУ Міндоходів відповідно до функціональних повноважень.

Облік податків, зборів та єдиного внеску в об`єднаних державних податкових інспекціях ведеться з обов`язковою ознакою належності платника до відповідних адміністративно-територіальних одиниць.

Контроль за достовірністю відображення в інформаційній системі показників стану розрахунків платників, механізму виявлення, усунення та упередження випадків неповного, неправильного або несвоєчасного відображення облікових показників та некоректного формування зведених і звітних показників центральної бази даних забезпечується структурними підрозділами за закріпленими напрямами роботи.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІ Порядку № 765 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску територіальними органами Міндоходів відкриваються інтегровані картки платників за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками, а для обліку сум передоплати - за кожним платником.

Згідно з п. 1 Розділу ІІІ Порядку № 765 нарахуванню в інтегрованій картці платника підлягають:

-зобов`язання, штрафні санкції та пеня за податками, зборами, митними платежами, самостійно визначені платником;

-суми до сплати єдиного внеску, самостійно визначені платником;

-зобов`язання, штрафні санкції та пеня за податками, зборами, митними платежами, суми до сплати єдиного внеску, визначені територіальним органом Міндоходів та узгоджені відповідно до чинного законодавства;

-пеня за порушення встановлених строків погашення узгоджених сум зобов`язань за податками, зборами, митними платежами, єдиним внеском;

-пеня на суму заниження податкового зобов`язання, нарахованого територіальним органом Міндоходів або платником;

-проценти за користування розстроченням (відстроченням).

Крім цього, як зазначалось раніше, відповідно п. п. 2.2.19.1., 2.2.19.5., 2.2.19.6., 2.2.19.7., 2.2.19.11., 2.2.19.13., 2.2.19.18. Положення про управління оподаткування юридичних осіб управління виконує такі функції та процедури, як організація та контроль за правомірністю бюджетного відшкодування ПДВ та/або від`ємного значення, а саме:

-організація роботи з питань адміністрування сум ПДВ, заявлених до відшкодування та/або від`ємного значення;

-формування в ІС «Податковий блок» інформації щодо залишку невідшкодованих сум ПДВ у розрізі платників, декларацій, за роками виникнення заборгованості з відшкодування;

-відпрацювання процесу відшкодування ПДВ, у тому числі відстеження невідшкодованих сум у розрізі відповідних ознак;

-організація роботи щодо правомірності бюджетного відшкодування ПДВ та/або від`ємного значення;

-забезпечення достовірності нарахування бюджетного відшкодування сум ПДВ, що підлягають відшкодуванню з бюджету, зазначених у зведеній інформації про можливі загальні обсяги відшкодування ПДВ коштами у розрізі платників;

-надання на узгодження ГУ узагальненої інформації щодо (визначених у висновках) обсягів сум бюджетного відшкодування;

-підготовка інформації щодо стану відпрацювання сум ПДВ, заявлених до відшкодування на розрахунковий рахунок, інформації про можливі загальні обсяги відшкодування ПДВ коштами у розрізі платників податків.

Окрім цього, відповідно до п.п. 2.2.27.1., 2.2.27.1.1., 2.2.27.1.2., 2.2.27.1.3., 2.2.27.1.4., 2.2.27.1.5. Положення про управління оподаткування юридичних осіб управління виконує функцію по здійсненню контролю за повнотою і достовірністю облікових показників, наявних у центральній базі ДФС, у частині:

-сум грошових зобов`язань, штрафних санкцій та пені, самостійно визначених платниками;

-сум грошових зобов`язань, штрафних санкцій та пені, визначених органами ДФС;

-сум надміру та/або помилково сплачених платежів;

-сум грошових зобов`язань, узгоджених у порядку адміністративного та судового оскарження;

-заявлених платниками податків сум бюджетного відшкодування ПДВ підтверджених та непідтверджених до відшкодування ПДВ.

Згідно з п. 1.1. Положення про управління оподаткування юридичних осіб управління оподаткування юридичних осіб є самостійним структурним підрозділом Вінницької ОДПІ. Управління підпорядковується начальнику інспекції та його заступнику, відповідно до розподілу обов`язків, затвердженому в установленому порядку.

Відповідно до п. 1.2. Наказу про розподіл обов`язків Перший заступник начальника Вінницької ОДПІ ОСОБА_7 здійснює координацію роботи та контроль за роботою:

-управління оподаткування юридичних осіб;

-координаційно-моніторингового управління;

-управління доходів і зборів з фізичних осіб;

-відділу контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів.

Згідно п. 5 Наказу про розподіл обов`язків заступники начальника Вінницької ОДПІ діють та несуть відповідальність у відповідності до Положення про Вінницьку ОДПІ, Регламенту роботи Вінницької ОДПІ, Положень про структурні підрозділи та відділення, координація роботи яких закріплена за ними.

Разом з цим, ОСОБА_7 , будучи працівником правоохоронного органу, перебуваючи на посаді першого заступника начальника Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС

у Вінницькій області, здійснюючи функції представника влади, а також, обіймаючи посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у органі державної влади - Вінницькій ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, будучи службовою особою, будучи обізнаним зі змістом своїх службових обов`язків за посадою, з порядком нарахування та виплати сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, з порядком взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, порядком ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, інших платежів, будучи особою, яка несе персональну відповідальність за виконання завдань і функцій управління оподаткування юридичних осіб Вінницької ОДПІ, вчинив злочин у сфері службової діяльності, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а саме, невиконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам (службова недбалість), за таких обставин.

Так, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вінницька будівельна кампанія» (надалі ТОВ «Вінницька будівельна кампанія») (, місцезнаходження юридичної особи до 01.01.2019: 21050, м. Вінниця, вул. Першотравнева, буд. 11, Вінницької області) є юридичною особою приватного права, з 05.05.2010 по 01.01.2019 перебувало на обліку у Вінницькій об`єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Вінницькій області.

У травні 2014 року ТОВ «Вінницька будівельна кампанія» подано до Вінницької ОДПІ податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2014 року у якій визначено суму від`ємного значення податку на додану вартість, яка підлягає бюджетному відшкодуванню у сумі 5 199 112 грн.

Відповідно до наказу Вінницької ОДПІ від 10.06.2014 №1683 та

у відповідності до пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Вінницька будівельна кампанія» з метою перевірки дотримання вимог податкового законодавства з питань достовірності заявленої суми бюджетного відшкодування та правовірності формування від`ємного значення з податку на додану вартість за період з 01.10.2012 по 30.04.2014.

За результатами документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Вінницька будівельна кампанія» з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника у банку за квітень 2014 року було складено акт від 18.07.2014 за

№ 1970/1501/37085210, відповідно до висновків якого документальною позаплановою виїзною перевіркою ТОВ «Вінницька будівельна кампанія» встановлено завищення суми бюджетного відшкодування на 5 199 112 грн.

На підставі акту перевірки від 18.07.2014 за № 1970/1501/37085210 Вінницькою ОДПІ надіслано на адресу ТОВ «Вінницька будівельна кампанія» податкове повідомлення-рішення від 29.07.2014 № за підписом першого заступника начальника Вінницької ОДПІ ОСОБА_7 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 5 199 112 грн. та нарахування штрафної (фінансової) санкції в розмірі 1 299 778 грн.

