Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2450/24
Провадження № 1-кп/553/818/2024
У Х В А Л А

Іменем України

06.12.2024м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полтаві кримінальне провадження № 1-кп/553/818/2024 на підставі обвинувального акту по обвинуваченню ОСОБА_5 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 187, ч.2 ст. 309 КК України,, -

В С Т А Н О В И В:

З обвинувального акту встановлено, що в ніч з 30.04.2024 по 01.05.2024 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , на відкритій ділянці місцевості, ОСОБА_5 діючи умисно, повторно, розуміючи, що на території України діє воєнний стан, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, таємно, шляхом вільного доступу, проник до автомобіля марки «ЗАЗ» моделі «110206», та незаконно заволодів належним ОСОБА_6 лазерним далекоміром марки «Dnipro M» моделі 60TF, в корпусі помаранчево-чорного кольору, вартістю 1396,67 грн., який лежав в речовому ящику. Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1396,67 грн.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднане з проникненням до сховища, вчинене в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні, з посиланням на норми Закону України «Про декриміналізацію крадіжок» №3886-ІХ, захисник ОСОБА_4 подала письмове клопотання про закриття кримінального провадження за фактом крадіжки у ОСОБА_6 у зв`язку з його декриміналізацією.

ОСОБА_5 підтримав клопотання захисника.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Суд, вислухавши доводи сторін, приходить до такого висновку.

Так, 09.08.2024 р. набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Ч. 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 вчинив в ніч з 30.04.2024 по 01.05.2024 (за епізодом стосовно потерпілого ОСОБА_6 ).

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1514 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 3028 грн (1514*2=3028).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, діями ОСОБА_5 було заподіяно матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 в розмірі 1396,67 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_5 майна за епізодом вкрадіжк майна належного потерпілому ОСОБА_6 становила 1396,67 грн, тобто ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 3028 грн, то суд вважає, що з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі за скоєння ОСОБА_5 в ніч з 30.04.2024 по 01.05.2024 таємного викрадення майна, належного ОСОБА_6 , вчиненого в умовах воєнного стану, підлягає виключенню як таке, що з урахуванням вищенаведеного, не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Положеннями п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК встановлено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, тому суд вважає за необхідне кримінальне провадження закрити за фактом крадіжки у ОСОБА_6 .

Керуючись ст.5 КК України, ст.ст. 284, 286, 372 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника - задовольнити.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України за епізодом по факту крадіжки в ніч з 30.04.2024 по 01.05.2024 майна належного ОСОБА_6 , закрити на підставі ст. 5 КК України, п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Полтави протягом семи днів з дня проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1