печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Київської міської прокуратури у кримінальному провадженні №0000149 від 30.08.2021 року, яка полягає у не розгляді клопотання, -

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноваженої особи Київської міської прокуратури у кримінальному провадженні №0000149 від 30.08.2021 року, яка полягає у не розгляді клопотання від 06.09.2024 року №D011-0000149-KMP-VYH--01-02-19.

В обґрунтування доводів скарги заявник зазначає, що 06.09.2024 року ним було подано до Київської міської прокуратури клопотання у кримінальному провадженні №0000149 від 30.08.2021 року, яке не розглянуто у порядку ст. 220 КПК України.

Представник заявника - адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду скарги був повідомлений належним чином.

Заявник ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду скарги був повідомлений належним чином.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду скарги був повідомлений належним чином. Начальник відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 подав заперечення, просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки кримінальне провадження №0000149 від 30.08.2021 року закрито.

За таких обставин, слідчий суддя розглянув скаргу у відсутність заявника на підставі ст. 26 КПК України та у відсутність прокурора на підставі ч. 3 ст. 306 КПК України.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду скарги слідчим суддею не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування заявником може бути оскаржено бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора зокрема щодо розгляду ним клопотань під час досудового розслідування у визначений КПК України строк.

Слідчим суддею встановлено, що Територіальним управління Державного бюро розслідування, розташованим у м. Києві, за процесуального керівництва Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000149 від 30.08.2021 року.

У рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_4 звернувся до Київської міської прокуратури із клопотанням від 06.09.2024 року №D011-0000149-KMP-VYH--01-02-19.

Згідно ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

В силу положень кримінального процесуального законодавства на учасників судового процесу покладається обов`язок щодо доведення правомірності своїх дій.

Оскільки ст. 220 КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок розглянути подане учасником кримінального провадження клопотання, слідчий суддя для встановлення факту бездіяльності уповноважений дослідити обставини виконання цього обов`язку у передбачений триденний строк. Разом з тим, бездіяльність слідчого/прокурора може бути зумовлена не лише невчиненням процесуальної дії в межах встановлених зазначеною нормою строків, а й неналежним розглядом клопотання, зокрема, залишенням його без процесуального реагування або неналежним процесуальним реагуванням на нього.

За приписами ч. 1 ст. 36 КПК прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. В свою чергу, стаття 220 КПК України наділяє прокурора повноваженнями як задовольнити клопотання учасника кримінального провадження, так і відмовити (повністю або частково) з винесенням постанови, в якій мають бути викладені мотиви такої відмови.

Уповноваженою особою у кримінальному провадженні №0000149 від 30.08.2021 року не надано доказів на підтвердження дотримання вимог ст. 220 КПК України при розгляді клопотання ОСОБА_4 від 06.09.2024 року №D011-0000149-KMP-VYH--01-02-19.

Так, з огляду на приписи ч. 2 ст. 220 КПК України у разі повної або часткової відмови в задоволенні клопотання слідчий/прокурор зобов`язаний був винести вмотивовану постанову. У відповідності до приписів ст. 110 КПК України процесуальні рішення слідчого, прокурора приймаються у формі постанови, яка за змістом та послідовністю викладу повинна відповідати вимогам ч. 5 ст. 110 КПК і письмово (друковано) викладатись на офіційному бланку. Підписується постанова тим слідчим або прокурором, який її прийняв. Однак матеріали скарги не містять такого належного процесуального рішення прокурора за результатами розгляду клопотання ОСОБА_4 .

Разом з тим, у своєму листі Начальник відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 зазначає, що кримінальне провадження №0000149 від 30.08.2021 року закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. На підтвердження зазначеного, прокурором долучено лише витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000149 від 30.08.2021 року.

Одночасно із цим, слідчий суддя зазначає, що витяг із ЄРДР не є процесуальним рішенням та процесуальним джерелом доказів, а отже, не породжує правових наслідків, бо реєстр є електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у Положенні про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру та, згідно з частиною 2 статті 84 КПК України.

Вказане узгоджується із позицією Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06 січня 2024 року, справа № 466/9158/14-к, провадження № 51-645 км 18.

Період досудового розслідування у Кримінальному процесуальному кодексі України визначений двома моментами - початком і кінцем. Так, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Отже, закінчення досудового розслідування закон пов`язує з постановленням процесуального рішення - постанови про закриття кримінального провадження, або вчинення комплексу процесуальних дій, пов`язаних з направленням до суду обвинувального акта або відповідного клопотання.

Таким чином, належним доказом закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні провадження №0000149 від 30.08.2021 року є постанова про закриття провадження, а не наданий прокурором витяг із Єдиного реєстру досудових розслідувань.

При цьому, слідчому судді не надано копію постанови про закриття кримінального провадження №0000149 від 30.08.2021 року.

Так, відповідно до ч. 6 ст. 284 КПК України копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю. Постанова слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 60 КПК України, заявник має право отримати інформацію про закінчення досудового розслідування. Вказана норма кореспондується з ч. 6 ст. 284 КПК України, відповідно до якої копія постанови слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору, вказаний обов`язок покладено на слідчого чи дізнавача.

Разом з тим, слідчому судді не надано доказів, що слідчим була винесена постанова про закриття кримінального провадження №0000149 від 30.08.2021 року та направлення її потерпілому/заявнику.

Таким чином, враховуючи, що слідчому судді не надано належних доказів про закриття вказаного кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором не виконаний обов`язок щодо належного правового реагування на подане клопотання в разі відмови у його задоволенні з винесенням постанови, в якій мають бути викладені мотиви такої відмови, як це встановлено ч. 2 ст. 220 КПК України. А тому, вимоги скарги щодо зобов`язання прокурора розглянути клопотання у порядку, визначеному ст. 220 КПК України є обґрунтованим.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 220, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу - задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу Київської міської прокуратури у кримінальному провадженні №0000149 від 30.08.2021 року розглянути клопотання ОСОБА_4 від 06.09.2024 року №D011-0000149-KMP-VYH--01-02-19 згідно ст. 220 КПК України, в строк не більше трьох днів і задовольнити його за наявності відповідних підстав, про що повідомити належним чином заявника.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1