У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загольнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , про обрання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. с. Горонда Мукачівського району Закарпатської області, громадянина України, українця за національністю, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, військовослужбовця Збройних Сил України військової частини НОМЕР_1 у званні «солдат», підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.345 КК України та ч.1 ст.263 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування стороною обвинувачення клопотання про застосування запобіжного заходу.

23.12.2024 року слідчий слідчого відділу розслідування злочинів загольнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_8 , за погодженням з прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.345 КК України та ч.1 ст.263 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В рамках даного клопотання слідчий просив застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, а саме до 21.02.2025 року.

21.12.2024 року о 10 год. 47 хв. ОСОБА_4 затриманий в порядку ст.208 КПК України.

21.12.2024 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є погроза вбивством та насильством щодо працівника правоохоронного органу, а також щодо його близьких родичів у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

23.12.2024 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є придбання, носіння, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими слідчому судді, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Позиції учасників судового засідання.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, просив його задовольнити, зауважив на наявність обґрунтованої підозри та на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав частково. Погодився з обґрунтованістю підозри ч.1 ст.345 КК України. Проте злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України, він не вчиняв, працівниками поліції під час проведення обшуку за місцем його проживання було підкинуто гранату та боєприпаси. Просив обрати йому запобіжний захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, а саме: домашній арешт.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання слідчого. Вказав про необґрунтованість підозри за ч.1 ст.263 КК України. Просив застосувати відносно його підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Висновки слідчого судді.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.345 КК України та ч.1 ст.263 КК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000506 від 30.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.348 КК України.

Підставою внесення зазначених відомостей до ЄРДР відповідно наданого витягу зазначено те, що:

- №1 «30.10.2024 року надійшли матеріали із Закарпатського управління ДВБ НПУ згідно яких, громадянин ОСОБА_10 здійснює погрозу вбивством працівнику Закарпатського управління ДВБ ОСОБА_11 та його близьким родичам, у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків»;

- №2 «11.12.2024 року надійшли матеріали із Закарпатського управління ДВБ НПУ згідно яких, громадянин ОСОБА_10 здійснює погрози вбивством працівнику правоохоронного органу працівнику Закарпатського управління ДВБ ОСОБА_11 та членам його сім`ї»;

- №3 «21.12.2024 року в ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області /справа №308/19997/24, провадження 1-кс/308/7469/24/ від 16.12.2024, за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено 1 (один) корпус гранати типу РГД-5, з маркуванням «140-81 Т», 1 (один) запал до гранати типу УЗРГМ з маркуванням «28-69, 386», 30 патронів калібру 7,62»;

21.12.2024 року о 10 год. 47 хв. ОСОБА_4 затриманий в порядку ст.208 КПК України.

21.12.2024 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є погроза вбивством та насильством щодо працівника правоохоронного органу, а також щодо його близьких родичів у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

23.12.2024 року ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є придбання, носіння, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Постановою прокурора Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_12 від 23.12.2024 року матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000506 від 30.10.2024 року ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 348 та ч. 1 ст. 345 КК України та за №0000574 від 22.12.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, об`єднано в одне провадження, за об`єднаним кримінальним провадженням залишено реєстраційний №0000506.

Обставини кримінального правопорушення та причетність громадянина ОСОБА_4 до даного кримінального правопорушення, обґрунтованість підозри підтверджується:

-рапортом ст.о/у в ОВС Закарпатського управління ДВБ НП України підполковника поліції ОСОБА_13 від 29.10.2024 року;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 від 30.10.2024 року;

-протоколом огляду та перегляду від 30.10.2024 року;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 30.10.2024 року;

-протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_14 від 10.12.2024 року;

-протоколом огляду та переогляду від 10.12.2024 року;

-ілюстративною таблицею до протоколу огляду та переогляду від 10.12.2024 року, ком пакт диску CD-R з надписом «Диск наданий ОСОБА_14 від 10.12.2024 року»;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 12.12.2024 року;

-протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії, зняття інформаціїз електронних комунікаційних мереж від 10.12.2024 року;

-протоколом обшуку від 21.12.2024 року, згідно з яким обшук проводився на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області /справа №308/19997/24, провадження 1-кс/308/7469/24/ від 16.12.2024, за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 ;

-довідками про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 21.12.2024 року;

-актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 21.12.2024 року.

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, слідчий суддя вважає передчасними, оскільки на теперішній час здійснюється досудове розслідування зазначеного кримінального провадження, проводяться слідчі та інші процесуальні дії для встановлення обставин події, проте зібрані на даний час по кримінальному провадженню докази є достатніми для висновку поза розумним сумнівом про наявність на теперішній час обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, інкримінованих останньому.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування, суду; незаконно впливати на свідків, потерпілого у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 345 КК України. Санкція статті відносить інкриміноване кримінальне правопорушення до нетяжких злочинів. А також ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України. Санкція статті відносить інкриміноване кримінальне правопорушення до тяжких злочинів. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).

Слідчий суддя враховує обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 345, ч.1 ст.263 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким та тяжким злочином; санкція статті ч.1 ст.263 КК України передбачає покарання до 7 років позбавлення. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду у разі визнання його винним.

Також наразі в державі оголошений воєнний стан, а отже ускладнений контроль за особами, щодо яких здійснюється досудове розслідування.

Вказане в сукупності дає підстави слідчому судді прийти до висновку, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя, беручи до уваги обставини вчиненого правопорушення, враховуючи, що докази по кримінальному провадженню в повному обсязі не зібрано, вважає, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може впливати на потерпілого, свідків з метою дачі, зміни показань на його користь.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілого, свідків слідчий суддя враховує, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Вказане в сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1ст. 177 КПК України.

Також ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, чи штучно створити докази, які б підтверджували його невинуватість у вчиненні інкримінованих злочинів.

В частині існування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), слідчий суддя бере до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, його специфіку, у зв`язку з чим існує ризик продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Оцінивши вказані обставини у їх сукупності із встановленими ризиками і обставинами розслідуваного злочину та відомостями про ймовірну участь у ньому підозрюваного, слідчий суддя вважає, що відомості про особу підозрюваного не спростовують висновків слідчого судді про необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою буде недостатнім для запобігання реалізації ним встановлених ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Крім того, слідчий суддя ґрунтує свої твердження на підставі сукупного аналізу як і обставин можливого вчинення кримінального правопорушення, так і зазначених відомостей, що характеризують особу підозрюваного.

Застосування запобіжних заходів у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання та особистої поруки є неможливим з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, що не забезпечить належне виконання підозрюваним обов`язків.

Таким чином, зважаючи на доволі високі встановлені при розгляді клопотання ризики, з урахуванням особистих характеристик підозрюваного, слідчий суддя приходить висновку, що до ОСОБА_4 застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відтак, з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.345 КК України та ч.1 ст.263 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Медичних висновків щодо неможливості застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Отже, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі підозрюваного ОСОБА_4 та тяжкості пред`явленого йому обвинувачення, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження та суспільному інтересу. Слідчим суддею враховано, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Як відображено у рішеннях ЄСПЛ, аргументи на користь і проти звільнення не можуть бути «загальними та абстрактними» (Boicenco v. Moldova (Бойченко проти Молдови) § 142; Khudoyorov v. Russia (Худойоров проти Росії), § 173), але повинні стосуватись специфічних фактів і особистих обставин заявника, які виправдовують його тримання під вартою Aleksanyan v. Russia (Алексанян проти Россії), § 179).

Таким чином, за наведених вище обставин, слідчий суддя вважає за доцільне обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 18.02.2025 року включно.

Враховуючи встановлені слідчим суддею обставини, беручи до уваги тяжкість злочину, який має високий ступінь суспільної небезпеки, дані про особи підозрюваного, слідчий суддя ураховуючи вимоги п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України, не знаходить підстав для визначення ОСОБА_4 застави у даному кримінальному провадженні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 186, 193, 196, 197, 309, 395, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.345 КК України та ч.1 ст.263 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 18.02.2025 року включно.

Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави ОСОБА_4 - не визначати.

Зобов`язати слідчого відділу розслідування злочинів загольнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_4 про тримання під вартою останнього.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_17