Справа №571/461/25
Провадження № 1-кп/571/121/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року с-ще Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, в складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000013 від 17.01.2025 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Березове, Рокитнівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, одруженого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.337 КК України,

в с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що він, будучи військовозобов`язаним відповідно до ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний був з`явитись для взяття на військовий облік військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ), що за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, 15 січня 2025 року ОСОБА_3 отримав повістку про виклик на 09 год. 00 хв. 16 січня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 для взяття на військовий облік та був попереджений начальником (керівником) вищезазначеного відділу ОСОБА_4 під особистий підпис про кримінальну відповідальність за ухилення військовозобов`язаного від військового обліку. Однак, всупереч вимогам Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», за відсутності поважних причин, ОСОБА_3 станом на 17 січня 2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 не прибув, тим самим ухилився від військового обліку.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.337 КК України, як ухилення військовозобов`язаного від військового обліку після попередження, зробленого відповідним керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає вірною.

Вищевказані обставини, які встановлені органом досудового розслідування, у відповідності до ч.2 ст.382 КПК України, судом не досліджувались з огляду на те, що такі обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акта у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_3 , у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , надав письмову заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.337 КК України, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч.2 ст.302 КПК України та зазначив, що не заперечує проти призначення покарання у виді штрафу.

Відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є кримінальним проступком.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Сторони кримінального провадження, відповідно до вимог ч.2 ст.381 КПК України, в судове засідання не викликалися.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.337 КК України підтверджується повністю.

Обставин, які відповідно до ст.66, ст.67 КК України пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 органом досудового розслідування, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд виходить із встановленої статтею 50 КК України його мети, спрямованої на виправлення і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, який раніше не судимий та не перебуває на обліку у органах пробації (а.с.50, 46 т.2), згідно відомостей з місця проживання та характеристики зарекомендував себе позитивно(а.с.44 т.2).

Враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень є призначення покарання ближче до найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.1 ст.337 КК України, у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що буде відповідати тяжкості вчиненого і особі обвинуваченого.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.370,373,374,381,382 КПК України,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.337 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 5100 (п`ять тисяч сто) гривень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не застосовувався, до набрання вироком законної сили не обирати.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. З інших підстав, вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: