УХВАЛА

Іменем України

29.01.2025 Справа №607/1870/25 Провадження №1-кс/607/611/2025

м. Тернопіль

Слідча суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000096 від 21.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України,

УСТАНОВИЛА:

28.01.2025 на розгляд слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло клопотання прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000096 від 21.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що сформована у листопаді 2023 року ОСОБА_4 організована група у складі виконавців ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 діяла на території Тернопільської області та вчиняла особливо тяжкі злочини, а саме на території Тернопільської та інших областей здійснювала незаконне придбання, перевезення та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут безпосередньо з рук, а також через поштового оператора ТОВ «Нова пошта» наркотичного засобу бупренорфіну, який міститься у медичних препаратах національного виробництва «Бупренорфін гідрохлорид» та іноземного виробництва «Subutex».

За даним фактом 21.02.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості та розпочате кримінальне провадження № 0000096 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

Прокурор зазначив, що з урахуванням зібраних доказів 22.01.2025 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень у складі організованої групи, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Так, 28.01.2025 під час проведення обшуку у квартирі за місцем проживання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , було вилучено:

- мобільний телефон марки «Moto» із сім-карткою оператора мобільного зв`язку з абонентським номером НОМЕР_1 ;

- банківську карту АТ «А-Банк» № НОМЕР_2 .

Також 28.01.2025 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , було вилучено:

- мобільний телефон марки «Samsung A24», ІМЕІ: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , із сім-карткою оператора мобільного зв`язку з абонентським номером НОМЕР_5 ;

- банківську карту izibank (АТ «Таскомбанк) № НОМЕР_6 ;

- банківську карту АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_7 .

Крім цього, 28.01.2025 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_3 , було вилучено:

- мобільний телефон марки «Samsung S22», ІМЕІ: НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , із сім-карткою оператора мобільного зв`язку з абонентським номером НОМЕР_10 ;

- банківську карту АТ «УкрСиббанк» № НОМЕР_11 ;

- банківську карту АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_12 ;

- банківську карту АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_13 ;

- речовину рослинного походження зеленого кольору у двох паперових згортках.

Постановою слідчого від 28.01.2025 зазначені вище речі визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

За таких підстав, з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання прокурор просить накласти арешт на вказане майно.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився. Попередньо подав заяву про здійснення судового розгляду у його відсутність, клопотання підтримав з підстав, викладених у клопотанні, та просив клопотання задовольнити.

У зв`язку із скороченими строками розгляду клопотань даної категорії та враховуючи, що абонентські номери засобів мобільного зв`язку власників майна ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 перебувають поза зоною досяжності, повідомити останніх про дату, час та місце цього судового засідання не виявилось можливим.

З урахуванням викладеного та з метою дотримання розумних строків, об`єктивно необхідних для виконання вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, слідча суддя вважала за можливе здійснити судовий розгляд клопотання про арешт майна за відсутності власників майна.

Указане згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання, а відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідча суддя дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Частиною 5 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000096 від 21.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України.

Слідча суддя встановила, що вказані у клопотанні речі були вилучені 28.01.2025 під час проведення обшуків, а саме: 1) за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 ; 2) за місцем проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 ; 3) за місцем проживання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_3 ;

Відповідно до постанови слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_12 від 28.01.2025 вилучені під час обшуку речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000096 від 21.02.2024. Після проведення всіх необхідних слідчих дій речові докази вирішено здати на зберігання у камеру зберігання речових доказів.

Доданими до клопотання документами прокурор довів, що вказане майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та може бути використане як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку ненакладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого його приховування, знищення, відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

Також відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується.

Так само і покарання за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України передбачає позбавлення волі з конфіскацією майна.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, слідча суддя доходить висновку, що з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання, для забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні клопотання прокурора про арешт майна підлягає задоволенню.

Також згідно з п. 5 ч. 2, ч. 4 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Ураховуючи, що для встановлення обставин, що мають значення у даному кримінальному провадження, необхідним є проведення в подальшому ряду слідчих (розшукових) дій, кількість та види яких на даній стадії досудового розслідування визначити неможливо, та предметом яких може бути вилучене майно, слідча суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування даним майном.

Доходячи такого висновку, слідча суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності та законного володіння є розумним і співмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому докази негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчою суддею не встановлені та такі докази учасниками кримінального провадження не надавались.

Також слідча суддя роз`яснює, що у разі, якщо в подальшому у застосуванні арешту відпаде потреба, власник чи законний володілець майна, на яке було накладене арешт, має право звернутись із клопотанням про скасування такого арешту.

Керуючись ст. 98, 167, 170-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000096 від 21.02.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, задовольнити повністю.

Накласти арешт на:

1.

- мобільний телефон марки «Moto» із сім-карткою оператора мобільного зв`язку з абонентським номером НОМЕР_1 ;

- банківську карту АТ «А-Банк» № НОМЕР_2 ,

власником яких є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування даним майном;

2.

- мобільний телефон марки «Samsung A24», ІМЕІ: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , із сім-карткою оператора мобільного зв`язку з абонентським номером НОМЕР_5 ;

- банківську карту izibank (АТ «Таскомбанк) № НОМЕР_6 ;

- банківську карту АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_7 ,

власником яких є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування даним майном;

3.

- мобільний телефон марки «Samsung S22», ІМЕІ: НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , із сім-карткою оператора мобільного зв`язку з абонентським номером НОМЕР_10 ;

- банківську карту АТ «УкрСиббанк» № НОМЕР_11 ;

- банківську карту АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_12 ;

- банківську карту АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_13 ;

власником яких є ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_3 , шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування даним майном;

4. речовину рослинного походження зеленого кольору у двох паперових згортках, яка була вилучена під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_3 .

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити прокурору, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню прокурором у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідча суддя ОСОБА_1