Справа № 569/2339/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2025 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, у рамках кримінального провадження №0000064 від 04.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 240-1 КК України, звернулася до суду із вказаним клопотанням, у якому просить накласти арешт на майно, що було вилучене в ході проведення 18.03.2025 обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Своє клопотання обґрунтовує тим, що 13.05.2024 КП «Спецкомбінат-ритуальна служба» Рівненської міської ради () оголошено закупівлю UA-2024-05-13-011083-а за предметом - спорудження (виготовлення, доставка, встановлення) надгробків та подальший благоустрій могил захисників та захисниць України (ДК 021:20-1 Руйнування та знесення будівель і земляні роботи (45112714-3 Благоустрій кладовищ).

За результатами проведення процедури закупівлі, 31.05.2024 між фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 (Виконавець) (РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі ФОП ОСОБА_6 ) та КП «Спецкомбінат-ритуальна служба» Рівненської міської ради (Замовник) у особі директора ОСОБА_7 , укладено Договір про надання послуг № 296/24, а саме: спорудження (виготовлення, доставка, встановлення) надгробків та подальший благоустрій 166 могил захисників та захисниць України (ДК 021:20-1 Руйнування та знесення будівель і земляні роботи (45112714-3 Благоустрій кладовищ).

В ході виконання умов Договору, укладено Додаткові угоди, зокрема Додаткову угоду № 5, відповідно до якої зменшено обсяг предмета договору та визначено суму договору 27 372 667,20 грн.

Разом з цим, встановлено, що ринкова вартість за одиницю надгробку становить не більше 150 000 грн без ПДВ, що свідчить про завищення вартості предмету договору (166 надгробків) під час проведення закупівлі UA-2024-05-13-011083-а.

Таким чином, ОСОБА_6 спільно з невстановленими досудовим розслідуванням особами за попередньою змовою із службовими особами КП «Спецкомбінат-ритуальна служба» Рівненської міської організували укладання Договору про надання послуг № 296/24 за завищеною вартістю та внесення завідомо неправдивих відомостей до актів передання-приймання наданих послуг, в частині завищення об`ємів та вартості наданих послуг, що призвело до заволодіння бюджетними коштами та спричинення матеріальної шкоди (збитків) місцевому бюджету.

18.03.2025 на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_8 №569/2339/25 1-кс/569/1917/25 від 12.03.2025 слідчим у кримінальному провадженні проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено наступні речі та документи:

-заява-договір на користування індивідуальним банківським сейфом №0359/1114/0002 від 07.11.2023, укладений між АТ АКБ «Львів» та ОСОБА_5 , в якому міститься підпис останньої;

-заява-договір на користування індивідуальним банківським сейфом №0359/1114 від 05.09.2023, укладений між АТ АКБ «Львів» та ОСОБА_5 , в якому міститься підпис останньої;

-блокнот із рукописними записами ОСОБА_5 .

Вказані речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки в них можуть міститись відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також були отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення.

Покликаючись на викладене, слідчий вказує на необхідність накладення арешту на майно, що було вилучене 18.03.2025 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , перелік якого наведено у клопотанні, так як воно являється матеріальним об`єктом, що зберегло на собі сліди вчиненого злочину та відповідає вимогам речових доказів, передбачених статтею 98 КПК України.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слід задовольнити із наступних підстав.

З урахуванням заяви слідчого, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України з метою забезпечення арешту майна клопотання слідчого розглядається без повідомлення власника майна.

Судом встановлено, що СУ ГУНП в Рівненській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000064 від 04.10.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 240-1 КК України.

18.03.2025 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено вищевказане майно, яке постановою слідчого від 18.03.2025 визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу.

Згідно із ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п. 8 глави 2.6. «Арешт майна» Узагальнення вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження арешт може бути накладено на: нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права; майно у вигляді речей, документів, грошей, якщо вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК, а саме: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів забезпечення кримінального провадження. Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішення питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального правопорушення, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і в клопотанні слідчого (прокурора), який звертається з проханням про арешт майна, оскільки згідно зі статтею Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно з частиною першою статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною третьою статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому тільки у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначеним у статті 98 цього Кодексу («матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення»), тобто має ознаки речового доказу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи вищевикладені обставини те, що повернення майна його власнику може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення слідчих (розшукових) дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, слідчий суддя, приходить до висновку про задоволення клопотання про накладення арешту на майно, яке було вилучене 18.03.2025 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів, проведення судових експертиз так, як не застосування арешту може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна, що було об`єктом кримінально протиправних дій, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт, на майно, яке було виявлено та вилучено 18.03.2025 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні №0000064 від 04.10.2024, на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_8 №569/2339/25 1-кс/569/1917/25 від 12.03.2025, а саме:

-заява-договір на користування індивідуальним банківським сейфом №0359/1114/0002 від 07.11.2023, укладений між АТ АКБ «Львів» та ОСОБА_5 , в якому міститься підпис останньої;

-заява-договір на користування індивідуальним банківським сейфом №0359/1114 від 05.09.2023, укладений між АТ АКБ «Львів» та ОСОБА_5 , в якому міститься підпис останньої;

-блокнот із рукописними записами ОСОБА_5 .

Встановити заборону будь-якій особі користуватися та розпоряджатися вказаним майном до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути скасована судом, що накладав арешт.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя