Справа 688/5976/24
№ 1-в/688/553/24
Ухвала

Іменем України

27 грудня 2024 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ШВК №98 ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівці клопотання виконуючого обов`язки начальника державної установи «Шепетівська виправна колонія (№98)» ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироків у відповідність до Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, що набрав чинності 09 серпня 2024 року,

встановив:

До Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області надійшло зазначене клопотання, в якому ставиться питання про приведення вироків у відповідність до Закону України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, що набрав чинності 09 серпня 2024 року.

ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО РОЗГЛЯДУ

Представник ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» та засуджений клопотання підтримали і просили його задовольнити.

Прокурор проти задоволення подання не заперечував.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше судимий: 1) 31 січня 2020 року Сихівським районним судом м. Львова за ст.185 ч.1 КК України до 850 грн. штрафу, сплаченого 01 грудня 2020 року; 2) 19 лютого 2021 року Франківським районним судом м. Львова за ст.185 ч.2 КК України до 1 року обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 3) 05 квітня 2021 року Франківським районним судом м. Львова за ст.185 ч.1 КК України до 140 годин громадських робіт; 4) 15 червня 2021 року Франківським районним судом м. Львова за ст.15 ч.2 ст.185 ч.2, 185 ч.2, 70 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Франківського районного суду м. Львова від 19 лютого 2021 року, більш суворим, призначеним за цим вироком, призначити остаточне покарання 2 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Вирок Франківського районного суду м. Львова від 05 квітня 2021 року виконувати самостійно; 5) 14 липня 2021 року Шевченківським районним судом м. Львова за ст.185 ч.2 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України за сукупністю вироків, шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Франківського районного суду м. Львова від 19 лютого 2021 року, більш суворим покаранням за цим вироком, визначити 2 роки обмеження волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. Вирок Франківського районного суду м. Львова від 05 квітня 2021 року виконувати самостійно.

Відповідно до вироку Шевченківського районного суду м. Львова від 21 червня 2022 року ОСОБА_5 засуджений за ст.185 ч.4, 69 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.71 ч.1 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Франківського районного суду м. Львова від 15 червня 2021 року та за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 14 липня 2021 року із застосуванням ст.72 ч.1 п.1б КК України, з розрахунку 1 день позбавлення волі за 2 дні обмеження волі, остаточно призначити 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до вироку Залізничного районного суду м. Львова від 19 липня 2022 року ОСОБА_5 засуджений за ст.185 ч.2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за даним вироком, більш суворим, призначеним вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 21 червня 2022 року, остаточно обрано покарання 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Відповідно до вироку Личаківського районного суду м. Львова від 21 липня 2022 року за ст.185 ч.2 КК України ОСОБА_5 засуджений до 3 років позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України з врахуванням вироку Залізничного районного суду м. Львова від 19 липня 2022 року, шляхом часткового складання покарань, призначено 4 роки позбавлення волі.

Відповідно до вироку Франківського районного суду м. Львова від 06 вересня 2023 року за ст.185 ч.4 КК України ОСОБА_5 засуджений до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, з врахуванням вироку Личаківського районного суду м.Львова від 21 липня 2022 року, призначено остаточне покарання 5 років позбавлення волі.

Згідно наданих матеріалів особової справи засудженого, останній відбуває у ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)»: початок строку покарання 25 травня 2022 року, кінець строку 25 травня 2027 року.

ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНУ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Стаття 58 Конституції України - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Стаття 3. Законодавство України про кримінальну відповідальність.

частина 1 - законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

частина 6 - зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Стаття 4 КК України - чинність закону про кримінальну відповідальність у часі.

частина 2 - кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

частина 3 - часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Стаття 5 КК України зворотна дія закону про кримінальну відповідальність у часі.

частина 1 - закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX в частині викладення нової редакції ст. 51 КУпАП, відповідно до якого кримінальна відповідальність за вчинення викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрат настає в разі, якщо сума викраденого майна перевищує два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян, яким введена часткова декриміналізація кримінальних правопорушень.

Частина 2 статті 51 КУпАП, яка визначає граничний розмір вартості викраденого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за що винна особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України що застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги та визначає, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Частини 2,3 статті 74 КК України - особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Пункт 13 ч. 1 ст. 537 КК України - під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пункт 4 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень КК України - особи, які відбувають покарання, призначене за сукупністю вироків, у разі звільнення їх від відбування покарання за окремі злочини на підставі пункту 1 цього розділу продовжують відбувати покарання, призначене вироком суду за інші злочини, що входять у сукупність, якщо це покарання ними ще не відбуте. Призначене покарання підлягає зменшенню також у випадках, передбачених пунктом 5 цього розділу.

МОТИВИ І ВИСНОВКИ СУДУ

Відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних розмірів доходів громадян. Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 НМДГ.

Зі змісту вироку Франківського районного суду м. Львова від 05 квітня 2021 року вбачається, що вартість викраденого засудженим у лютому 2019 року складала 886грн 00коп.

Зі змісту вироку Франківського районного суду м. Львова від 15 червня 2021 року вбачається, що вартість викраденого засудженим у вересня та жовтні 2020 року складала 850грн 83коп, 281грн 33коп, 1767грн та 509грн 98коп.

Зі змісту вироку Шевченківського районного суду м. Львова 14 липня 2021 року вбачається, що вартість викраденого засудженим у жовтні 2020 року складала 839грн 20коп.

Зі змісту вироку Шевченківського районного суду м. Львова 21 червня 2022 року вбачається, що вартість викраденого засудженим у квітні 2022 року складала 665грн 90коп.

Зі змісту вироку Залізничного районного суду м. Львова від 19 липня 2022 року вбачається, що вартість викраденого засудженим у грудні 2020 року складала 485грн 45коп.

Зі змісту вироку Личаківського районного суду м. Львова від 21 липня 2022 року вбачається, що вартість викраденого засудженим у вересні 2020 року складала 1956грн 73коп та 357грн 54коп.

Зі змісту вироку Франківського районного суду м. Львова від 06 вересня 2023 року вбачається, що вартість викраденого засудженим у березні та квітні 2022 року складала 883грн 20коп та 600грн 00коп.

Суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведені норми закону, суд встановив, що застосовуючи зворотну дію закону у часі на момент вчинення ОСОБА_5 злочинів, за які він засуджений, слід дійти висновку, що особа, яка вчинила крадіжку майна, може бути притягнута до кримінальної відповідальності у разі, якщо сума викраденого майна станом на момент вчинення правопорушення у лютому 2019 року перевищує 1921 гривню, у вересні жовтні 2020 року 2318 гривень, у грудні 2020 року 2270 гривень, в березні квітні 2022 року 2481 гривню.

Відповідно до вироків Франківського районного суду м. Львова від 05 квітня 2021 року, 15 червня 2021 року та 06 вересня 2023 року, Шевченківського районного суду м. Львова 14 липня 2021 року та 21 червня 2022 року, Залізничного районного суду м. Львова від 19 липня 2022 року та Личаківського районного суду м. Львова від 21 липня 2022 року вартість викраденого майна є нижчою, що свідчить про відсутність підстав для притягнення особи до кримінальної відповідальності.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену новим Законом, на підставі ч.1 ст.5 та ч.ч.2, 3 ст.74 КК України, суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання за вироками Франківського районного суду м. Львова від 05 квітня 2021 року, 15 червня 2021 року та 06 вересня 2023 року, Шевченківського районного суду м. Львова 14 липня 2021 року та 21 червня 2022 року, Залізничного районного суду м. Львова від 19 липня 2022 року та Личаківського районного суду м. Львова від 21 липня 2022 року.

Відповідно до частини 2 статті 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Керуючись ст. ст. 536, 539 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання вироком Франківського районного суду м. Львова від 05 квітня 2021 року за ст.185 ч.1 КК України у виді 140 годин громадських робіт у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання вироком Франківського районного суду м. Львова від 15 червня 2021 року за ст.15 ч.2 ст.185 ч.2, 185 ч.2, 70 ч. 1 КК України у виді 2 років позбавлення волі у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

.

Звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання вироком Шевченківським районним судом м. Львова від 14 липня 2021 року за ст.185 ч.2 КК України у виді 2 років обмеження волі у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 21 червня 2022 року за ст.185 ч.4, 69 КК України у виді 3 років позбавлення волі у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання вироком Залізничного районного суду м. Львова від 19 липня 2022 року за ст.185 ч.2 КК України у виді 2 років 6 місяців позбавлення волі у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання вироком Личаківського районного суду м. Львова від 21 липня 2022 року за ст.185 ч.2 КК України у виді 3 років позбавлення волі у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання вироком Франківського районного суду м. Львова від 06 вересня 2023 року за ст.185 ч.4 КК України у виді 5 років позбавлення волі у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке він був засуджений.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя: