Справа № 638/720/25
Провадження № 1-в/638/169/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

представника колонії ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова клопотання начальника ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_6 про приведення вироку Попаснянського районного суду Луганської області від 26.07.2021 року та вироку Лисичанського міського суду Луганської області від 17.09.2019 року стосовно ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», -

встановив:

Начальник ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова із клопотанням, в якому просить привести вирок Попаснянського районного суду Луганської області від 26.07.2021 року та вирок Лисичанського міського суду Луганської області від 17.09.2019 року стосовно ОСОБА_4 у відповідність до вимог Закону України від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

В обґрунтування клопотання зазначає, що в державній установі відбуває покарання засуджений ОСОБА_4 вироком Попаснянського районного суду Луганської області від 26.07.2021 року за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Відповідно до мотивувальної частини вироку ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно поєднана з проникненням у сховище на суму 460 гривень 00 копійок, яке мало місце 30.12.2019 року, на суму 1000 гривень 00 копійок, яке мало місце 21.11.2020 року. Крім того, відповідно до мотивувальної частини вироку Лисичанського міського суду Луганської області від 17.09.2019 року ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в житло на суму 1382 гривень 99 копійок, яке мало місце 29.07.2018 року.

Відповідно до положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року №3886-ІХ) особа підлягає адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на 01.01.2019 рік становить 1921,00 гривень, на 01.01.2018 рік становить 1762,00 грн. та на 01.01.2020 рік становить 2027 грн.

Представник установи виконання покарання в судовому засіданні підтримав клопотання.

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання задовольнити.

Засуджений в судовому засіданні клопотання підтримав.

Вивчивши матеріали клопотання та надані документи, суд дійшов наступного висновку.

Пунктом 13 ч.1 ст. 537 КПК України передбачено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до ст.539 КПК України орган або установа виконання покарань має право на звернення до суду із питаннями, які виникають під час виконання вироку, у випадках встановлених законом, зокрема подання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Вироком Попаснянського районного суду Луганської області від 26.07.2021 року ОСОБА_4 засудженого за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 17.09.2019 року ОСОБА_4 засудженого за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

Разом із тим, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до статті 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч.1 ст.51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст.51 КУпАП.

З вироку Попаснянського районного суду Луганської області від 26.07.2021 року встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено, серед іншого, за ч. 3 ст. 185 КК України за те, що 30.12.2019, приблизно о 23.30 годині, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше приміщення, прийшов до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_7 , де, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у інше приміщення, діючи повторно та з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю власника домоволодіння та, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу через частково відсутній паркан з боку городу, зайшов на територію внутрішнього двору вказаного домоволодіння. Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням до іншого приміщення, підійшов до приміщення літньої кухні, яка розташована на території вказаного домоволодіння, та відігнувши цвях, на який зовні були замкнені вхідні двері, проник до внутрішнього приміщення літньої кухні, де демонтував вугільну піч та таємно викрав майно, що належить ОСОБА_7 , а саме: - три металевих пічних плити розміром 66х19см, товщина металу 0,7 см, вартість яких відповідно до висновку експерта № 26/2020 від 12.03.2020 складає 150 грн; - дві пічних металевих плити розміром 53х19см., товщина металу 0,7 см, вартість яких відповідно до висновку експерта № 26/2020 від 12.03.2020 складає 100 грн; - сім пічних металевих колосників, довжиною 30 см., шириною 4 см, висотою 2 см, вартість яких відповідно до висновку експерта № 26/2020 від 12.03.2020 складає 210 грн.- поліпропіленовий мішок, який для потерпілої матеріальної цінності не має. Після цього, ОСОБА_4 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 460 гривень. 21.11.2020 приблизно о 23.00 годині, ОСОБА_4 , проходячи біля домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який належить ОСОБА_8 , побачив, що світло у вікнах не горить, припустив, що власники будинку відсутні, в нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи повторно та з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, пройшов через незачинену хвіртку, таким чином проник на територію внутрішнього двору вказаного домоволодіння. ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з території внутрішнього двору вказаного домоволодіння, таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_8 , а саме електричну дриль «HILTI ТЕ1», у корпусі червоно - чорного кольору вартість якої відповідно до висновку експерта складає 1000 грн.

Відповідно до вироку Лисичанського міського суду Луганської області від 17.09.2019 року ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст. 185 КК України за те, що 29 липня 2018 року о 10 год. обвинувачений ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, проник до квартирі АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав три килими, спричинивши майнову шкоду потерпілій ОСОБА_9 на загальну суму 1382,99 гривень.

Відповідно п. 5 підрозділу 1 розділу XX ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року (розмір, якої дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2018 на рівні 1762 гривні, а відтак кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна у 2018 році настає за умови, що вартість викраденого майна перевищує 1762 грн.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2019 на рівні 1921 гривні, а відтак кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна у 2019 році настає за умови, що вартість викраденого майна перевищує 1921 грн.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» установлено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи з 01.01.2020 на рівні 2027 гривні, а відтак кримінальна відповідальність за викрадення чужого майна у 2018 році настає за умови, що вартість викраденого майна перевищує 2027 грн.

Зі змісту вироку, за яким ОСОБА_4 відбуває покарання, а також вироку, не відбута міра покарання якого була частково приєднана, вбачається, що вартість викраденого ОСОБА_4 майна за епізодами від 30.12.2019 року, 21.11.2020 року та 29.07.2018 року, на день вчинення правопорушення не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, до набрання вказаним Законом чинності.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягають негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом України «Про внесення змін до КУпАП», на підставі ч.1 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, засуджений ОСОБА_4 підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 17.09.2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України, а також від покарання, призначеного вироком Попаснянським районним судом Луганської області від 26.07.2021 року за ч.3 ст. 185, ст. 71 КК України (за епізодами від 30.12.2019 року та 21.11.2020 року).

При цьому, міра покарання за вищевкзааними вироками підлягає зміні.

На підставі викладеного, керуючись ст.537, 539 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання начальника ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_6 задовольнити.

Привести вирок Лисичанського міського суду Луганської області від 17.09.2019 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Лисичанського міського суду Луганської області від 17.09.2019 року

Привести вирок Попаснянського районного суду Луганської області від 26.07.2021 року щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Попаснянського районного суду Луганської області від 26.07.2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України за епізодом від 30.12.2019 року, за ч.3 ст. 185 КК України за епізодом від 21.11.2020 року.

Виключити з вироку Попаснянського районного суду Луганської області від 26.07.2021 року посилання на ст. 71 КК України.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Попаснянського районного суду Луганської області від 26.07.2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом семи днів із дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м.Харкова. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя: