Справа № 740/4953/24
Провадження № 1-кп/740/120/25
В И Р О К

іменем України

19 лютого 2025 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 червня 2024 року за №0000480, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ніжина Чернігівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, студента Сумського державного університету, раніше не судимого, зареєстроване та фактичне місце проживання в АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.286 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , неповнолітня потерпіла ОСОБА_5 та її законний представник ОСОБА_6 , представник адвокат ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_8 ,

встановив:

ОСОБА_3 23 червня 2024 року, керуючи автомобілем марки «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул.Шевченка в м.Ніжині Чернігівської області від вул.Прилуцька у напрямку площі І.Франка зі швидкістю 65 км/год.

Рухаючись у вказаному напрямку в 20 год 35 хв, ОСОБА_3 при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, що знаходиться по вул.Шевченка в м.Ніжині Чернігівської області безпосередньо перед перехрестям з вул.Козача поблизу буд.10 по вул.Шевченка, діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, проявив неуважність, після початку зменшення швидкості руху перед нерегульованим пішохідним переходом автомобілем марки «ВАЗ 2114», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався попереду у попутному напрямку по сусідній смузі руху, своєчасно не вжив заходів до зменшення швидкості та зупинки керованого ним автомобіля «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода неповнолітню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка переходила проїзну частину вул.Шевченка по нерегульованому пішохідному переходу зліва на право відносно напрямку руху автомобіля «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді: тяжкої краніо-токаро-абдоміно-скелетної травми, забійно-рваної рани лобно-тім`яної ділянки голови зліва розміром 12 см, рани лівої надбрівної ділянки розміром 7 см, закритої черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, перелому кісток носа зі зміщенням відламків в ліво, перелому нижньої стінки очниці зліва, набряку та емфіземи м`яких тканин обличчя, гемосинуситу зліва, множинних забійних осаднень обличчя, забою очного яблука та тканин очної ямки, гематоми верхньої та нижньої повіки лівого ока, пневмотораксу зліва, кленовидної деформації тіла хребця L1, перелому поперечного відростка L1 зліва, перелому 4-го ребра з права, забійно-рваної рани великих розмірів по передній черевній стінці з переходом на праву здухвинну та праву пахвинну ділянки d 25 см х 17 см х 15 см (рана глибока, дно рани м`язи та апоневроз), відкритого перелому тазу, пошкодження м`язів стегна без пошкодження магістральних судин, багато-фрагментарного перелому правої здухвинної кістки з порушенням цілісності тазового кільця зі значним зміщенням уламків, перелому верхньої гілки лобкової та сідничної кістки справа, розриву крижово-здухвинного з`єднання справа, забою органів черевної порожнини, гемоперитонеуму, множинних підшкірних гематом, перелому правої малогомілкової кістки зі зміщенням відламків, які в сукупності, за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень відповідно до п.2.1.1., 2.1.1.а, 2.1.2., 2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України №6 від 17 січня 1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України».

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_3 порушив вимоги п.2.3. б) (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), п.12.4. (у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год), п.18.1. (водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека), п.18.4. (якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

Порушення водієм ОСОБА_3 п.п.2.3. б), 12.4., 18.1., 18.4. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (із змінами та доповненнями), перебуває у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, цивільний позов про стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди визнав повністю, показавши, що керував автомобілем тойота камрі по вул.Шевченка в м.Ніжині із швидкістю 60-65 км/год, він був з дівчиною, перед ним рухався автомобіль ВАЗ, який включив поворот на ліво та став пригальмовувати, він змістився вправо на дорозі, в подальшому побачив 2-х дівчат і змістився максимум вліво, одна дівчина проскочила, а іншу збив, відразу зупинився, взяв аптечку і просив викликати швидку, його друзі заправили швидку до Чернігова, в подальшому його затримали; керував автомобілем, який належить його батьку, посвідчення водія не має і його було притягнуто до адмінвідповідальності за керування без посвідчення водія; керував через «дурість», його досвід керування близько 4 місяців; ключі від авто взяв без дозволу; він усвідомлював, що треба було зупинитись; неодноразово просив вибачення у потерпілої і вживає заходів для виправлення ситуації; його родина відшкодувала потерпілій 255000 грн, 152205 грн, і в подальшому зобов`язується відшкодовувати шкоду; свої дії засуджує, щиро розкаявся у скоєному, попросив вибачення у потерпілої, просив суворо не карати і не позбавляти волі.

У судовому засіданні неповнолітня потерпіла ОСОБА_5 показала, що має 17-річний вік та навчається в КЗ Культури і мистецтв на денній формі; 23 червня 2024 року переходила по нерегульованому пішохідному переході в сторону парку Шевченка при нормальному освітлені та оглядовості, один автомобіль зупинився і надав їй дорогу, під час перебування на середині пішохідного переходу її збив інший автомобіль Тойота, який рухався із швидкістю 70 км/год, вона втратила свідомість; також була втрата пам`яті; до свідомості прийшла у Чернігівській обласній лікарні, також лікувалась в охматдиті; проведені 3 операції; ОСОБА_3 через її матір просив вибачення; вказані вибачення не є щирими; зі сторони ОСОБА_3 їй відшкодовано 255000 грн, 152205 грн, що покрило її лікування та позовні вимоги, але подальша реабілітація ці суми не враховують; цивільний позов про стягнення із обвинуваченого 82065 грн 98 коп, 300000 грн моральної шкоди просить залишити без розгляду, просить суворо покарати ОСОБА_3 , якого не вибачає, що підтримано у судовому засіданні її законним представником ОСОБА_6 та представником адвокатом ОСОБА_7 ..

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується його показаннями та показаннями потерпілої ОСОБА_5 під час судового розгляду, доказами кримінального провадження, які суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним досліджувати щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, при цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Показання потерпілої ОСОБА_5 та обвинуваченого ОСОБА_3 є доказами згідно з ст.ст.84, 95 КПК України.

Із врахуванням викладеного наявні підстави для визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій ОСОБА_5 тяжке тілесне ушкодження.

Згідно з ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, тобто бути справедливим і домірним злочину.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину і повязане із порушенням правил та безпеки дорожнього руху, а саме керування автомобілем у густонаселеному пункті без наявності права керування транспортними засобами, із перевищенням дозволеної швидкості руху, із недотриманням вимог щодо безпечного проїзду нерегульованого пішохідного переходу, що визнається судом грубими порушеннями правил дорожнього руху, внаслідок чого спричинені тяжкі тілесні ушкодження неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка переходила дорогу на пішохідному переході, тобто у встановленому для пішоходів місці, і розраховувала на дотримання водіями правил його проїзду, що в свою чергу істотно підвищує суспільну небезпечність протиправних дій; дані про особу обвинуваченого, який має 19-річний вік і вперше притягується до кримінальної відповідальності, раніше 20 листопада 2023 року притягувався до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП за керування автомобілем без посвідчення водія з накладенням 3400 грн штрафу, з 2021 року є студентом Сумського державного університету денної форми навчання, де характеризується позитивно, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, також має позитивні характеристики за попереднім місцем навчання у Ніжинській КДЮСШ «Дзюдо», згідно з довідкою Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 14 серпня 2024 року був учасником добровольчого формування Ніжинської територіальної громади №1 з 26 лютого 2022 року по 10 травня 2022 року, не має і не отримував посвідчення водія, у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння на момент вчинення кримінального правопорушення не перебував, має стійкі соціальні зв`язки, не одружений, не перебуває на обліку лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, відповідно до досудової доповіді щодо нього встановлені середні ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства із можливістю виправлення без ізоляції від суспільства.

Також судом враховується, що обвинувачений у судовому засіданні надав показання на підтвердження обставин обвинувачення, визнав винуватість та цивільний позов, попросив вибачення у потерпілої ОСОБА_5 ..

З даних підстав при призначенні покарання обставинами, які його пом`якшують, судом визнаються щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, молодий вік та добровільне відшкодування завданого збитку, що підтверджується у судовому засіданні як показаннями потерпілої ОСОБА_5 так і обвинуваченого ОСОБА_3 , квитанцією АТ КБ «Приватбанк» від 13 січня 2025 року щодо відшкодування з його сторони 255000 грн, 152205 грн. Обтяжуючі обставини відсутні.

За встановлених обставин суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 , яким допущено чотири грубі порушення ПДР і незворотні наслідки цього-тяжкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_5 , як молодій дівчині на початку її життєвого шляху, покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі у межах санкції статті з позбавленням права керувати транспортними засобами, що відповідає тяжкості правопорушення та особі обвинуваченого і є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, є співрозмірним діянню та особі обвинуваченого. Також під час судового розгляду сторонами суду не подані будь-які дані на підтвердження порушення ОСОБА_5 правил знаходження на пішохідному переході. При призначенні покарання судом також враховується думка потерпілої ОСОБА_5 , яка під час судового розгляду наполягала на призначенні обвинуваченому реального покарання, при цьому дана позиція потерпілої враховується судом у сукупності з обставинами, передбаченими ст.65 КК України, і не є вирішальною при призначенні покарання.

Також за встановлених обставин вчинення кримінального правопорушення та його наслідків у виді тяжких тілесних ушкоджень неповнолітній потерпілій, суд не вбачає підстав для можливості виправлення обвинуваченого без відбування покарання у виді позбавлення волі в порядку ст.75 КК України, та застосування ст.69 КК України, при цьому судом враховані і необережна форма вини обвинуваченого, і дані досудової доповіді, і позитивна посткримінальна поведінка обвинуваченого, зокрема і позитивні характеристики, що в свою чергу враховано судом при визначенні покарання згідно з санкцією ч.2 ст.286 КК України, також судом враховується, що справедливість покарання законодавець пов`язує не тільки з даними про особу винуватця, пом`якшуючими обставинами та класифікацією злочинів і формою вини, а й з обставинами кримінального провадження і суспільною небезпечністю конкретного діяння, а також із метою попередження вчинення обвинуваченими та іншими особами нових кримінальних правопорушень.

Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 24 червня 2024 року ОСОБА_3 фактично затримано 24 червня 2024 року в 01 год 25 хв, під час досудового розслідування щодо останнього ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 26 червня 2024 року застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням 242240 грн застави, із внесенням якої ОСОБА_3 звільнено з-під варти 27 червня 2024 року (повідомлення ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» від 27 червня 2024 року).

Відповідно до ч.4 ст.202 КПК України з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно з ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

З даних підстав обвинуваченому в строк відбування покарання підлягає зарахуванню термін його попереднього ув`язнення з 24 червня 2024 року по 27 червня 2024 року включно, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Під час судового розгляду потерпілою ОСОБА_5 пред`явлений цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення 77205 грн 98 коп матеріальної шкоди (у подальшому збільшено до 82065 грн 98 коп), 300000 грн моральної шкоди. Вказаний позов обвинуваченим ОСОБА_3 визнаний. У судовому засіданні 18 лютого 2025 року потерпіла ОСОБА_5 , її законний представник ОСОБА_6 та представник адвокат ОСОБА_7 просили залишити позов без розгляду у зв`язку з відшкодуванням зі сторони обвинуваченого 255000 грн, 152205 грн. З даних підстав цивільний позов потерпілої підлягає залишенню без розгляду, що не перешкоджає потерпілій у подальшому, у разі наявних спірних правовідносин, пред`явлення позову у порядку цивільного судочинства згідно з ЦПК України.

Витрати на залучення експертів у розмірі 9057 грн 36 коп підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави відповідно до ст.124 КПК України, якою встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Із врахуванням закінчення судового розгляду наявні підстави в порядку ч.4 ст.174 КПК України для скасування арешту щодо автомобіля марки «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладеного згідно з ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 26 червня 2024 року, щодо блузки рожевого кольору, бюстгалтеру світло рожевого кольору, трусів, колготів темно коричневого кольору, сорочки коричневого кольору в клітинку, накладеного згідно з ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду від 26 червня 2024 року, та повернення даного майна, як речових доказів відповідно до постанов Ніжинського РУП від 24 червня 2024 року, відповідно ОСОБА_9 , як власнику, та потерпілій ОСОБА_5 , як законному володільцю.

Суворість призначеного покарання та дані про особу обвинуваченого, яким під час судового розгляду не допущені порушення щодо процесуальних обов`язків, свідчать про необхідність залишення без зміни запобіжного заходу у вигляді застави до набрання вироком законної сили.

При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані сторонами під час судового розгляду із врахуванням ст.22 КПК України щодо змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, при цьому судовий розгляд проведений лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в його межах.

Керуючись ст.374 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.2 ст.286 КК України і призначити йому покарання у виді 03 (трьох) років 06 (шести) місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 03 (три) роки.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування основного покарання термін його попереднього ув`язнення з 24 червня 2024 року по 27 червня 2024 року включно, з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_3 у виді 242240 грн застави,-залишити без зміни до набрання вироком законної сили.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання на виконання даного вироку суду.

Позов потерпілої ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_3 про стягнення 82065 грн 98 коп матеріальної шкоди, 300000 грн моральної шкоди,-залишити без розгляду. Особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави 9057 (дев`ять тисяч п`ятдесят сім) грн 36 коп витрат на залучення експертів.

Скасувати арешт щодо автомобіля марки «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_9 ,-накладений згідно з ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 червня 2024 року.

Скасувати арешт щодо пошкодженого одягу з плямами бурого кольору, зовні схожими на кров, який був знятий з госпіталізованої ОСОБА_5 ,-блузки рожевого кольору, бюстгалтеру світло рожевого кольору, трусів, колготів темно коричневого кольору, сорочки коричневого кольору в клітинку,-накладений згідно з ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 26 червня 2024 року.

Речові докази: автомобіль марки «Toyota Camry», реєстраційний номер НОМЕР_1 ,-повернути ОСОБА_9 , як власнику; блузку рожевого кольору, бюстгалтер світло рожевого кольору, труси, колготи темно коричневого кольору, сорочку коричневого кольору в клітинку,-повернути потерпілій ОСОБА_5 , як законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_10 .