ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/4920/22 Номер провадження 11-кп/814/709/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів : ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю : прокурора ОСОБА_6

та обвинуваченого ОСОБА_7 ( відеоконференція)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000542 від 06.10.2022 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 15 травня 2024 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Нова Водолага Нововодолазького р-ну., Харківської обл., освіта середня, одружений, має дитину 2013 р.н., не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше засудженого:

- 30.12.2021 року Комінтернівським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі, з іспитовим строком на 2 роки;

- 17.02.2022 року Червонозаводським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України, до 4 років позбавлення волі. Вирок Комінтернівського районного суду м.Харкова від 30.12.2021 року виконувати самостійно,

- визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового складання, до призначеного покарання приєднати невідбуту частину покарання за вироком Комінтернівського районного суду м.Харкова від 30.12.2021 року та за вироком Червонозаводського районного суду м.Харкова від 17.02.2022 року у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, та призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати у зв`язку з проведенням судової товарознавчої експертизи в розмірі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 12 коп.

Скасовано арешт накладений ухвалою Ленінського районного суду м.Полтави від 22.06.2022 року на мобільний телефон ТМ «ZTE» Blade V10 Vita, чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з пошкодженнями на екрані.

Речові докази: мобільний телефон ТМ «ZTE» Blade V10 Vita, чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з пошкодженнями на екрані повернуто власнику ОСОБА_8 .

За вироком суду ,

03.06.2022 року, приблизно о 16:00 год., більш точний час в ході досудового розслідування встановити не можливо, ОСОБА_7 знаходячись на території внутрішнього двору пункту приймання вторинної сировини на залізничній станції «Харків-Левада» біля станції метро «Проспект Гагаріна», за адресою: м. Харків, просп. Гагаріна, 20, де діючи з прямим умислом, направленим на заволодіння чужим майном шляхом обману, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння майнової шкоди потерпілій стороні та бажаючи їх настання, повторно, підійшов до раніше не знайомого йому ОСОБА_8 , скориставшись його довірою, під надуманим приводом перевірки, шляхом обману, забрав у ОСОБА_8 належний останньому мобільний телефон ТМ «ZTE» Blade V10 Vita, чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 з пошкодженнями на екрані, вартістю 825 грн. 00 коп., нібито для проведення перевірки наявної у вказаному мобільному телефоні інформації, що було пов`язано із введенням воєнного стану в Україні, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, гарантувавши при цьому повернення мобільного телефону. Після цього ОСОБА_7 , не маючи наміру на повернення мобільного телефону, покинув місце події, розпорядившись у подальшому вказаним мобільним телефоном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 825 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить врахувати в строк відбування покарання строк з моменту його фактичного затримання 12.06.2023 року.

Також зазначає, що йому не зрозуміло яку саме частину невідбутого покарання приєднано судом за ч. 1 ст. 71 КК України .

Позиції учасників апеляційного провадження.

Обвинувачений підтримав апеляційну скаргу та просив задовольнити.

Водночас обвинувачений заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України.

Прокурор не заперечила проти закриття кримінального провадження.

Мотиви апеляційного суду.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 КУпАП.

Таким чином, відповідно до вказаного Закону, дрібної крадіжкою, за яке передбачене адміністративне стягнення вважається крадіжка, сума викрадення якої не перевищує 2х неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 Податкового кодексу визначено, що податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожиткового мінімуму для працездатної особи на 1 січня 2022 року становить 2481 грн., тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 1240,50 грн. на 2024 рік, а 2 неоподаткованих мінімумів (ст. 51 ч.2 КУпАП) становить 2481грн.

Тобто, з 09.08.2024 сума викраденого майна, яка не перевищує 2х неоподаткованих мінімумів доходів громадян, є дрібною крадіжкою та особа повинна нести відповідальність за відповідною частиною ст. 51 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 визнаний судом винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, заволодів шляхом обману майном потерпілого ОСОБА_8 на суму 825 грн. Тобто вартість майна, яким заволодів обвинувачений ОСОБА_7 є меншою за 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду на вказане, оскільки Законом України № 3886-ІХ збільшилася сума викраденого, з якої настає кримінальна відповідальність за злочини щодо права власності, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України та проти такого закриття не заперечували учасники провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Враховуючи викладене, те, що обвинувачений просив закрити кримінальне провадження, клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню, вирок суду скасуванню із закриттям кримінального провадження на п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 15 травня 2024 року щодо ОСОБА_7 скасувати та на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 закрити у зв`язку з декриміналізацією діяння.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання на призначення ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 71 КК України.

Вирок Червонозаводського районного суду м. Харкова від 17.02.2022 року від 20.01.2022 року щодо ОСОБА_7 виконувати самостійно.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом 3-х місяців з моменту проголошення, а засудженим - у той же строк з моменту отримання копії судового рішення .

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4