ТОВ «Вінницька будівельна кампанія» після отримання акту перевірки від 18.07.2014 за № 1970/1501/37085210 подано до Вінницької ОДПІ заперечення на акт перевірки від 28.07.2014, за результатами розгляду яких Вінницька ОДПІ листом за підписом першого заступника начальника Вінницької ОДПІ ОСОБА_7 повідомила, що заперечення ТОВ «Вінницька будівельна кампанія» залишено без розгляду у зв`язку з порушенням порядку і строків їх подачі.

У подальшому ТОВ «Вінницька будівельна кампанія» подано до ГУ Міндоходів у Вінницькій області скаргу від 04.08.2014 №04/08-14 з вимогою повністю скасувати податкові повідомлення-рішення, підтвердити суми бюджетного відшкодування та надіслати висновок органам казначейства про їх відшкодування з бюджету.

За результатами розгляду ГУ Міндоходів у Вінницькій області скаргу від 04.08.2014 №04/08-14 ТОВ «Вінницька будівельна кампанія» залишено без задоволення.

27.08.2014 ТОВ «Вінницька будівельна кампанія» подано до Дежавної фіскальної служби України скаргу №27-08/2014 з вимогою повністю скасувати податкові повідомлення-рішення, підтвердити суми бюджетного відшкодування та надіслати висновок органам казначейства про їх відшкодування з бюджету

За результатами розгляду ДФС України скаргу від 27.08.2014 №27-08/2014 ТОВ «Вінницька будівельна кампанія» залишено без задоволення.

У подальшому ТОВ «Вінницька будівельна кампанія» податкове повідомлення-рішення від 29.07.2014 № було оскаржене в судовому порядку

Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 12.02.2015 року по адміністративній справі №802/3636/14-а адміністративний позов ТОВ «Вінницька будівельна кампанія» був задоволений повністю, податкове повідомлення-рішення Вінницької ОДПІ від 29.07.2014 № визнане протиправним і скасоване.

Вінницькою ОДПІ подано апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції, проте ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24.03.2015 року апеляційна скарга податкового органу була залишена без задоволення, а постанова Вінницького окружного адміністративного суду без змін.

У подальшому Вінницька ОДПІ оскаржила в касаційному порядку судові рішення у справі, проте ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06.04.2016 року касаційну скаргу Вінницької ОДПІ залишено без задоволення, а постанову Вінницького окружного адміністративного суду від 12.02.2015 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24.03.2015 року без змін.

Відповідно до частини 1 статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції станом на час ухвалення судових рішень у справі №802/3636/14-а) постанова або ухвала суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до частини 3 цієї статті Кодексу у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Згідно частини 5 цієї статті Кодексу постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі.

Таким чином, постанова Вінницького окружного адміністративного суду від 12.02.2015 року по адміністративній справі №802/3636/14-а набрала законної сили 24.03.2015 року в день її проголошення.

Наслідки набрання законної сили судовим рішення в адміністративній справі на час ухвалення судових рішень у справі №802/3636/14-а визначались статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, згідно частини 1 цієї статті постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Згідно частини 2 цієї статті обставини, які були встановлені постановою, що набрала законної сили, в одній адміністративній справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Крім того, згідно частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції станом на день розгляду даної справи) обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 12.02.2015 року по адміністративній справі №802/3636/14-а визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Вінницької ОДПІ від 29.07.2014 року №, і тим самим підтверджено правомірність заявленого позивачем бюджетного відшкодування за квітень 2014 року.

Наслідком набрання законної сили судовим рішенням про скасування рішення податкового органу, яким було зменшено суму бюджетного відшкодування, відповідно до абзацу 2 пункту 200.15 статті 200 ПК України (в редакції станом на час виникнення правовідносин), мало б бути подання податковим органом органу казначейства висновку про відшкодування позивачу зазначеної суми бюджетного відшкодування та перерахунок цієї суми на рахунок платника податків органом казначейства.

Згідно пункту 200.13 цієї статті Кодексу на підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу.

Після набрання законної сили постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 12.02.2015 року по адміністративній справі №802/3636/14-а (24.03.2015 року) податковий орган (Вінницька ОДПІ) зобов`язаний був протягом п`яти робочих днів (з 25.03.2015 року по 31.03.2015 року) направити органу казначейства висновок про бюджетне відшкодування, а орган казначейства протягом п`яти робочих днів (з 01.04.2015 року по 07.04.2015 року) зобов`язаний був перерахувати дану суму бюджетного відшкодування позивачу.

Таким чином, грошові кошти на рахунки ТОВ «Вінницька будівельна кампанія» у вигляді бюджетного відшкодування за квітень 2014 року потрібно було перерахувати до 08.04.2015 року.

Разом з тим, ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді Першого заступника начальника Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, постійно здійснюючи функції представника влади, а також, постійно обіймаючи посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій у органі державної влади - Вінницькій ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, будучи службовою особою, будучи обізнаним зі змістом своїх службових обов`язків за посадою, з порядком нарахування та виплати сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, з порядком взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, будучи особою, яка несе персональну відповідальність за виконання завдань і функцій управління оподаткування юридичних осіб Вінницької ОДПІ, діючи всупереч вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції України, п.п. 200.4., 200.12., 200.14., 200.15. ст. 200 ПК України, п.п. 4-7 Розділу І Порядку № 765, п.п. 4.2., 4.41, 12 Положення про Вінницьку ОДПІ, п.п. 2.2.19.1., 2.2.19.5., 2.2.19.6., 2.2.19.7., 2.2.19.11., 2.2.19.13., 2.2.19.18., 2.2.20.1., 2.2.20.7. Положення про управління оподаткування юридичних осіб, діючи недбало, тобто не передбачаючи суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, вчинив не виконання своїх службових обов`язків внаслідок недбалого ставлення до них, а саме, будучи обізнаним про факт скасування податкового повідомлення-рішення Вінницької ОДПІ від 29.07.2014 року № постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 12.02.2015 року по адміністративній справі №802/3636/14-а, чим підтверджено правомірність заявленого ТОВ «Вінницька будівельна кампанія» бюджетного відшкодування податку на додану вартість за квітень 2014 року у розмірі 5 199 112 грн., а також про ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24.03.2015 року, відповідно до якої апеляційна скарга Вінницької ОДПІ була залишена без задоволення, а постанова Вінницького окружного адміністративного суду без змін, у період часу з 25.03.2015 по 19.02.2016, більш точного часу не встановлено, перебуваючи на своєму робочому місці у адміністративній будівлі Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області за адресою: м. Вінниця, вул. Костянтина Василенка, буд. 21, не забезпечив своєчасного, протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, після закінчення процедури адміністративного оскарження, підготовки та подання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновку із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню ТОВ «Вінницька будівельна кампанія», не надав доручення щодо вчинення вищезазначених дій підпорядкованим працівникам управління оподаткування юридичних осіб Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, недбало ставлячись до своїх службових обов`язків першого заступника начальника Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області в частині забезпечення виконання завдань по здійсненню контролю за правомірністю бюджетного відшкодування податку на додану вартість, контролю за роботою управління оподаткування юридичних осіб Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, визначення пріоритетів роботи вказаного управління та шляхів виконання покладених на нього завдань, надання обов`язкових до виконання доручень працівникам зазначеного управління, здійснення інших повноважень, передбачених Положенням про управління оподаткування юридичних осіб Вінницької ОДПІ, зокрема організація роботи з питань адміністрування сум ПДВ, заявлених до відшкодування та/або від`ємного значення, організація роботи щодо правомірності бюджетного відшкодування ПДВ та/або від`ємного значення.

При цьому, ОСОБА_7 , перебуваючи на посаді першого заступника начальника Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, будучи обізнаним зі змістом своїх службових обов`язків за посадою, з порядком нарахування та виплати сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, з порядком взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, порядком ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, будучи особою, яка несе персональну відповідальність за виконання завдань і функцій управління оподаткування юридичних осіб, зобов`язаний був і мав реальну можливість виконати вищезазначені службові обов`язки шляхом своєчасного, з 25.03.2015 по 31.03.2015, підготовки, підписання та подання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновку із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню ТОВ «Вінницька будівельна кампанія», у розмірі 5 199 122 грн., шляхом надання обов`язкового до виконання доручення щодо вчинення вищезазначених дій підпорядкованим працівникам управління оподаткування юридичних осіб Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, та подальшого контролю за його виконанням.

Як наслідок невиконання ОСОБА_7 своїх службових обов`язків внаслідок несумлінного ставлення до них, 12.12.2017 року ТОВ «Вінницька будівельна кампанія» звернулося до Вінницького окружного адміністративного суду (надалі - Вінницький ОАС) із позовною заявою, про стягнення з Державного бюджету України суми бюджетного відшкодування ПДВ за квітень 2014 року у розмірі 5 199 112 грн. та пені за несвоєчасне повернення бюджетного відшкодування в розмірі 5 025 342 грн.

Рішенням Вінницького ОАС від 28.12.2017 у справі № 802/2365/14-а позов ТОВ «Вінницька будівельна кампанія» до ГУ ДФС у Вінницькій області задоволено повністю, стягнуто з Державного бюджету України на користь ТОВ «Вінницька будівельна кампанія» суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за квітень 2014 року в розмірі 5 199 112 грн. та пеню, нараховану за несвоєчасне повернення бюджетного відшкодування в розмірі 5 025 342 (п`ять мільйонів двадцять п`ять тисяч триста сорок дві) грн.

Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГУ ДФС у Вінницькій області рішенням від 21.03.2018 вирішило недоцільним оскарження рішення Вінницького ОАС від 28.12.2017 по справі №802/2365/17-а.

Відповідно до змісту мотивувальної частини рішення Вінницького ОАС від 28.12.2017 у справі № 802/2365/17-а «Постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 12.02.2015 року по адміністративній справі №802/3636/14-а було визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення-рішення Вінницької ОДПІ від 29.07.2014 року №, і тим самим підтверджено правомірність заявленого позивачем бюджетного відшкодування за квітень 2014 року.

Зазначена обставина є встановленою і не підлягає новому доказуванню в цій справі.

Наслідком набрання законної сили судовим рішенням про скасування рішення податкового органу, яким було зменшено суму бюджетного відшкодування, відповідно до абзацу 2 пункту 200.15 статті 200 ПК України (в редакції станом на час виникнення правовідносин) мало б бути подання податковим органом органу казначейства висновку про відшкодування позивачу зазначеної суми бюджетного відшкодування та перерахунок цієї суми на рахунок платника податків органом казначейства.

Проте, як встановлено судом, відповідачами після набрання законної сили постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 12.02.2015 року по адміністративній справі №802/3636/14-а було допущено протиправну бездіяльність і не проведено виплату позивачу суми бюджетного відшкодування.

А тому судом встановлене порушення законного права позивача на отримання бюджетного відшкодування з боку суб`єктів владних повноважень, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Питання нарахування пені на бюджетну заборгованість з відшкодування податку на додану вартість врегульовано пунктом 200.23 статті 200 ПК України.

Згідно даної норми Кодексу суми податку, не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку, вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Зазначена норма Кодексу гарантує право платника податків на отримання матеріальної компенсації у зв`язку з невчасним проведенням бюджетного відшкодування суб`єктами владних повноважень, заявленого відповідно до закону.

Також наявний і законодавчо встановлений механізм стягнення цієї пені, а саме, Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року №845.

Щодо дати початку перебігу строку нарахування пені суд виходить з наступного.

Отже, вказані норми права пов`язують виникнення тих чи інших юридично значимих фактів з набранням судовим рішенням законної сили. При цьому, рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.

Таким чином, сума, заявлена до бюджетного відшкодування, набуває статусу бюджетної заборгованості саме з моменту набрання судовим рішенням про скасування податкового повідомлення-рішення законної сили.

Судове рішення, яким скасоване податкове повідомлення-рішення по пов`язаній справі, набрало законної сили 24.03.2015 року.

А отже, виходячи саме з цієї події слід обчислювати строки проведення бюджетного відшкодування та обрахунку пені за їх порушення.

Після набрання законної сили постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 12.02.2015 року по адміністративній справі №802/3636/14-а (24.03.2015 року) податковий орган зобов`язаний був протягом п`яти робочих днів (з 25.03.2015 року по 31.03.2015 року) направити органу казначейства висновок про бюджетне відшкодування, а орган казначейства протягом п`яти робочих днів (з 01.04.2015 року по 07.04.2015 року) зобов`язаний був перерахувати дану суму бюджетного відшкодування позивачу.

Таким чином, початок нарахування пені на суму бюджетного відшкодування припадає на 08.04.2015 року.

Відповідно до пункту 200.23 статті 200 ПК України на суму бюджетної заборгованості нараховується пеня на рівні 120 відсотків облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Постановою Правління Національного банку України від 02.03.2015 року №157 затверджено облікову ставку в розмірі 30% річних з 04.03.2015 року.

А тому ставка пені становить: 30 х 120% = 36% річних.

ТОВ «Вінницька будівельна кампанія» заявлена вимога про стягнення пені порушення термінів бюджетного відшкодування на 980 календарних днів, з 08.04.2015 року по 12.12.2017 року, в розмірі 5 025 342 грн.

Судом встановлено, що розмір пені за порушення термінів бюджетного відшкодування на 980 календарних днів становить: 5 199 112 грн. х 36% : 365 х 980 = 5 025 342 грн.».

06.04.2018 на адресу Головного управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області надійшла заява ТОВ «Вінницька будівельна кампанія» про направлення до виконання виконавчого листа Вінницького ОАС від 05.04.2018 по справі №802/2365/17-а про стягнення з Державного бюджету України на користь ТОВ «Вінницька будівельна кампанія» суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за квітень 2014 року в розмірі 5 199 112 грн. та виконавчого листа Вінницького ОАС від 05.04.2018 по справі №802/2365/17-а про стягнення з Державного бюджету України на користь ТОВ «Вінницька будівельна кампанія» пені за несвоєчасне повернення бюджетного відшкодування в розмірі 5 025 342 грн.

З метою узгодження розміру залишку невідшкодованих з державного бюджету сум податку на додану вартість та/або пені, нарахованої на заборгованість бюджету з відшкодування такого податку за вищевказаними виконавчими документами Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області звернулось до Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області із листами від 10.04.2018 №13-32/205-1492 та від 10.04.2018 №13-32/206-1493.

Після отримання відповіді з Вінницької ОДПІ на вищевказані листи Головне управління Державної казначейської служби України у Вінницькій області направило оригінали виконавчих листів разом із відповідним пакетом документів для подальшого виконання до Державної казначейської служби України.

07.05.2018 на банківський рахунок ТОВ «Вінницька будівельна кампанія» відкритого в АТ «Райффайзен банк Аваль» з Державного бюджету України було перераховано суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за квітень 2014 року в розмірі 5 199 112 грн. та пеню за несвоєчасне повернення бюджетного відшкодування в розмірі 5 025 342 грн.

Таким чином, внаслідок вищезазначеної бездіяльності ОСОБА_7 , яка виявилися у невиконанні своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, які виразились у не підготовці, не підписанні та не поданні до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновку із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню ТОВ «Вінницька будівельна кампанія», у розмірі 5 199 122 грн., шляхом надання обов`язкового до виконання доручення щодо вчинення вищезазначених дій підпорядкованим працівникам управління оподаткування юридичних осіб Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, та подальшого контролю за його виконанням, заподіяно тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам у вигляді стягнення з Державного бюджету України на користь ТОВ «Вінницька будівельна кампанія» пені, нарахованої на суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за квітень 2014 року у розмірі 5 199 122 грн., за період з 08.04.2015 по 21.02.2016, на загальну суму 1 640 925, 21 (один мільйон шістсот сорок тисяч дев`ятсот двадцять п`ять гривень двадцять одну копійку) грн., що більше ніж у 2 694 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Бездіяльність першого заступника начальника Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області ОСОБА_7 , що мала місце у період з 25.03.2015 по 19.02.2016, перебуває у причинному зв`язку із настанням тяжких наслідків охоронюваним законом державним інтересам у вигляді стягнення з Державного бюджету України на користь ТОВ «Вінницька будівельна кампанія» пені на загальну суму 1 640 925, 21 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 367 КК України, службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 ставиться питання про скасування вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 06 вересня 2024 року. Просить закрити провадження через відсутність у діянні особи складу кримінального правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вирок суду є незаконний, який не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосування закону про кримінальну відповідальність, висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду, суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, стороною обвинувачення не надано суду жодних обґрунтованих доказів вини ОСОБА_7 у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Позиції учасників судового провадження.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_10 підтримали доводи апеляційної скарги захисника з підстав, викладених в них та просили задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 заперечив проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, вважаючи вирок місцевого суду законним та обґрунтованим.

Мотиви суду

Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, повторно дослідивши обставини кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з оскаржуваного вироку, зазначені норми закону місцевим судом не дотримані, натомість допущені істотні порушення кримінального процесуального закону та невідповідність висновків фактичним обставинам провадження, що мало наслідком необґрунтований висновок про доведеність вини обвинуваченого.

За клопотанням сторони захисту відповідно до положень ч. 3 ст. 404 КПК України апеляційний суд повторно дослідив обставини, встановлені під час кримінального провадження та дійшов наступних висновків.

Щодо істотних порушень кримінального процесуального закону.

За змістом ч. 1 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Також зі змісту ч. 3, 6 КПК України випливає, що рішення керівника відповідного органу прокуратури про визначення групи прокурорів у кримінальному провадженні приймається у формі постанови, яка виготовляється на офіційному бланку та підписується службовою особою, яка прийнята відповідне процесуальне рішення.

Судом досліджена постанова заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_11 від 15.03.2022 про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000041 (т. 1, а. п. 164). При цьому встановлено, що зазначене процесуальне рішення (постанова) не містить підпису особи, яка її винесла.

Судова практика у цих випадках свідчить про те, що відсутність постанови про призначення (визначення) прокурора, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, та у разі необхідності групи прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні в матеріалах досудового розслідування або її непідписання керівником відповідного органу прокуратури обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів), який не мав на те законних повноважень.

Відповідно до висновків про застосування норм процесуального права, викладеному у Постанові ККС ВС від 19.04.2018 року у справі № 754/7062/15-к постанова про призначення прокурора, якою надаються конкретному прокурору (групі прокурорів) повноваження, передбачені ст. 36 КПК України, у кримінальному провадженні, є обов`язковою, як і підписання відповідною особою, що її винесла. Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за відсутності відповідного процесуального рішення керівника органу прокуратури не наділяє прокурора повноваженнями здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням з повноваженнями, передбаченими ст. 36 КПК України. Аналогічне правило викладене у Постанові від 17.12.2019 року у справі № 235/6337/18.

З означеного можна дійти висновку про те, що прокурори у цьому провадженні не були належним чином наділеними повноваженнями щодо процесуального керівництва та така відсутність повноважень тягне за собою незаконність вчинення ними таких дій, як погодження повідомлення про підозру, вчинення інших процесуальних дій, підписання і затвердження обвинувального акту.

Щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам провадження.

Як зазначено у формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним судом першої інстанції, ОСОБА_7 як перший заступник начальника Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області внаслідок службової недбалості, яка полягала у неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, вчинених у період з 25.03.2015 до 19.02.2016, допустив настання тяжких наслідків у виді стягнення з Державного бюджету України на користь ТОВ «Вінницька будівельна компанія» пені на суму 1 640 925, 21 гривень, та зазначені дії обвинуваченого кваліфіковані за ч. 2 ст. 367 КК України.

Так, частиною другою статті 367 КК України встановлено кримінальну відповідальність за службову недбалість, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам окремих юридичних осіб, якщо воно спричинило тяжкі наслідки.

Необхідно зазначити що у висновку про застосування норм права щодо кваліфікації дій особи за службовою недбалістю, ККС ВС у постанові від 21.02.2020 (справа № 311/2960/14-к) виснував, що сфера можливого скоєння цього злочину чітко окреслена межами службової компетенції службової особи, колом її повноважень, при цьому відповідальність за ст. 367 КК настає лише у тому разі, коли службова особа була не лише зобов`язана, а й мала реальну можливість діяти відповідним чином.

Стосовно суб`єктивної сторони цього кримінального правопорушення (ст. 367 ККУ) суд зазначає, що цей злочин характеризується злочинною самовпевненістю (службова особа передбачає, що внаслідок невиконання чи неналежного виконання нею своїх службових обов`язків правам і законним інтересам може бути завдано істотну шкоду, але легковажно розраховує на її відвернення) або злочинною недбалістю (службова особа не передбачає, що в результаті її поведінки може бути завдано істотну шкоду, хоча повинна була і могла це передбачити).

У свою чергу об`єктивна сторона службової недбалості включає в себе наявність таких складових: діяння у формі невиконання чи неналежного виконання службовою особою своїх службових обов`язків через недбале чи несумлінне ставлення до них (дія чи бездіяльність); суспільно небезпечні наслідки у вигляді істотної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, або інтересам окремих юридичних осіб або тяжких наслідків; причинний зв`язок між діянням (бездіяльністю) та наслідками.

Системний аналіз положень ст. 367 КК України дає підстави вважати, що відповідальність за цією нормою настає лише у випадку, якщо дії, невиконання чи неналежне виконання яких спричинило передбачені в зазначеній статті наслідки, входили у коло службових обов`язків цієї службової особи, або якщо обов`язок діяти відповідним чином юридично був включений (законом, указом, постановою, наказом, інструкцією тощо) до кола службових повноважень такої особи.

Таким чином, відповідно до сталої судової практики, об`єктивна сторона службової недбалості припускає несумлінне ставлення службової особи до покладених на неї службових обов`язків, що виявляється у їх невиконанні (бездіяльність) або у неналежному виконанні (дія) і заподіянні у зв`язку з цим істотної шкоди або настання тяжких наслідків.

Несумлінне ставлення до службових обов`язків характеризує об`єктивну сторону вчиненого і полягає у тому, що за наявної реальної можливості діяти так, як того вимагають інтереси служби, винний або взагалі не діє (не виконує службові обов`язки), або хоча і діє, але не належним чином (не відповідно до закону та умов, що склалися, або відповідно до них, але неякісно, неточно, неповно, несвоєчасно, поверхово, у протиріччя зі встановленим порядком тощо). Тому, для наявності об`єктивної недбалості необхідно встановити нормативний акт, яким визначається компетенція службової особи і коло службових обов`язків, покладеним не неї цим актом; коло обов`язків, їх обсяг та порядок, які службова особа має виконувати у відповідних умовах і чи мала вона реальну можливість належним чином виконати ці обов`язки в умовах, що склалися; у чому саме виявились допущені особою порушення службових обов`язків і які наслідки вони спричинили; чи знаходились службові обов`язки у причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Повертаючись до суті оскаржуваного вироку, місцевий суд вважав доведеним, що ОСОБА_7 будучи особою, яка несе персональну відповідальність за виконання завдань і функцій управління оподаткування юридичних осіб Вінницької ОДПІ, діючи всупереч вимогам ч. 2 ст. 19 Конституції України, п.п. 200.4., 200.12., 200.14., 200.15. ст. 200 ПК України, п.п. 4-7 Розділу І Порядку № 765, п.п. 4.2., 4.41, 12 Положення про Вінницьку ОДПІ, п.п. 2.2.19.1., 2.2.19.5., 2.2.19.6., 2.2.19.7., 2.2.19.11., 2.2.19.13., 2.2.19.18., 2.2.20.1., 2.2.20.7. Положення про управління оподаткування юридичних осіб, діючи недбало, будучи обізнаним про факт скасування податкового повідомлення-рішення Вінницької ОДПІ від 29.07.2014 року № постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 12.02.2015 року по адміністративній справі №802/3636/14-а, у період часу з 25.03.2015 по 19.02.2016, більш точного часу не встановлено, не забезпечив своєчасного, протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, після закінчення процедури адміністративного оскарження, підготовки та подання до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновку із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню ТОВ «Вінницька будівельна кампанія», не надав доручення щодо вчинення вищезазначених дій підпорядкованим працівникам управління оподаткування юридичних осіб Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, недбало ставлячись до своїх службових обов`язків першого заступника начальника Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області в частині забезпечення виконання завдань по здійсненню контролю за правомірністю бюджетного відшкодування податку на додану вартість, контролю за роботою управління оподаткування юридичних осіб Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, визначення пріоритетів роботи вказаного управління та шляхів виконання покладених на нього завдань, надання обов`язкових до виконання доручень працівникам зазначеного управління, здійснення інших повноважень, передбачених Положенням про управління оподаткування юридичних осіб Вінницької ОДПІ, зокрема організація роботи з питань адміністрування сум ПДВ, заявлених до відшкодування та/або від`ємного значення, організація роботи щодо правомірності бюджетного відшкодування ПДВ та/або від`ємного значення.

При цьому ані досудовим слідством, ані місцевим судом не встановлено, які дії мав вчинити обвинувачений з огляду на вищеперераховані норми Податкового кодексу України, Положення про Вінницьку ОДПІ, а також Положення про управління оподаткування юридичних осіб.

Також суд вважав доведеним факт вчинення ОСОБА_7 злочину у період з 25.03.2015 року по 19.02.2016 року під час перебування на посаді першого заступника Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області та такі дії були кваліфіковані як продовжуваний злочин.

В ході апеляційного розгляду повторно досліджено Наказ № 97 від 20.01.2015 року про тимчасовий розподіл обов`язків між керівництвом Вінницької ОДПІ (т. 14, а. п. 58), яким встановлено тимчасовий розподіл обов`язків по координації роботи структурних підрозділів Вінницької ОДПІ. Пунктом 1.2 Наказу за першим заступником Вінницької ОДПІ ОСОБА_7 закріплено координацію роботи наступних підрозділів : управління оподаткування юридичних осіб; координаційно-моніторингове управління; управління доходів та зборів фізичних осіб; відділ контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів.

При цьому зазначений Наказ вказує про покладання на ОСОБА_7 координацію роботи між підрозділами, проте жодним чином не покладає обов`язку контролю за роботою цих підрозділів, у тому числі з питань бюджетного відшкодування. Незважаючи на це, суд у своєму вироку безпідставно вказав, що пунктом 1.2 Наказу на ОСОБА_7 покладено функцію контролю за вищевказаними підрозділами, що текстом Наказу не підтверджується.

Також під час повторно досліджених фактич7них обставин установлено, що у період з 21.05.2015 року по 28.05.2015 року ОСОБА_7 був відсутній за місцем роботи через тимчасову непрацездатність, що підтверджується наказами № 1543 від 21.05.2015 року (т. 14, а. п. 68) та № 1638 від 28.05.2015 року (т. 14, а. п. 71). 17.06.2015 року обов`язки ОСОБА_7 у зв`язку з його тимчасовою непрацездатністю було покладено на ОСОБА_12 , що підтверджується наказом № 1854 (т. 14, а. п. 74). Відповідно до Наказу № 2380 від 26.08.2015 року ОСОБА_7 перебував у відпустці, а його обов`язки з цього часу виконував ОСОБА_13 начальник Вінницької ОДПІ (т. 14, а. п. 78-79).

Стосовно висновків місцевого суду про невідповідність дій ОСОБА_7 приписам п.п.200.4, 200.12, 200.14, 200.15, ст.200 ПК України суд зазначає, що положення цієї статті Податкового кодексу України стосуються у загальному дій контролюючого органу щодо порядку визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків, а не конкретної особи, тому у цьому випадку дії ОСОБА_7 мають розглядатись через призму покладених на нього особисто обов`язків та в силу розподілу та виконання обов`язків між різним підрозділами контролюючого органу, які мають забезпечити розгляд даного питання.

При цьому, суд лише перераховано вказані норми ПК України без зазначення, у чому саме полягало вчинення ОСОБА_7 дій всупереч приписів вказаних статей, які саме обов`язки приписами цих статей покладено на ОСОБА_7 особисто і як він мав діяти виконуючи вказані правові норми в силу цих обов`язків.

Необхідно підкреслити, що за приписами абз. 2 п. 200.15 ст. 200 ПК України після закінчення процедури адміністративного або судового оскарження контролюючий орган протягом п`яти робочих днів, що настали за днем отримання відповідного рішення, зобов`язаний подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Такі положення ПК України вказують на те, що термін нарахування пені необхідно відраховувати не з моменту вступу відповідного судового рішення в законну силу, а з моменту отримання копії відповідного судового рішення. Настання вказаної події впливає на розмір шкоди, яка підлягала нарахуванню не з 08.04.2015 року, а з наступного дня після отримання відповідного рішення.

Разом з тим, судом не зазначено дату отримання контролюючим органом судового рішення. Матеріали кримінального провадження не містять доказів отримання Вінницької ОДПІ постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 12.02.2015 року, хоча у справі є наявний лист Вінницького окружного адміністративного суду від 17.02.2015 року про направлення копії постанови на адресу Вінницької ОДПІ м. Вінниця, вул. 30-річчя Перемоги 21. Однак, на цьому листі даних про його реєстрацію у Книзі вихідної кореспонденції суду немає, як і доказів його відправлення адресату (т. 11, а. п. 248).

При цьому відповідно до заяви представника Вінницької ОДПІ ОСОБА_14 від 20.05.2015, цього ж дня він отримав копію постанови Вінницького окружного адміністративного суду (т. 12, а. п. 1). Однак ОСОБА_14 хоча і представляв інтереси Вінницької ОДПІ, у штаті Вінницької ОДПІ не перебував, так як перебував у штаті ГУ ДФС у Вінницькій області і даних про передачу ним вказаної постанови до Вінницької ОДПІ для реєстрації та подальшого спрямування матеріали кримінального провадження не містять.

Юридичний супровід справи у судах всіх інстанцій здійснювався Управлінням правової роботи ГУ Міндоходів у Вінницькій області, куди Вінницька ОДПІ ГУ Міндоходів у Вінницькій області направила позовну заяву та всі матеріали, що підтверджується листом Вінницької ОДПІ №7178/8/10 від 21.10.2014 року про передачу документів по позову ТОВ «Вінницька будівельна кампанія». (т. 13, а. п. 240, т. 14, а. п. 2).

На представництво інтересів Вінницької ОДПІ у Вінницькому апеляційному адміністративному суді було уповноважено ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , довіреність яким на що видана за підписом в.о. начальника Вінницької ОДПІ ОСОБА_13 (т. 12, а. п. 21, 22).

Стороною обвинувачення не надано доказів про направлення на адресу Вінницької ОДПІ Вінницьким апеляційним адміністративним судом своєї ухвали від 24.03.2015 року у справі №802/3636/14-а та її отримання цим органом.

В обґрунтування доведеності вини ОСОБА_7 стороною обвинувачення було надано в якості доказу запит слідчого №3816/14-01-04-21 від 03.09.2021 року до ГУ ДПС у Вінницькій області з метою отримання інформації про відповідальних осіб за виплату бюджетного відшкодування та нарахування пені та в органах податкової служби і відповідь на нього (т. 4, а. п. 123-124). При цьому з отриманої відповіді установлено, що ухвала Вінницького апеляційного суду до ГУ ДФС у Вінницькій області, в тому числі до Вінницької ОДПІ від 24.03.2015 року не надходила, що робить неможливим визначення резолюції та відповідальних осіб за її виконання. Відповідальним за напрям бюджетного відшкодування було управління оподаткування юридичних осіб Вінницької ОДПІ, в якому утворений відділ відшкодування ПДВ. Начальником управління на той час була ОСОБА_17 , а начальником відділу ОСОБА_18 . Заступником начальника, що курував ці підрозділи був ОСОБА_7 (т. 4, а. п. 125-127).

Аналогічна інформація про те, що відповідно до журналів реєстрації вхідної кореспонденції Вінницької ОДПІ за період з 01.04.2015 року по 31.12.2016 року рішення Вінницького апеляційного суду від 24.03.2016 року справі №802/3636/143-а не надходило, міститься у листі начальника територіального відділу організації роботи організаційно-розпорядчого управління ГУ ДПС у Вінницькій області від 14.09.2021 року за № 76/02-32-01-06 (т. 13, а. п. 4).

Відсутність надходження судового рішення до органу ДПС міститься також у даних з автоматизованої інформаційної системи управління документами Державної податкової служби України, відповідно до яких у цій системі не міститься інформації про надходження ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24.03.2015 року у справі № 802/3636/14 у період з 01.04.2015 року по 25.12.2015 року (т. 13, а. п. 5-8).

Стосовно порушення обвинуваченим приписів п.п. 4.2., 4.41, 12 Положення про Вінницьку ОДПІ, затвердженого наказом ДФС України від 21.08.2014 року № 63 (далі Положення) суд зазначає, що у п. 4 Положення йдеться про те, що ДПІ відповідно до покладених на неї завдань здійснює адміністрування податків і зборів та інших платежів, єдиного внеску в порядку, встановленому законом, забезпечує контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою їх нарахування та сплати до бюджету, відповідних позабюджетних фондів (п. 4.2 Положення); здійснює контроль за правомірністю бюджетного відшкодування податку на додану вартість (п. 4.41 Положення). Така конструкція нормативного документу не містить детальної персоналізації закріплених за кимось обов`язків та дій його працівників. Вищевказаними пунктами Положення не встановлюється персональна відповідальність першого заступника Вінницької ОДПІ ОСОБА_7 за їх виконання чи не виконання ним або іншими працівниками Вінницької ОДПІ.

Також п. 12 Положення передбачено, що заступники начальника ДПІ забезпечують виконання завдань ДПІ у сферах, що закріплені окремо за кожним із заступників.

Вищевикладене дає підстави прийти до висновку про те, що саме Положення не містить норм, які б встановлювали персональну відповідальність ОСОБА_7 за його виконання або не виконання, тому висновки суду про невідповідність дій обвинуваченого зазначеними положенням нормативного акту є безпідставними.

Також такими, що не відповідають фактичним обставинам провадження суд вважає висновки місцевого суду про невідповідність дій ОСОБА_7 положенням п.п. ОСОБА_19 , 2.2.20.1., 2.2.20.7 Положення про управління оподаткування юридичних осіб Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, затвердженого наказом Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області № 428 від 22.12.2014 року.

Відповідно до п.1.1 Положення, Управління оподаткування юридичних осіб є самостійним структурним підрозділом Вінницької об`єднаної державної податкової інспекції. Управління підпорядковується начальнику інспекції та його заступнику відповідно до розподілу обов`язків, затвердженому в установленому порядку.

По-перше, даним пунктом визначено подвійне підпорядкування даного підрозділу, а по-друге, підпорядкування заступнику визначається відповідно до розподілу обов`язків. Однак, наявні у справі накази хоча і містять у собі назву про розподіл обов`язків, насправді закріплюють за заступниками тільки функцію координації підрозділів, а не підпорядкування, про що вже зазначалось раніше.

Відповідно до п.1.4 Положення до складу Управління оподаткування юридичних осіб входить відділ відшкодування ПДВ, а як зазначено у п.1.6 - відділи забезпечують виконання процедур і функцій відповідно до цього Положення.

Як зазначено у п.2.2 Положення, відповідно до завдання, управління виконує наступні функції п.2.2.1 - Керівництво структурним підрозділом; п.п.2.2.1.1 - здійснення керівництва діяльністю та організація роботи структурного підрозділу ДПФ відповідно до Регламенту ДПІ та положення про структурний підрозділ; п.п.2.2.19- Організація та контроль за правомірністю бюджетного відшкодування; п.п.2.2.19.1- організація роботи з питань адміністрування сум ПДВ, заявлених до відшкодування; та/або від`ємного значення; п.п.2.2.19.5 - формування із ІС «Податковий блок» інформації щодо залишку невідшкодованих сум ПДВ, у розрізі платників, декларацій, за роками виникнення заборгованості з відшкодування; п.п.2.2.19.6 - відпрацювання процесу відшкодування ПДВ, у тому відстеження невідшкодованих сум у розрізі відповідних ознак; п.п.2.2.19.7 - організація роботи щодо правомірності бюджетного відшкодування ПДВ та/або від`ємного значення; п.п.2.2.19.11 - забезпечення достовірності нарахування бюджетного відшкодування сум ПДВ, що підлягають відшкодуванню з бюджету, зазначених у зведеній інформації про можливі загальні обсяги відшкодування ПДВ коштами у розрізі платників податків; п.п.2.2.19.13 - надання та узгодження ГУ узагальненої інформації щодо (визначених у висновках) обсягів сум бюджетного відшкодування ПДВ; п.п.2.2.19.18 - підготовка інформації щодо стану відпрацювання сум ПДВ, заявлених до відшкодування на розрахунковий рахунок, інформації про можливі загальні обсяги відшкодування ПДВ коштами у розрізі платників податків; п.п.2.2.20.1 - проведення перевірок суб`єктів господарювання щодо визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування ПДВ та/або його від`ємного значення; п.п.2.2.20.7 - опрацювання податкових декларацій з ПДВ та наявної інформації про платників податку, що заявили бюджетне відшкодування ПДВ.

Разом з тим, Розділом 3 Положення визначено функцію керівництва та зазначено, що Управління очолює начальник.

Відповідно до п.3.7 Положення, начальник управління діє на підставі регламенту роботи Вінницької ОДПІ та положення про управління.

Як зазначено, у п.3.8 Положення, начальник управління здійснює керівництво управлінням, забезпечує діяльність управління, вирішує питання розподілу між відділами обов`язків та функцій, покладених на управління.

Крім того, як зазначено у п.3.9.1 Положення, начальник управління в межах своєї компетенції організовує роботу структурного підрозділу відповідно до регламенту ОДПІ та положення про структурний підрозділ і у відповідності до п.5.1 Положення несе персональну відповідальність за невиконання або неналежне виконання завдань і функцій управління, передбачених цим Положенням, завдань керівництва Вінницької ОДПІ та ГУ ДФС у Вінницькій області.

Вищевказане дає підстави прийти до висновку про те, що на ОСОБА_7 не покладено функцію керівництва Управлінням оподаткування юридичних осіб Вінницької ОДПІ, на нього не покладено обов`язок особистого виконання функцій Управління, у тому числі тих, невиконання яких констатовано судом першої інстанції і він не несе та не може нести персональну відповідальність за невиконання функцій Управління, оскільки його керівником не являвся.

Також необхідно констатувати, що вищевказане Тимчасове положення діяло тільки до 03.08.2015 року, коли наказом Вінницької ОДПІ № 2198 було затверджено Положення про управління оподаткування юридичних осіб Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області. Цим же наказом визнано таким, що втратив чинність наказ Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області від 22.12.2014 року № 428 «Про затвердження Тимчасового положення про управління оподаткування юридичних осіб Вінницької ОДПІ гу ДФС у Вінницькій області». Однак, ані сторона обвинувачення, ані суд у вироку не констатували факт невиконання ОСОБА_7 вимог нового Положення, яке відрізняється від попереднього та суд не посилався на нього у своєму рішенні.(т. 14, а. п. 110-127).

Також сторона обвинувачення як на доказ винуватості ОСОБА_7 посилається на Регламент Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області (т. 2, а. п. 182), затверджений наказом в.о. начальника Вінницької ОДПІ ОСОБА_13 № 441 від 11.02.2015 в частині застосування п.1.2, 2.1.3, 2.1, де міститься визначення Вінницької ОДПІ, як територіального органу Державної фіскальної служби України, який забезпечує реалізацію повноважень ДФС на території м. Вінниці, Вінницького та Тиврівського районів Вінницької області, наявність у штаті посад першого заступника та заступників, порядок розподілу обов`язків між ними.

Дослідивши повторно цей документ суд зауважує, що даним Регламентом визначено тільки функції начальника Вінницької ОДПІ, який здійснює свої повноваження, визначені чинним законодавством України та Положенням про Вінницьку ОДПІ, затверджене наказом ДФС України № 63 від 21.08.2014 року (т. 2, а. п. 184).

Функції заступників начальника ОДПІ чітко не визначені. Разом тим зазначено, що вони забезпечують виконання завдань ОДПІ у сферах, що закріплюються окремо за кожним із заступників ( п.2.1.3 Регламенту), а функції першого заступника не визначено взагалі.

Як зазначено у п. 2.1.4 Регламенту, розподіл обов`язків між начальником, першим заступником, заступниками начальника ОДПІ, затверджується відповідним наказом ОДПІ.

Разом з тим, ОСОБА_20 містить посилання на організацію роботи з документами, яка має відбуватись у відповідності з Типовою інструкцією з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді Міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року №1242, Інструкцією з діловодства у територіальних органах ДФС України, у разі її створення на затвердження відповідним наказом ДФС України.

Крім того, п.3.1 Регламенту встановлює порядок підписання документів. Відповідно до п.п.3.1.2 право підписувати доручення належить виключно начальнику ОДПІ або особі, яка тимчасово виконує його обов`язки, що свідчить про те, що доручення мають бути викладені тільки у письмовій формі.

Підпунктом 3.1.4 Регламенту встановлено, що перші заступники, заступники начальника ОДПІ (відповідно до розподілу обов`язків) підписують: розпорядження; направлення на перевірку; податкові рішення-повідомлення, листи та документи на адресу ДФС, ГУ ДФС; листи та документи на адресу органів виконавчої влади, місцевого самоврядування; листи-відповіді за результатами розгляд звернень громадян; листи на адресу підприємств, установ, організацій; листи, які містять інформацію правового або роз`яснювального характеру; листи-відповіді за результатами розгляд запитів на інформацію; листи, якими надаються консультації на звернення платників податків; інші документи, визначені законодавчими та іншими нормативно-правовими актами.

Таким чином, надання та підписання надання ОСОБА_7 , як першим заступником начальника Вінницької ОДПІ, доручення на вчинення дій направлених на повернення відшкодування ТОВ «Вінницька будівельна кампанія» не тільки не передбачено вищевказаним регламентом, але і не відноситься до його компетенції, оскільки виключне право на надання доручень належить керівникові або особі, які виконує його обов`язки.

Натомість для встановлення порядку дій службових осіб контролюючого органу в частині бюджетних відшкодувань необхідно керуватись положеннями Порядку організації роботи органів доходів і зборів під час підготовки та супроводження справ у судах і ведення претензійно-позовної роботи, затвердженого наказом Міндоходів від 27.12.2013 року № 857 (т. 3, а. п. 50).

Відповідно до п.2.1.2 Порядку представництво інтересів органів доходів і зборів у судах здійснюється працівниками юридичних підрозділів та, у передбачених цим Порядком випадках, працівниками інших структурних підрозділів, уповноважених на це у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до п.2.2.1 Порядку обов`язок із супроводження судових справ у судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, стороною (третьою особою) у яких виступає один орган доходів і зборів, покладається на юридичні підрозділи такого органу, крім випадків, передбачених підпунктами 2.2.2-2.2.9 цього пункту.

Зокрема, відповідно до п.п.2.2.3.1 п.2.2.3 Порядку на юридичні підрозділи ГУ Міндоходів (крім головних управлінь у містах Києві та Севастополі, Центрального офісу) покладається обов`язок щодо супроводження судових справ (стороною у яких є підпорядковані ДПІ та/або відповідна митниця) про скасування податкових повідомлень-рішень про визначення сум податкових зобов`язань, зменшення (збільшення) бюджетного відшкодування або відмову у бюджетному відшкодуванні з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення сум податку на додану вартість, зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування з податку на прибуток.

Підпунктом 2.2.18 встановлено, що інформація про розгляд справ у судах за участі органів доходів і зборів ( утому числі процесуальні та інші документи у справі) заноситься до АІС «Суди» та ПІК «Судові рішення з питань ЗЕД». Порядок дій посадових осіб органів доходів і зборів по роботі з АІС «Суди» визначається відповідним Регламентом використання АІС «Суди», а щодо ПІК «Судові рішення з питань ЗЕД» - Методичними рекомендаціями з ПІК «Судові рішення з питань ЗЕД». Наповнення АІС «Суди» та ПІК «Судові рішення з питань ЗЕД» здійснюється особами, відповідальними за супроводження судових справ.

Посадовими особами ОДПС (користувачами), порядок роботи яких визначається Регламентом, є посадові особи юридичних підрозділів ОДПС усіх рівнів та інші посадові особи ОДПС усіх рівнів, які уповноважені у встановленому законом порядку здійснювати представництво ОДПС у судах (Розділ І Регламенту використання АІС «Суди»).

Як зазначено у п.2.4.1 Порядку при надходженні процесуальних документів (позовних заяв, апеляційних чи касаційних скарг, заяв, судових рішень тощо) діловодна служба негайно ознайомлює із вказаним документом керівника юридичного підрозділу та невідкладно направляє його на розгляд керівнику відповідного органу доходів і зборів.

Після визначення керівником органу доходів і зборів підрозділів, до компетенції яких належить питання, порушені у процесуальному документі, діловодна служба негайно направляє відповідний документ до визначених структурних підрозділів.

Відповідно до п.п.2.2.14.7 Тимчасового положення про координаційно-моніторингове управління Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, затвердженого наказом Вінницької ОДПІФ ГУ ДФС у Вінницькій області №394 від 19.12.2014 року, саме це управління готує висновки про відшкодування сум податку на додану вартість на рахунки платників податків (окрім відшкодування за рішенням суду) (т. 7, а. п.60-68).

Як зазначено у самому наказі про затвердження цього положення, контроль за його виконанням покладено на першого заступника начальника Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області ОСОБА_7 ( а.с.59 т.7). В даному випадку слід звернути увагу, що на ОСОБА_7 , як першого заступника покладено обов`язок здійснення контролю за виконанням наказу, який передбачає у собі три пункти, а саме: здійснення дій, направлених на затвердження положення, ознайомлення з положенням працівників управління, розроблення та затвердження положення про відділи та посадові інструкції, проте не затвердженого ним Тимчасового положення.

Керівництво діяльністю управління та організація його роботи покладено на керівництво цього управління, який несе персональну відповідальність за невиконання або неналежне виконання завдань та функцій управління, при цьому така відповідальність не покладена на першого заступника податкового органу, яким являвся ОСОБА_7 .

Аналіз зазначених підзаконних нормативних актів вказує на те, що дії посадових осіб контролюючих органів з приводу бюджетних відшкодувань за наявності процедури судового оскарження виглядають наступним чином:

-отримання відповідного рішення суду (п.200.15 ст.200 ПК України);

-ознайомлення діловодною службою із рішенням суду керівника юридичного підрозділу та невідкладне його направлення на розгляд керівнику відповідного органу доходів і зборів (п п.2.4.1 Порядку організації роботи органів доходів і зборів під час підготовки та супроводження справ у судах і ведення претензійно-позовної роботи, затвердженого наказом Міндоходів від 27.12.2013 року №857);

-після визначення керівником органу доходів і зборів підрозділів, до компетенції яких належить питання, порушені у процесуальному документі, діловодна служба негайно направляє відповідний документ до визначених структурних підрозділів (п п.2.4.1 Порядку організації роботи органів доходів і зборів під час підготовки та супроводження справ у судах і ведення претензійно-позовної роботи, затвердженого наказом Міндоходів від 27.12.2013 року №857);

-підготовка координаційно-моніторинговим управлінням Вінницької ОДПІ гу ДФС у Вінницькій області висновку про відшкодування сум податку на додану вартість на рахунки платників (окрім відшкодування за рішенням судів) (п.п.2.2.14.7, п.п.2.2.14.10 Тимчасового положення про координаційно-моніторингове управління Вінницької ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області, затвердженого наказом Вінницької ОДПІФ ГУ ДФС у Вінницькій області №394 від 19.12.2014 року);

-надання протягом п`яти днів, що настають за днем отримання рішення, органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновку із зазначенням суми податку, що підлягає відшкодуванню із бюджету ( п.200.15 ст.200 ПК України).

У висновку про застосування норм матеріального права, викладеному у постанові Верховного Суду від 06.05.2020 (справа № 133/2138/15) зроблено висновок про те, що службова недбалість може бути лише за умови, що службова особа мала об`єктивну можливість виконати дії, які входять в коло її обов`язків.

Натомість у цьому провадженні сукупність досліджених в судовому засіданні доказів дає підстави дійти висновку про те, що перший заступник Вінницької ОДПІ ОСОБА_7 у зв`язку з відсутністю даних про надходження відповідних судових рішень (постанови Вінницького окружного адміністративного суду від 12.02.2015 та ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24.03.2015) не мав можливості вчинити дії для їх виконання, такі дії не входили у коло його повноважень, через що у діях останнього відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

За наведених обставин провадження підлягає закриттю на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні особи складу кримінального правопорушення.

Відповідно до положень ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів, необхідно віднести н рахунок держави.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 417, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 06 вересня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000041, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 15.03.2022 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України скасувати через істотні порушення кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні особи складу кримінального правопорушення.

Процесуальні витрати в розмірі 19220 (дев`ятнадцять тисяч двісті двадцять) гривень 32 копійки, пов`язані із залученням експертів, віднести на рахунок держави.

Арешт накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 01.02.2022 на майно ОСОБА_7 , (паспорт НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), а саме на квартиру АДРЕСА_3 , загальною площею 52,43 кв. м., яка належить ОСОБА_7 на праві власності відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи № 62326 Вінницької міської ради Комунального підприємства «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації КП «ВМБТІ» - скасувати.

Речові докази, які відповідно до постанови слідчого про визнання речовими доказами від 24.09.2021, знаходиться в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції (Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду) протягом трьох місяців з дня проголошення.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: