Справа № 175/1582/25
Провадження № 1-кс/175/231/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2025 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 (дистанційно)

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 (дистанційно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське клопотання старшого слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_6 погоджене з прокурором Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Краматорська, Донецької області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, навчається в Краматорському вищому професійному училищі в групі ПТМ24-1, раніше судимого - 03.06.2024 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік, відносно якого 09.01.2025, до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області, спрямовано обвинувальний акт за № 39000182, від 26.11.2024, за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресом: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України -

В С Т А Н О В И В:

06 лютого 2025 року до слідчого судді із вказаним клопотанням звернувся старший слідчий СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_6 погоджене з прокурором Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , 25.11.2024 приблизно о 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 перебував на території Краматорського ринку, розташованого за адресою: м. Краматорськ, вул. Паркова, 81, де роздивлявся товари на торгівельному прилавку що належать ОСОБА_7 , де він побачив пневматичний пістолет «MAKAROV», калібру 4,5 mm у стані нового. В цей момент у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне, в умовах воєнного стану викрадення чужого майна, а саме пневматичний пістолет «MAKAROV», калібру 4,5 mm що належать ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, який введено відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних Сил України ОСОБА_8 від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24.02.2022 № 2102-IX, та який в подальшому неодноразово продовжувався, останній раз відповідно до указу Президента України від 29.10.2024 №4024IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 10 листопада 2024 року на 90 діб, тобто до 07.02.2025 року), у той же час, ОСОБА_4 з корисливих мотивів, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими для сторонніх осіб, діючи умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу викрав з торговельного прилавку чуже майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме пневматичний пістолет «MAKAROV», калібру 4,5 mm у стані нового, вартістю 3187 грн. 29 коп., після чого з місця скоєння злочину зник і викраденим майном розпорядилася на власний розсуд.

В результаті злочинних умисних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 , було завдано матеріальну шкоду на вище зазначену суму.

Крім того, 05.01.2025 року приблизно о 06:00 год. ОСОБА_4 перебував за місцем свого мешкання, за адресом: АДРЕСА_1 , в цей момент у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне, умисне, повторне викрадення майна, поєднане з проникненням до житла, вчинене в умовах воєнного стану.

Достовірно знаючи що у ОСОБА_9 є мобільний телефон, а саме, Huawei, моделі FRL-L23, та вона мешкає одна, за адресом АДРЕСА_2 , та у неї є майно яке він може викрасти, ОСОБА_4 прийшов до будинку АДРЕСА_2 де мешкає ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, повторне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, скоєне в умовах воєнного стану, який введено відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних Сил України ОСОБА_8 від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24.02.2022 № 2102-IX, та який в подальшому неодноразово продовжувався, останній раз відповідно до указу Президента України від 29.10.2024 №4024IX «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»» передбачено продовження строку дії воєнного стану в Україні з 10 листопада 2024 року на 90 діб, тобто до 07.02.2025 р.)цього ж дня приблизно о 07:00 год. ОСОБА_4 , через не зачинені двері, зайшов до квартири АДРЕСА_3 , та перебуваючи в приміщенні вітальної кімнати в квартирі ОСОБА_9 , впевнившись, що за його злочинними діями не спостерігають сторонні особи, та потерпіла ОСОБА_9 спить, у цей же час, ОСОБА_4 , викрав мобільний телефон торгівельної марки Huawei, моделі FRL-L23 в корпусі рожево-блакинтого кольору, б/у, вартістю 3600,00 грн., що належить ОСОБА_9 , після чого з викраденим майном покинув місце події і розпорядився ним на власний розсуд.

В результаті умисних злочинних, протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_9 було завдано матеріальну шкоду на вище зазначену суму.

30.01.2025 року було письмово повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 , підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: допитами свідків, та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного.

Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам: переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Отже, беручи до уваги те, що ОСОБА_10 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, також враховуючи вкрай напружену ситуацію пов`язану з введенням воєнного стану в країні, є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення, що підтверджується вчиненням ОСОБА_4 тяжкого злочину, що свідчить про неможливість запобіганням цим ризикам шляхом обрання застосування більш м`якого запобіжного заходу, непов`язаного з триманням під вартою та свідчить про відсутність підстав для визначення мінімального розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні доводи клопотання підтримав та наполягав на їх задоволенні.

У судовому засіданні підозрюваний та захисник заперечували щодо клопотання сторони обвинувачення, просив визначити мінімальний розмір застави.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого та інші відомості.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження, стороною обвинувачення доведене, що повідомлена ОСОБА_4 , підозра є обґрунтованою, що підтверджується матеріалами клопотання, а саме показаннями свідків тощо.

Таким чином, існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_4 , міг вчинити інкримінований йому злочин.

Проте слідчий суддя наголошує, що лише цієї умови недостатньо для обрання запобіжного заходу і враховує, що у судовому засіданні прокурором доведене, що обґрунтовано існує ризик впливу ОСОБА_4 , на свідків за провадженням, так як останній є діючим військовослужбовцем, що дає підстави вважати, що він має широке коло знайомств серед військових, а тому має змогу вплинути на свідків, які є його товаришами по службі, з метою отримання від них необхідних йому показань.

Також прокурором доведена наявність ризику, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, а саме дезертирство, так як підозрюваний вчиняючи непокору, в умовах воєнного стану, фактично відмовився виконувати бойові завдання та наказ командира підрозділу щодо виконання свої службових обов`язків в умовах воєнного стану.

Інших ризиків, передбачених ст.177 КПК України слідчим суддею не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Між тим, приписами ч. 8 ст. 176 КПК України встановлено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Виходячи з п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавлення свободи захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

Розглядаючи питання щодо обрання підозрюваному альтернативного запобіжного заходу слідчий суддя виходить із того, що частина 3 ст.176 КПК України зобов`язує суддю насамперед розглянути можливість застосування менш суворих заходів, аніж позбавлення волі.

Відтак, ретельно оцінивши в сукупності всі надані матеріали кримінального провадження та обставини, у тому числі: середній вік та нормальний стан здоров`я підозрюваного, його соціальні зв`язки за місцем мешкання; майновий стан; відсутність повідомлень про підозру у інших кримінальних провадженнях, приходжу до висновку про можливість визначення підозрюваному розміру застави.

Відповідно до ч. 4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі, що дорівнює 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та є можливим за приписами п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, оскільки саме цей розмір здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і не є завідомо непомірним для нього.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суд із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому дислокується військова частина у якій він проходить військову службу, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; не спілкуватися зі свідками за даним кримінальним провадженням; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Враховуючи викладене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 193, 194, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області капітан поліції ОСОБА_6 погоджене з прокурором Краматорської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити частково.

Обрати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Дніпровська УВП (№4)» терміном на 60 днів, тобто до 06 квітня 2025 року.

Одночасно обрати ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 116 800 грн. (сто шістнадцять тисяч сімсот вісімдесят гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу протягом її дії.

Покласти на підозрюваного у разі внесення застави, наступні обов`язки:

1) за першим викликом з`являтися до слідчого, прокурора чи суду;

2) не відлучатися із м. Краматорська, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) здати паспорт для виїзду за кордон до районного відділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити два місяця з дня внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі відділу ВСП.

Продовження цього строку можливе у порядку передбаченому ст.199 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1