Справа № 344/3465/25
Провадження № 1-кс/344/1807/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0000020 від 04.01.2025 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з прокурором звернулась до суду з клопотанням про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування якого посилається на те, що відділом розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000020 від 04.01.2025 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

З обставин кримінального провадження вбачається, що 04.01.2025 близько 15 год ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , та будучи у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, вступив у конфлікт зі своєю сусідкою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка прийшла до нього додому з`ясувати обставини зникнення своїх свійських тварин (нутрій).

Під час конфлікту ОСОБА_7 вирішив умисно протиправно заподіяти смерть своїй односельчанці та в приміщенні свого помешкання спричинив побої ОСОБА_8 , у результаті чого остання впала на підлогу.

При цьому реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на протиправне позбавлення життя іншої людини ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, пішов на вулицю, де взяв сокиру та зайшовши у приміщення будинку за місцем свого проживання, із значною фізичною силою наніс ОСОБА_8 цілеспрямовані удари в область життєво важливої ділянки тіла по голові, у результаті чого спричинив потерпілій рубані рани голови, від яких остання померла на місці події.

04 січня 2025 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

05 січня 2025року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, не одруженому, не працюючому, з базовою середньою освітою, раніше не судимому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 115КК України.

06 січня 2025 року Івано-Франківським міським судом підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів до 04.03.2025 включно.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_7 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 04.01.2025, протоколами допитів потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , слідчими експериментами проведеними з участю останніхта іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

04 березня 2025 року закінчується строк тримання під вартою ОСОБА_7 , однак завершити досудове розслідування в указаний строк не можливо, оскільки у даному кримінальному провадженні необхідно закінчити проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 , медико-криміналістичних експертиз одягу потерпілої та одягу підозрюваного, молекулярно-генетичної експертизи, а також амбулаторної судово-психіатричної експертизи підозрюваного, яка визначена експертною установою для виконання на 03.05.2025.

У звязку з указаним слідчий за погодженням із заступником керівника обласної прокуратури звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку досудового розслідування до чотирьох місяців, тобто до 05 травня 2025 року.

Також, зважаючи на те, що ризики, які були заявлені слідчим та дослідженні слідчим суддею при обранні стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, продовжують існувати, а тому є всі підстави продовжити строк тримання під вартою підозрюваного в межах строку досудового розслідування.

Так, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

п. 1 можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний усвідомлюючи, що санкція статті передбачає покарання виключно у вигляді позбавлення волі, може вчинити такі дії;

п. 3 незаконно впливати на потерпілу та свідків, з якими добре знайомий, зокрема зі свідком ОСОБА_10 перебуває у родинних відносинах (мама обвинуваченого) та мешкав з нею в одному домогосподарстві, решта свідків та потерпілий є його односельчанами;

п. 4 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності, може не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду і таким чином затягувати розслідування кримінального провадження, оскільки орган досудового розслідування, що провадить розслідування знаходиться в м. Івано-Франківську на значній відстані від місця проживання підозрюваного, який зловживав спиртними напоями та ніде не працевлаштований. Зважаючи на указане підозрюваний може не прибувати на виклики слідчого, прокурора або суду і таким чином затягувати досудове розслідування кримінального провадження;

п.5 вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний офіційно ніде не працевлаштований, не навчається, не одружений, джерело його доходів невідоме, до затриманнязловживав алкогольними напоями.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання підтримали, просили клопотання задовольнити.

В судовому засіданні підозрюваний та захисник заперечили щодо задоволення клопотання.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В той же час згідно з ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, а ч. 2 даної статті зазначає про можливість продовження строку досудового розслідування.

04 січня 2025 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

05 січня 2025року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, не одруженому, не працюючому, з базовою середньою освітою, раніше не судимому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 1 ст. 115КК України.

06 січня 2025 року Івано-Франківським міським судом підозрюваному ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів до 04.03.2025 включно.

28.02.2025 року Івано-Франківським міським судом продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000020 до чотирьох місяців, тобто до 05.05.2025 року.

На даний час досудове розслідування не завершено, оскільки необхідно провести наступні слідчі та процесуальні дії, зазначені у клопотанні.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Так, відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри продовжують мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування відповідною сукупністю матеріалів кримінального провадження, перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, а також враховуючи позицію самого підозрюваного в судовому засіданні, наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому злочину.

В той же час 04.03.2025 року закінчується строк дії застосованого щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У зв`язку з цим у органу досудового розслідування виникла необхідність у продовженні строку тримання підозрюваного під вартою, з приводу чого і подано клопотання.

В той же час, як того вимагає ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою, чи недопущеного безпідставного тривалого розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

У поданому клопотання слідчий покликається на те, що 04 березня 2025 року закінчується строк тримання під вартою ОСОБА_7 , однак завершити досудове розслідування в указаний строк не можливо, оскільки у даному кримінальному провадженні необхідно закінчити проведення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 , медико-криміналістичних експертиз одягу потерпілої та одягу підозрюваного, молекулярно-генетичної експертизи, а також амбулаторної судово-психіатричної експертизи підозрюваного, яка визначена експертною установою для виконання на 03.05.2025.

У звязку з указаним слідчий за погодженням із прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури звернулась до слідчого судді з клопотанням про продовження строку досудового розслідування до чотирьох місяців, тобто до 05 травня 2025 року.

Разом з тим, в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися, та які дають певні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

В поданому клопотанні та в судовому засіданні органом досудового розслідування обґрунтовано неможливість застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу на даному етапі досудового розслідування, враховуючи конкретні його обставини.

Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Частиною 4 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Вирішуючи питання щодо визначення чи не визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя враховує всі вище перелічені обставини, а також відношення самого підозрюваного до інкримінованих йому дій, його вік, стан здоров`я, наявність соціальних зв`язків.

Відповідно до вимог процесуального закону не визначення запобіжного заходу у вигляді застави є правом, а не обов`язком слідчого судді, а тому таке повинно вирішуватися у кожному конкретному випадку індивідуально.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що на даний час відсутні підстави для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та те, що строк тримання останнього під вартою закінчується 04.03.2025 р., вважаю, що клопотання слід задовольнити, продовжити строк тримання його під вартою в межах строку досудового розслідування до 27.04.2025 року включно.

На думку слідчого судді, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не буде здатний забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 219, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування до 27 квітня 2025 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_12 .

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено і підписано 03.03.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_13