Справа №766/2172/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову в задоволенні клопотання про

закриття кримінального провадження

12.12.2024 м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Херсона клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000202 від 30.12.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Прокурор Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернулася до суду в порядку п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України із клопотанням про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000202 від 30.12.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України по факту заволодіння невстановленими особами 09.06.2007 близько 04:00 години біля будинку №5 по вул. 49 Херсонської Гвардійської дивізії в м. Херсоні відкрито із застосуванням фізичного насильства особистим майном ОСОБА_5 в сумі 7993 грн. та ОСОБА_6 на суму 1005 грн., у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, що передбачено ст. 49 КК України, а також не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили, клопотань та заяв у зв`язку з розглядом клопотання не подавали. З огляду на викладене, за відсутності заборон на розгляд клопотання за відсутності потерпілої особи, суд вважає за можливе провести судовий розгляд за відсутності останніх.

Суд, заслухавши думку прокурора, яка наполягала на задоволенні клопотання з підстав викладених в ньому, вивчивши наявні матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Із заяви ОСОБА_5 від 09.06.2007, зареєстрованої в «Журналі реєстрації заяв і повідомлень про злочини, що вчинені або готуються Суворовського ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області» 09.06.2007 за №3055 вбачається, що ОСОБА_5 просить вжити міри до невстановленої особи, яка 09.06.2007 близько 04:30 години заподіяла їй тілесні ушкодження та заволоділа її майном. Відповідно до постанови слідчого СВ Суворовського ВМ ХМВ УМВС України в Херсонській області від 13.07.2007 про визнання потерпілим, встановлено, що 09.06.2007 близько 04:00 години невстановлена особа по вул. 49 Херсонської Гвардійської дивізії в м. Херсоні з застосуванням насилля відкрито заволоділа майном ОСОБА_6 .

Постановою про перекваліфікацію злочинних дій від 23.07.2007 перекваліфіковано по обставинах заволодіння майном потерпілої ОСОБА_5 . 09.07.2007 дії ОСОБА_7 з ч. 1 ст. 186 КК України та ч. 2 ст. 186 КК України. Цього ж дня 23.07.2007 ОСОБА_7 притягнуто в якості обвинуваченого по вказаній вище кримінальній справі, у зв?язку з чим йому пред`явлено обвинувачення за ч. 2 ст. 186 КК України, про що свідчить відповідна постанова. 27.08.2007 наведену процесуальну дію щодо ОСОБА_7 продубльовано.

10.09.2007 щодо ОСОБА_7 складено обвинувальний висновок, відповідно до якого останньому інкриміновано вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, пов?язаного з нападом з метою заволодіння майном ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .

13.09.2007 зазначену кримінальну справу щодо ОСОБА_7 направлено на розгляд до суду. Вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 03.02.2009 ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено відповідне покарання. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 28.04.2009 вирок щодо ОСОБА_7 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Вироком Суворовського районного суду м. Херсона ОСОБА_7 повторно засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України по факту заволодіння майном, належним потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_8 . Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 05.07.2011 вирок щодо ОСОБА_7 скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд.

Згідно постанови Суворовського районного суду м. Херсона від 25.04.2013 кримінальну справу щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України направлено прокурору Суворовського району м. Херсона для проведення додаткового розслідування. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 12.11.2013 вищезазначену постанову скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд. Постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 20.12.2013 справу щодо ОСОБА_7 повторно направлено для проведення додаткового розслідування.

Відомості до ЄРДР по обставинах спричинення матеріальної шкоди потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_8 09.07.2007 зареєстровано під № 0000202 30.12.2013. Зокрема відомості до ЄРДР внесено щодо ОСОБА_7 , дії якого кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України.

Постановою від 31.12.2013 старшим слідчим СВ Суворовського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000202 від 30.12.2013 стосовно ОСОБА_7 закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КУПК України.

У той же час за твердженням прокурора, не зважаючи на фактичне встановлення особи, причетної до вчинення протиправних дій щодо потерпілих, не беручи до уваги факт закриття кримінального провадження в стадії досудового розслідування, зазначено про неможливість встановлення особи, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення. Проте з такими висновками прокурора суд погодитись не може з огляду на таке.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Так санкція ч. 2 ст. 186 КК України передбачає найбільш суворе покарання у вигляді обмеження волі строком до шести років. Відповідно до положень ч. 5 ст. 12 КК України зазначене кримінальне правопорушення є тяжким злочином, тобто діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п?яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше 10 років.

Враховуючи викладене та дату вчинення протиправних дій щодо потерпілих (09.07.2007), які полягали у заволодінні невстановленою особою їх майном, формально існують підстави для застосування п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. У той же час, закриття є однією з форм закінчення досудового розслідування, до якого норми кримінально процесуального закону містять певні вимоги.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Законність відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, зокрема, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Як свідчать матеріали кримінального провадження, досудове розслідування проводилось за фактом вчинення конкретною особою протиправних дій, пов`язаних із відкритим заволодінням чужим майном. Тобто, органу досудового розслідування відома конкретна особа ( ОСОБА_7 ), щодо якої і проводилось як досудове розслідування, так і здійснювався судовий розгляд, про що свідчать і неодноразово прийняті судові рішення.

У залежності ж від встановлених досудовим розслідуванням обставин слідчий приймає процесуальне рішення за результатами оцінки дій саме цієї особи, і саме щодо цієї особи може вирішуватися питання про наявність підстав для звільнення від кримінальної відповідальності за закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Та обставина, що справа була направлена для проведення додаткового розслідування, автоматично не тягне за собою підстав для закриття провадження з підстав передбачених ст. 3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Закриття кримінального провадження це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження щодо конкретної особи (оскільки вона встановлена) або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Вимоги, якими держава обмежує свої повноваження щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили злочини, носять індивідуальний характер, оскільки окрім перебігу часу вимагається не ухилення від слідства та суду, а також невчинення нового злочину, що неможливо виконати, якщо особа чи особи, які вчинили злочин, не встановлені. Сама по собі тривалість часу, що пройшов з дня вчинення злочину не є підставою для закриття провадження за наявності у провадженні відомостей про особу, причетність якої до вчинення злочину має бути перевірена під час досудового розслідування.

Прокурор, не дивлячись на вказані обставини, а також на ту обставину, що рішення про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_7 вже було прийнято, направив до суду клопотання про закриття кримінального провадження.

Внесення змін до КПК України, зокрема, доповнення ч. 1 ст. 284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст. ст. 9, 25 КПК України. Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст.284 КПК України суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

За таких обставин клопотання прокурора не підлягає задоволенню, як таке, що заявлено безпідставно.

Керуючись ст. ст. 284, 369-372, 376 КПК України, ст. 49 КК України, суд,

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання прокурора Херсонської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000202 від 30.12.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1