Справа № 211/546/25
Провадження № 1-кс/211/125/25
У Х В А Л А

іменем України

про арешт майна

21 січня 2025 року

Слідчий суддя Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривого Рогу клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000030 від 15.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Звертаючись із даним клопотанням, слідчий СВ відділення поліції №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 зазначає, що в проваджені СВ ВП №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 від 15.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.01.2025 року приблизно о 07:00 години, автомобіль марки Mercedes-Benz, модель «Е 200 CDI», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухався по вул. Вартових Неба, м. Дружківка, зі сторони вул. Індустріальна, у бік вул. Машинобудівників, при виїзді на перехрестя вул. Вартових Неба та вул. Машинобудівників, з другорядної дороги на головну дорогу вул. Машинобудівників, не надавши перевагу велосипедисту ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався зі сторони вул. Соборна у бік вул. Космонавтів, м. Дружківка, в результаті чого відбулось зіткнення передньою частиною транспортного засобу Mercedes-Benz, модель «Е 200 CDI», номерний знак НОМЕР_1 у праву частину велосипеда. В результаті ДТП водій велосипеду ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритий перелом п`ятої п`ястної кісткилівої кисті, множинні садна голови, обличчя та кінцівок.

З метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення, на підставі ст. 237 КПК України, 15 січня 2025 року в період часу з 08:50 до 09:38 години слідчим СВ ВП№1 Краматорського РУПГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, розташованого на ділянці дороги за адресою: м. Дружківка, перехрестя вул. Машинобудівників, та вул. Вартових Неба, з місця дорожньо-транспортної пригоди було вилучено транспортні засоби, що є учасниками ДТП, а саме: транспортний засіб Mercedes-Benz E200 CDI, номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, vin- НОМЕР_3 який згідно технічного паспорту належить ОСОБА_7 , та перебуває у фактичному користуванні у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вищевказаний автомобіль містить на собі сліди злочину та постановою слідчого від 15.01.2025 визнаний речовим доказом. Після вилучення, вказаний транспортний засіб 15.01.2025 переданий на відповідальне зберігання на територію штраф майданчика тимчасово затриманих транспортних засобів Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Академічна 77Р.

Вищевказаний автомобіль буде використаний для проведення низки технічних експертиз, для встановлення технічного стану транспортного засобу в момент події, зокрема автотехнічної експертизи, з метою з`ясування усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення та притягнення винної особи до відповідальності.

У зв`язку з цим слідчий зазначає, що арешт вказаного майна, як захід забезпечення кримінального провадження, виправдовує потреби досудового розслідування з метою виконання завдань кримінального провадження, пов?язаних із забезпеченням швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення, а також використання вказаного майна в якості речових доказів.

В судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином.

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання без його участі, просив проводити розгляд за його відсутності, на задоволенні клопотання наполягає.

Неприбуття прокурора в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з поданими до клопотання документами вбачається, що власником транспортного засобу є ОСОБА_7 , а фактичним користувачем ОСОБА_5 . Вказані особи були належним чином повідомлені про розгляд клопотання про арешт ммайна, але у судове засідання не з`явилися, заяв не подавали. У телефонному режимі ОСОБА_5 повідомив, що перебуває на військовій службі та немає можливості бути присутнім у судовому засіданні, про накладання арешту йому відомо, він не має заперечень, оскільки фактично автомобіль належить йому, станом на зараз не здійснено його переоформлення.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши учасників судового розгляду, слідчий суддя приходить до наступного.

На підставі ст. 214 КПК України вказана подія 15.01.2025 внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч. 1 ст. 286 КК України.

15 січня 2025року в період часу з 08:50 до 09:38 години слідчим СВ ВП№1 Краматорського РУПГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, розташованого на ділянці дороги за адресою: м. Дружківка, перехрестя вул. Машинобудівників, та вул. Вартових Неба.

Постановою слідчого від 15.01.2025 автомобіль визнано речовим доказом.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другоїстатті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другоїстатті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другоїстатті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другоїстатті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно зі ст. 171 КПК України, законодавець зобов`язує сторону, яка звертається до суду з клопотанням про арешт майна, зазначити наступне: підстави і мету такого заходу забезпечення кримінального провадження у відповідності до положень ст. 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майна; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, як встановлено, що вилучений транспортний засіб містить сліди злочину, відтак слідчий суддя погоджується, що на час розгляду клопотання є достатньо підстав вважати, що майно, а саме: транспортний засіб Mercedes-Benz E200 CDI, номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, vin- НОМЕР_3 , який згідно технічного паспорту належить ОСОБА_7 , та перебуває у фактичному користуванні у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на яке слідчий просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Арешт тимчасово вилученого майна полягає в забороні відчужувати та/або розпоряджатися ним володільцю та власнику без позбавлення права користування транспортним засобом.

Метою накладення арешту на вищезазначене майно є забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність його використання в ході досудового розслідування в якості речових доказів та необхідність проведення експертиз у кримінальному провадженні.

Отже, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, за наявності усіх підстав для арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000030 від 15.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - задоволити.

Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження та/або розпорядження на тимчасово вилучене 15.01.2025 майно, а саме:

- транспортний засіб Mercedes-Benz E200 CDI, номерний знак НОМЕР_1 , чорного кольору, vin- НОМЕР_3 , який згідно технічного паспорту належить ОСОБА_7 та перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Питання щодо місцезнаходження та зберігання вказаного майна до остаточного прийняття рішення у даному кримінальному провадженню залишити на вирішення слідчого СВ відділення поліції №1 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 з урахуванням вимог постанови КМУ №1104 від 19 грудня 2012 року "Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України", якою затверджено "Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження".

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Роз`яснити, що згідно із частинами 1-2 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 21.01.2025 о 14:00.

Слідчий суддя ОСОБА_1