Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/5969/23
Провадження №: 1-кп/332/89/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2025 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі колегії суддів:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілих- ОСОБА_8 , ОСОБА_8

представника потерпілих ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя в режимі відеоконференції кримінальне провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000195 від 19.05.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

.

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Заводського районного суду м. Запоріжжя перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України.

У судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, який було продовжено в порядку ч. 6 ст. 615 КПК України та закінчується 08.02.2025 року. На думку прокурора, ризики, передбачені пунктами 1,3 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконне впливання та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, допит яких продовжується не перестали існувати.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 з урахуванням позиції свого підзахисного не заперечував проти задоволення клопотання прокурора

Потерпілі та їх представник не заперечувала проти задоволення клопотання прокурора.

Колегія суддів заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, дійшла до наступного висновку.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 цього Кодексу.

Згідно рішення Європейського суду у справі "Вишневський та інші проти України", при розгляді клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

У судовому засіданні прокурор належним чином мотивував своє клопотання, заявивши що обвинуваченому ОСОБА_6 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, яке законодавцем віднесено до категорії особливо тяжкого кримінального правопорушення і перебування обвинуваченого на волі негативно вплине на психологічний та моральний стан свідків допит яких продовжується, та вочевидь може створити ризик тиску обвинуваченого на свідків, з метою провокування бажання в останніх відмовитися від наданих свідчень на досудовому розслідуванні, або змінити їх. А у разі зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який може призвести до його переховування від суду з метою уникнення покарання у разі доведення його вини.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів щодо обвинуваченого, колегія суддів враховує, що обвинувачений раніше не судимий, є військовослужбовцем, має постійне місце проживання, однак у нього відсутні стійкі соціальні зв`язки, які полягають у тому, що він неодружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має. Також, суд приймає до уваги тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 за інкриміноване кримінальне правопорушення, у разі визнанням його винним, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, сам характер його скоєння, його соціальний рівень свідомості та ставлення до скоєного, що посилюється зазіханням на невід`ємне право людини - право на життя та здоров`я. Разом із цим, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, та на переконання колегії суддів, ризики, які існували під час обрання та продовження запобіжного заходу, які виправдовують тримання обвинуваченого під вартою не зменшились, та не дозволяють застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 види запобіжних заходів, оскільки обвинувачений може незаконно впливати на свідків, що негативно впливатиме на психологічний та моральний їх стан, і може спровокувати у свідків бажання відмовитись від наданих свідчень, що є ризиком , передбаченим п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України. Також, обвинувачений будучи особою, якій інкримінується вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення у період воєнного стану, що полягає в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчинене відносно двох осіб. Крім того, суд приймає до уваги перебування в провадженні суду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, вирок по якому не ухвалено, що свідчить про імовірність вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення, тобто може здійснити дії, передбачені п.5 ч.1 ст.177 КПК України. Разом із цим, у разі доведення судом його вини у вчиненні кримінального правопорушення, обвинувачений усвідомлюючи невідворотність покарання за скоєне ним кримінальне правопорушення буде мати можливість переховуватись від суду, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України.

За таких підстав, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, що виправдовує подальше тримання обвинуваченого під вартою тому, колегія суддів вважає за доцільне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому на 60 днів без визначення застави.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 183 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обраного ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.08.2023 року відносно ОСОБА_6 задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 08.08.2023 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Помошна, Добровеличківського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 продовжити на 60 (шістдесят) днів, тобто до 03 квітня 2025 року включно з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та його захиснику.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3