Справа №705/6086/24
1-кс/705/57/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2025 року м. Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим,

ВСТАНОВИВ:

13.01.2025 представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 звернувся до суду із скаргою на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим та просив: скасувати постанову старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 24.12.2024 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001774, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Зобов`язати слідчий відділ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потерпілим у кримінальному провадженні №0001774, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.11.2024 за ч. 1 ст. 286 КК України та допитати його в якості потерпілого.

У скарзі вказано, що відділом розслідування злочинів в сфері транспорту СВ Уманського РУП Головного управління Національної поліції в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001774, відомості про яке внесено до ЄРДР 01.11.2024 за ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.10.2024, близько 17 години 00 хвилин на 201 км а/д «Київ-Одеса», водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «Ореі-Zafira» р.н. НОМЕР_1 , рухаючись ним зі сторони м. Київ по напрямку м. Одеса, неподалік м. Умані Черкаської області, зіткнувся із задньою частиною причепу марки «Саморобний», р.н. НОМЕР_2 , який був на зчіпці із автомобілем «Fiat-Panda», р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався у лівій смузі, попереду та в попутному напрямку, в результаті чого ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носу та кісток обличчя, а ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у виді перелому кісток носу, зчмт. 29.11.2024 водій ОСОБА_3 звернувся з письмовою заявою до старшого слідчого відділу розслідування злочинів в сфері транспорту СВ Уманського РУП Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_5 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0001774, відомості про яке внесено до ЄРДР 01.11.2024 за ч. 1 ст. 286 КК України. До даної заяви ОСОБА_3 долучено медичну документацію про отримання ним тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, а саме: копію висновку із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_3 за № 26897 КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної ради»; копію КТ-висновку ОСОБА_3 ; фотографії ОСОБА_3 з лікарні та копії інших документів.

29.11.2024 старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим. В обґрунтування прийнятого рішення старший слідчий зазначає, що станом на день прийняття рішення у кримінальному провадженні, медична документація на учасників дорожньо-транспортної пригоди у КНП «Уманська ЦМЛ Уманської міської ради» не вилучена, судово-медична експертиза не призначена, тим самим ступінь тяжкості отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_3 невідомий. Окрім цього, не призначено та не проведено судову автотехнічну експертизу обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка визначить у кого з водіїв у діях вбачаються невідповідності вимогам ПДР України, які перебувають у причинному зв`язку з наслідками даної пригоди. Наявність у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, які заподіяли йому фізичної шкоди, на даний час не дає підстав вважати, що їх отримання відбулось внаслідок поршень вимог ПДР України іншим учасником пригоди - ОСОБА_6 , оскільки їх отримання могло бути наслідком порушення ним же вимог цих правил. Для цього, необхідно провести ряд слідчих дій з метою встановлення обставин кримінального правопорушення, надати правову оцінку діям учасників пригоди, що дасть змогу в подальшому визначити їхній процесуальний статус у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.12.2024р. скасовано постанову про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 винесеної 29.11.2024 р. та зобов`язано орган досудового розслідування Уманського РУП ГУНП в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 29.11.2024 щодо визнання його потерпілим.

Старший слідчий Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 повторно розглянув заяву ОСОБА_3 від 29.11.2024 р. щодо визнання його потерпілим та повторно (вдруге) виніс постанову про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 від 24.12.2024р. Обгрунтовуючи прийняте рішення слідчий вказує аналогічні підстави відмови у визнанні потерпілим, які ним були зазначені у постанові про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 від 29.11.2024р.

Однак вказане повторне рішення слідчого є також незаконним, безпідставним та неаргументованим, ухвалене з порушенням норм кримінально-процесуального права.

ОСОБА_3 до заяви про визнання його потерпілим від 29.11.2024 долучив медичну документацію на підтвердження отримання ним тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, а саме: копію виписки із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_3 за № 26897 КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної ради», де заначено його діагноз: множинні переломи кісток черепа та кісток обличчя; копію КТ-висновку ОСОБА_3 ; фотографії ОСОБА_3 з лікарні, а це є достатніми та вагомими підставами, що підтверджують отримання ОСОБА_7 тілесних ушкоджень внаслідок ДТП і відповідно визнання його в якості потерпілого в даній справі та його допит в цьому ж статусі. Більш того, у витягу з ЄРДР, відомості про яке внесено 01.11.2024 за № 0001774 за ч. 1 ст. 286 КК України, старшим слідчим ОСОБА_5 зазначено, що в результаті ДТП ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носа та кісток обличчя. Тобто на момент внесення відомостей про дану пригоду до ЄРДР 01.11.2024, на наступний день після ДТП, яке відбулось 31.10.2024, органом досудового розслідування було встановлено про отримання внаслідок ДТП тілесних ушкоджень ОСОБА_8 . Очевидних та достатніх підстав вважати, що ОСОБА_3 не завдана шкоду, в матеріалах кримінального провадження № 0001774, відомості про яке внесено до ЄРДР 01.11.2024 р. за ч. 1 ст. 286 КК України, відсутні. Посилання старшого слідчого в оскаржуваній постанові, як на підстави відмови у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, на те, що органом досудового розслідування не вилучена медична документація, не встановлена ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих ОСОБА_8 , не призначено та не проведено судову авто технічну експертизу обставин дорожньо-транспортної пригоди, невідповідності вимогам ПДР України, які перебувають у причинному зв`язку з наслідками даної пригоди, наявність у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень, які заподіяли йому фізичної шкоди, на даний час не дає підстав вважати, що їх отримання відбулось внаслідок поршень вимог ПДР України іншим учасником пригоди - ОСОБА_6 , є незаконним та безпідставним.

У судове засідання скаржник ОСОБА_8 та його представник адвокат ОСОБА_4 не з`явилися, на адресу суду подали заяву про розгляд скарги за їх відсутності, скаргу підтримали та просили її задовольнити.

Старший слідчий слідчого відділу розслідування злочинів в сфері транспорту СВ Уманського РУП Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, на адресу суду подав заяву про розгляд скарги без його участі, просив відмовити у задоволенні скарги та залишити постанову від 24.12.2024 в силі з підстав викладених в описовій її частині.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з положеннями п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим може бути оскаржено особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Встановлено, що відділом розслідування злочинів в сфері транспорту СВ Уманського РУП Головного управління Національної поліції в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001774, відомості про яке внесені до ЄРДР 01.11.2024 за ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.10.2024, близько 17 години 00 хвилин на 201 км а/д «Київ-Одеса», водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем «Ореі-Zafira» р.н. НОМЕР_1 , рухаючись ним зі сторони м. Київ по напрямку м. Одеса, неподалік м. Умані Черкаської області, зіткнувся із задньою частиною причепу марки «Саморобний», р.н. НОМЕР_2 , який був на зчіпці із автомобілем «Fiat-Panda», р.н. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався у лівій смузі, попереду та в попутному напрямку, в результаті чого ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носу та кісток обличчя, а ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у виді перелому кісток носу, зчмт.

29.11.2024 ОСОБА_3 звернувся з письмовою заявою до старшого слідчого відділу розслідування злочинів в сфері транспорту СВ Уманського РУП Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_5 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні № 0001774, відомості про яке внесено до ЄРДР 01.11.2024 за ч. 1 ст. 286 КК України.

29.11.2024 старшим слідчим відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 винесено постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.12.20204 року скасовано постанову старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 винесену 29.11.2024 року та зобов`язано орган досудового розслідування Уманського РУП ГУНП в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 29.11.2024 щодо визнання його потерпілим.

24.12.2024 року старший слідчий Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 повторно розглянув заяву ОСОБА_3 від 29.11.2024 року щодо визнання його потерпілим та виніс постанову про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 .

В обґрунтування прийнятого рішення старший слідчий зазначає, що відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 2689, ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, тобто отримав шкоду внаслідок вище вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Відтак, ступінь тяжкості отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_3 може бути визначений лише в рамках судово-медичної експертизи. На день прийняття рішення, оригінал медичної карти стаціонарного хворого № 2689- ОСОБА_3 не вилучений, тим самим судово-медична експертиза не призначена, ступінь тяжкості отриманих тілесних ушкоджень невідомий. Неможливість вилучення медичної документації ОСОБА_3 у коротші терміни обумовлюється лікуванням останнього на території іншої області. Крім того, із учасниками пригоди не проведений слідчий експеримент за результатами якого не призначено судову авто-технічну експертизу, яка визначить у кого з водіїв у діях вбачаються невідповідності вимогам ПДР України, які перебувають у причинному зв`язку з наслідками даної пригоди. Тому, не дивлячись на те, що ОСОБА_3 внаслідок вище вказаної пригоди отримав тілесні ушкодження, які заподіяли йому фізичну шкоду, на даний час, не дає підстав вважати, що останній є потерпілим від скоєного кримінального правопорушення. Для цього, необхідно провести ряд слідчих дій з метою встановлення обставин кримінального правопорушення, надати правову оцінку діям учасників пригоди, що дасть змогу в подальшому визначити їхній процесуальний статус у кримінальному провадженні.

Положеннями ч. 2 ст. 55 КПК України визначено, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

За змістом ч. 5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином, чинний КПК України допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Процесуальною підставою для прийняття такого рішення є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч. 1 ст. 55 КПК України.

«Очевидність та достатність» таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим, і може полягати, зокрема, у такому: очевидна відсутність події або складу кримінального правопорушення; відсутність шкоди з боку особи, яка подала відповідну заяву; очевидна відсутність причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням і заподіяною шкодою; наявність завданої кримінальним правопорушенням шкоди іншого виду, ніж передбачено ч. 1 ст. 55 КПК України (наприклад, заподіяння особі моральної шкоди як представнику певної частини суспільства; заподіяння моральної шкоди юридичній особі); неможливість визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення.

При визначенні шкоди, як підстави для визнання особи потерпілим, необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням, тобто повинен існувати прямий зв`язок, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди.

Отже, законодавцем чітко визначено статус потерпілого у кримінальному провадженні та визначено момент виникнення прав та обов`язків потерпілого.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого має бути мотивованою, має містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Підставою відмови слідчого стало те, що станом на день прийняття рішення у кримінальному провадженні медична документація стаціонарного хворого ОСОБА_3 не вилучена, судово-медична експертиза не призначена, тим самим ступінь тяжкості отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_3 невідомий. Окрім цього, не призначено та не проведено судову автотехнічну експертизу обставин дорожньо-транспортної пригоди, яка визначить у кого з водіїв у діях вбачаються невідповідності вимогам ПДР України, які перебувають у причинному зв`язку з наслідками даної пригоди.

ОСОБА_3 до заяви про визнання його потерпілим від 29.11.2024 долучив медичну документацію на підтвердження отримання ним тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, а саме: копію виписки із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_3 за № 26897 КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова Вінницької обласної ради», де заначено його діагноз: множинні переломи кісток черепа та кісток обличчя; копію КТ-висновку ОСОБА_3 ; фотографії ОСОБА_3 з лікарні.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 55 КПК України визначено, зокрема, що права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді. Таким чином, законом визначено лише одну підставу для відмови у визнанні потерпілим - наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що особі не завдано шкоди.

Тобто, слідчим при винесенні оскаржуваної постанови не були враховані всі обставини, а відтак, належним чином та у визначений законом спосіб не було розглянуто клопотання заявника, що не відповідає вимогам ст. ст. 55, 110 КПК України.

Доводи скаржника під час розгляду скарги є обґрунтованими, а тому в даному випадку порушені процесуальні права підлягають захисту, а оскаржувана постанова у відмові визнання потерпілим підлягає скасуванню.

Крім того, представник скаржника ОСОБА_4 в скарзі просить суд зобов`язати слідчий відділ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , потерпілим у кримінальному провадженні та допитати його в якості потерпілого.

Відповідно до ст.40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Відтак, слідчий суддя не наділений повноваженнями надавати вказівки слідчому щодо вчинення конкретних слідчих дій. Такими повноваженнями наділений відповідно до норми ст. 36 КПК України прокурор, які слідчий зобов`язаний виконувати (ч.4 ст. 40 КПК).

Слідчий суддя, в межах своїх повноважень може лише розглянути скаргу на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, в даному випадку на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим та за результатами розгляду якої винести одну із ухвал, зокрема про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Даний перелік є вичерпним, а, відтак, оскільки слідчий суддя не може виходити за межі повноважень, визначених КПК України, вимога щодо зобов`язання слідчого визнати ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні та допит його в якості потерпілого задоволенню не підлягає.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 22, 26, 55, 110, 303-307, 370, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 від 24.12.2024 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001774, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Зобов`язати слідчий відділ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання його потерпілим від 28.11.2024 у кримінальному провадженні № 0001774, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.11.2024 за ч. 1 ст. 286 КК України.

У задоволені інших вимог скарги відмовити.

Копію ухвали направити начальнику Уманського РУП ГУНП в Черкаській області для організації виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1