Справа № 676/8172/24
Провадження № 1-кп/676/448/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2024 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області кримінальне провадження № 0000010 від 19 квітня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вахнівці Новоушиццького району Хмельницької області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із вищою освітою, фізичної особи-підприємця, одруженого, на утриманні перебуває малолітня дитина, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , в порушення містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва та повідомлення про початок виконання будівельних робіт на об`єктах з незначними наслідками, а саме не дотримуючись вимог щодо здійснення реконструкції в межах існуючих фундаментів нежитлової будівлі та без зміни зовнішніх геометричних розмірів, діючи умисно, з корисливих мотивів, здійснив будівельні роботи (зведення фундаментів) на земельній ділянці комунальної власності з кадастровим номером :18:005:0426, без отримання правовстановлюючих документів на вказану земельну ділянку, що свідчить про самовільне будівництво будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці, вчинене за наступних обставин.

Відповідно до ст. 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, право власності на яку гарантується та набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону, за відсутності будь яких підстав набуття права на землю, передбачених

Згідно вимог ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Згідно вимог ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до норм ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Статтею 126 Земельного кодексу України визначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Згідно із ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про основи містобудування», будівельні норми, норми і правила щодо планування, забудови та іншого використання територій, проектування і будівництва об`єктів містобудування розробляються і затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, іншими центральними органами виконавчої влади в порядку, визначеному законом.

Згідно ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Відповідно до ч. 5 ст. 26, п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: отримання замовником або проектувальником вихідних даних; розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; затвердження проектної документації; отримання права на виконання підготовчих та будівельних робіт у випадках, визначених цим Законом; виконання підготовчих та будівельних робіт; державна реєстрація спеціального майнового права на об`єкт незавершеного будівництва та майбутній об`єкт нерухомості у випадках, визначених законом; проведення контрольного геодезичного знімання закінчених будівництвом об`єктів (крім об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1)) та здійснення їх технічної інвентаризації (крім об`єктів, перелік яких визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері будівництва, архітектури, містобудування); прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; державна реєстрація права власності на закінчений будівництвом та прийнятий в експлуатацію у випадках, визначених цим Законом, об`єкт (його складову).

Замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Механізм набуття права на виконання підготовчих та будівельних робіт та загальний порядок видачі органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт визначається Порядком виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466.

Згідно п. 5 вказаного Порядку визначено, що будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та: подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) та об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта; видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля відповідно до Закону України «Про оцінку впливу на довкілля».

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14 вересня 2023 року на підставі договору купівлі-продажу нежитлової будівлі, зареєстрованого у реєстрі за № 543, ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_7 у приватну спільну сумісну власність подружжя нежитлову будівлю (Арештантський будинок), загальною площею 1258,6 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 та знаходиться на земельній ділянці площею 0.3187 га з кадастровим номером :18:005:0426.

Відповідно до пункту 4 містобудівних умов та обмежень для проектування об?єкта будівництва, реєстраційний номер 1481 від 18.01.2021, виданих ОСОБА_8 та затверджених наказом Департаменту містобудування та архітектури Кам?янець-Подільської міської ради № 9 від 18.01.2021, визначено реконструкцію нежитлової будівлі під житловий будинок, що за адресою: АДРЕСА_2 , в межах існуючих фундаментів нежитлової будівлі.

Згідно з інформацією з Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, 14.12.2023 зареєстровано дозвільний документ - повідомлення про початок виконання будівельних робіт на об`єктах з незначними наслідками (СС1), замовником якого є ОСОБА_5 на реконструкцію нежитлової будівлі під житловий будинок, що за адресою: АДРЕСА_2 , вид будівництва: реконструкція без зміни зовнішніх геометричних розмірів, код об`єкта: 1122.1 Будинки багатоквартирні масової забудови.

Відповідно до витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про проектні документації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, дата створення 09.12.2023, вказано назва об`єкта будівництва: реконструкція нежитлової будівлі під житловий будинок, АДРЕСА_2 , вид будівництва: реконструкція без зміни зовнішніх геометричних розмірів. Відсутній документ на земельну ділянку.

При цьому, відповідно до звіту про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об`єкта: нежитлова будівля (арештантський будинок) літ. «А», АДРЕСА_2 , виготовленого у 2023 році ФОП ОСОБА_9 встановлено неможливість щодо його реконструкції. Також, у вказаному звіті зазначено, що даний об`єкт: нежитлова будівля (арештантський будинок) літ. «А» - П - подібної форми.

Разом з тим, ОСОБА_5 , діючи умисно, достовірно знаючи та розуміючи, що ним буде вчинено неправомірні дії щодо будівництва будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх злочинних дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, у період часу з 14.12.2023 по 01.05.2024 (більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено), в порушення вимог ст.14 Конституції України, ч.1 ст.81, ст.ст. 116, 125, 126 Земельного кодексу України, ч. 2 ст. 16 Закону України «Про основи містобудування», ч. 5 ст. 26, п. 1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність», п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 466, ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України, без належного оформлення права власності, права користування чи оренди земельної ділянки та державної реєстрації вказаного права, самовільно захопив частину земельної ділянки з кадастровим номером :18:005:0426, площею 0,0531 га, яка перебуває в комунальній власності Кам`янець-Подільської міської ради та відноситься до земель житлової та громадської забудови, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , без отримання дозволу на виконання будівельних робіт за межами існуючих фундаментів нежитлової будівлі об`єкт будівництва: реконструкція нежитлової будівлі під житловий будинок, здійснив самовільне будівництво фундаменту будівлі на вказаній самовільно зайнятій земельній ділянці за межами існуючих фундаментів нежитлової будівлі (Арештантський будинок), з метою використання в подальшому у власних інтересах.

Зазначеними вище умисними діями, які виразилися у самовільному будівництві будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення злочин, передбачене ч.3 ст.197-1 КК України.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винність в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю.

16 грудня 2024 року між прокурором Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю його захисника ОСОБА_6 укладена угода про визнання винуватості, письмову згоду на укладення якої надав прокурору представник потерпілого ОСОБА_4 , згідно якої обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, що ставиться йому у вину. Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.3 ст.197-1 КК України у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 гривень.

Під час підготовчого судового засідання прокурор ОСОБА_3 підтримала угоду з обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості, просить суд її затвердити та пояснила, що укладення угоди з її сторони є добровільним і вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 також підтримав угоду про визнання винуватості і просить її затвердити. При цьому пояснив, що укладення угоди є добровільним, він цілком розуміє права, передбаченні п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Вислухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника та представника потерпілого, які не заперечили щодо затвердження судом даної угоди, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.2 і ч.4 ст.469 КПК України за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого може бути укладена угода про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, дії обвинуваченого ОСОБА_5 обґрунтовано кваліфіковані за ч.3 ст.197-1 КК України, який згідно зі ст.12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Прокурор також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені ч.2 ст.473 КПК України.

Суд дійшов переконання, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що дії, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , мали місце. Дії обвинуваченого містять склад кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України, і становлять собою самовільне будівництво будівлі на самовільно зайнятій земельній ділянці. Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного діяння повністю доведена в судовому засіданні і він підлягає покаранню за його вчинення.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст.12 КК України є нетяжким злочином, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 раніше не судимий, має на утриманні одну малолітню дитину, є фізичною особою-підприємцем, за місцем проживання компрометуючими даними по відношенню до ОСОБА_5 ТСББ «Жовтневе» не володіє, на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Визнання ОСОБА_5 винуватості у вчиненому кримінальному правопорушенні, щире каяття та відсутність у представника потерпілого до ОСОБА_5 будь-яких претензій, враховуються судом обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання. Також при призначенні покарання ОСОБА_10 , суд ураховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Згідно ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання

Керуючись ст.ст.368-371, 373-375, 474-475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Кам`янець-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 16 грудня 2024 року.

Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України, та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень.

Цивільний позов не пред`являвся.

Скасувати арешт на майно земельну ділянку з кадастровим номером :18:005:0426, площею 0,3187 га, яка знаходиться за адресою: Хмельницька область, м.Кам`янець-Подільський, вул.Нігинське шосе, 57А, який накладений ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 31 липня 2024 року (т.2 а.м.к.п. 246-250).

Речові докази, по яких потрібно вирішити питання, та процесуальні витрати відсутні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Хмельницького апеляційного суду через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження. Обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду ОСОБА_1