Справа № 752/3200/25
Провадження №: 1-кс/752/1270/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого 1-го відділу слідчого управління Головного Управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Шахтінськ, Карагандинської області, Республіки Казахстан, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, у кримінальному провадженні № 0000072 від 22.02.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній республіці Крим та місті Севастополі ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, у кримінальному провадженні № 0000072 від 22.02.2024 року.

Клопотання мотивовано тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Автономній республіці Крим та місті Севастополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000072 від 22.02.2024 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що для забезпечення роботи незаконно створених судових органів, згідно з Указом президента Російської Федерації 437 від 26.08.2016, на посаду «судді Кіровського районного суду Республіки Крим» призначено громадянина України ОСОБА_6 , який на даний час являється діючим адвокатом, діяльність якого у відповідності до ст. 32 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 не припинена.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою відповідно до рівня, визначеного згідно із Законом України «Про забезпечення функціонування української мови як державної», має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 ), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

При цьому ОСОБА_6 , як діючий адвокат, відповідно до ст.11 Правил адвокатської етики затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09.06.2017, зважаючи на суспільну значущість і складність професійних обов`язків адвоката, повинен мати високий рівень професійної підготовки, ґрунтовне знання чинного законодавства та практики його застосування, володіти достатньою інформацією про зміни у чинному законодавстві.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 федерального закону російської федерації «Про статус суддів в Російській Федерації» від 26.06.1992 № 3132-1 суддею в російській федерації може бути громадянин російської федерації, який має вищу юридичну освіту та відповідає вимогам до кандидата на посаду судді встановленим Конституцією російської федерації, федеральними конституційними законами, а також федеральними законами.

Так, ОСОБА_6 , будучи наділеним окупаційною владою повноваженнями судді, діючи умисно, всупереч вимогам ст.ст. 2, 4, 47, 49 Конвенції (IV) про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949 (далі по тексту Конвенція (IV), достовірно знаючи, що внаслідок збройної агресії Російською Федерацією тимчасово окуповано територію Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, розглянув справу про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1.1 ст. 18.8 Кодексу про адміністративні правопорушення російської федерації, щодо громадянина України ОСОБА_7 , який згідно з матеріалами справи наданими суду, допустив повторне порушення режиму тимчасового перебування іноземних громадян в російській федерації, оскільки як іноземний громадянин, що тимчасово перебуває в російській федерації був зобов`язаний виїхати з російської федерації по закінченню терміну дії його тимчасового перебування.

Будучи професійним суддею, який згідно з ч. 5 ст. 11 «Кодексу суддівської етики Російської Федерації» затвердженого VIII Всеросійським з`їздом суддів від 19.12.2012, повинен знати про зміни в законодавстві російської федерації, про норми міжнародного права, включаючи міжнародні конвенції та інші документи в області прав людини, систематично вивчати правозастосовну практику в т.ч. Європейського суду з прав людини, ОСОБА_6 розумів, що ОСОБА_7 , відповідно до ст. 4 Конвенції (IV) перебуває під її захистом, як громадянин України, що проживає на тимчасово окупованій російською федерацією території України.

Незважаючи на це, а також те, що згідно зі ст. 47 Конвенції (IV) жодні додаткові дозволи РФ чи інші документи для проживання на ТОТ АР Крим та м. Севастополя за національним законодавством України та нормами міжнародного гуманітарного права вищевказаному громадянину України не потрібні та, що ОСОБА_7 , як особа, що перебуває під захистом Конвенції не може бути позбавлений, у будь-якому випадку або будь-яким способом, переваг цієї Конвенції, ОСОБА_6 діючи умисно з метою депортації, шляхом видворення ОСОБА_7 за межі тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим, 14.06.2018 в приміщенні «Кіровського районного суду Республіки Крим», що розташований за адресою: ТОТ АР Крим, смт. Кіровське, вул. Р. Люксембург, 25, за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_7 , постановив рішення №5-106/2018 про визнання його винним.

При цьому, під час розгляду справи встановлено, що ОСОБА_7 , є громадянином України, особа якого в суді підтверджена, проживав на території Автономної Республіки Крим і після тимчасової окупації Кримського півострову російською федерацією, являючись «іноземним громадянином», допустив повторне порушення «іноземним громадянином» режиму перебування (проживання) в Російській Федерації, що виразилося в ухиленні від виїзду з Російської Федерації по закінченню визначеного терміну перебування.

Незважаючи на це, ОСОБА_6 грубо порушуючи вимоги ст. 49 Конвенції (ІV), згідно з якою депортація є забороненою, незалежно від її мотиву, прийняв рішення про накладення на ОСОБА_7 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2000 російських рублів з адміністративним видворенням за межі російської федерації у вигляді контрольованого переміщення через державний кордон російської федерації.

У зв`язку з цим, внаслідок прийняття ОСОБА_6 вказаного рішення, 15.06.2018 ОСОБА_7 вимушений був покинути місце свого проживання на тимчасово окупованій території АР Крим.

Тобто, ОСОБА_6 вчинив порушення законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а саме незаконну депортацію особи, яка перебуває під захистом, шляхом постановлення рішення про видворення громадянина України ОСОБА_7 за межі тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, з порушенням вимог ст.ст. 4, 47, 49 та 147 Конвенції (IV) про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, а також п. а) ч. 4 ст. 85 Протоколу І.

Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні порушень законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

За наявності достатніх доказів, зібраних під час досудового стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Шахтінськ, Карагандинської області, Республіки Казахстан, останнє відоме місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 , адвоката (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №1537 від 22.04.2013, видане на підставі рішення Ради адвокатів Автономної Республіки Крим №3 від 22.04.2013, адреса робочого місця: АДРЕСА_1 ) 29.11.2024 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, тобто у вчиненні порушень законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенню підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілим ОСОБА_7

- протоколом огляду інтернет-ресурсів, а саме оглядом реєстру судових рішень РФ, згідно якого було оглянуто рішення так званого судді «Кіровського районного суду Республіки Крим» ОСОБА_6 , на підставі якого було видворено ОСОБА_7 ;

- відповіддю на запит з Національної асоціації адвокатів України про те, що станом на 22.05.2024 щодо ОСОБА_6 наявні відомості як адвоката в Єдиному реєстрі адвокатів (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №1537 від 22.04.2013, видане на підставі рішення Ради адвокатів Автономної Республіки Крим №3 від 22.04.2013). При цьому, інформація щодо зупинення та/або припинення права на заняття адвокатською діяльністю адвоката ОСОБА_6 до Ради адвокатів не подавалася.

- указом президента РФ про призначення ОСОБА_6 на посаду «судді Кіровського районного суду Республіки Крим»;

- відповіддю на запит з Офісу Президента України про те, що ОСОБА_6 не позбавлений громадянства України;

- відповіддю на запит з Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України згідно якого 15.06.2018 ОСОБА_8 перетнув кордон з Україною, при цьому ОСОБА_6 в період часу з 08.11.2017 державний кордон України не перетинав;

- інформацією отриманою від оперативного підрозділу в ході виконання доручення;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

11.12.2024 постановою старшого слідчого СУ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_5 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук у кримінальному провадженні № 0000072 від 22.02.2014.

Крім того, на виконання доручення, оперативними співробітниками ВКП ГУНП в АР Крим та м. Севастополі заведено ОРС категорії «Розшук» стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проведеними оперативно-розшуковими заходами встановлено, що розшукуваний ОСОБА_6 з 2014 року перебуває та ТОТ АР Крим та на материкову частину України не прибував.

Також, у ході розслідування отримано відомості, що розшукуваний ОСОБА_6 протягом тривалого часу проживає на ТОТ Крим за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначене дає законні підстави вважати те, що ОСОБА_6 по даний час перебуває на тимчасово окупованій території України.

Відповідно до листа-роз`яснення Акціонерного товариства «Укрпошта», починаючи з 27.03.2014 року поштові відправлення, які направлені УДППЗ «Укрпошта» з материкової частини України, не приймаються поштою АР Крим та м. Севастополя та повертаються у зворотному напрямку.

Відповідно до листа МЗС України від 13.10.2022 № 72/11-612/1-81401 «Щодо припинення дії міжнародного договору», протокол про встановлення дипломатичних відносин між Україною і Російською Федерацією припинив свою дію 24 лютого 2022 року.

На виконання вимог КПК України, повістки про виклик ОСОБА_6 на 09.12.2024, 10.12.2024 та на 11.12.2024 опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» від 04.12.2024 № 245 (7905).

На визначені дати виклику, а саме: на 09.12.2024, 10.12.2024 та на 11.12.2024, підозрюваний ОСОБА_6 до органу досудового розслідування не з`явився, про наявність поважних причин неприбуття відомостей не надав.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 438 КК України відповідно до ст. 12 КК України віднесено до особливо тяжкого злочину.

Під час досудового розслідування було встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тому у органу досудового розслідування виникли підстави для звернення до слідчого судді з клопотанням про обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, характер вчиненого кримінального правопорушення, який інкримінується ОСОБА_6 , та тяжкість покарання, яке йому загрожує (позбавлення волі на строк до 12 років) в сукупності свідчать про наявність реального ризику того, що підозрюваний буде переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду. Про це свідчить те, що на теперішній час ОСОБА_6 , вже переховується від органу досудового розслідування.

Разом з тим, під час досудового розслідування отримано достатньо доказів, які вказують на те, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого з метою зміни показів та подальшого уникнення від кримінальної відповідальності, так як протиправні дії підозрюваного спрямовувались безпосередньо проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

Також встановлено, що підозрюваний підтримує тісні зв`язки з іншими представниками незаконно створених судових органів на ТОТ АР Крим членами непередбачених законами України збройних формувань, які безпосередньо мають відношення до вчинення зазначених кримінальних правопорушень, дії яких є предметом досудового розслідування у ряді інших аналогічних за способом вчинення кримінальних провадженнях вчинених на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим, що безпосередньо свідчить про наявність ризику того, що ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення.

За таких обставин, жоден із більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання з підстав, зазначених в ньому та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказуючи на необґрунтованість підозри та недоведеність ризиків, про які зазначено у клопотанні.

Згідно з ч. 4 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України, фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, долучені до клопотання, вислухавши думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про його обґрунтованість та необхідність задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Слідчим управлінням Головного управління національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі за процесуального керівництва Прокуратури Автономної Республіки Крим та м. Севастополя здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000072 від 22.02.2024 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 438 КК України.

29 листопада 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

Постановою старшого слідчого 1-го відділу слідчого СУ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_5 від 11 грудня 2024 року підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук.

Згідно з ч.6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як передбачено ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності підстав, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.

У судовому засіданні слідчий суддя переконався у тому, що у сторони обвинувачення є вагомі докази того, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 України.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною інкримінованого їй кримінального правопорушення та тяжкість злочину, слідчий суддя вважає доведеним наявність передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України ризику переховування від органу досудового розслідування та суду, оскільки, як встановлено слідчим суддею, підозрюваний протягом тривалого часу переховується від органів досудового розслідування та перебуває у розшуку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошений у розшук та знаходиться на тимчасово окупованій території України.

Зокрема, встановлено, що органом досудового розслідування неодноразово здійснювались виклики підозрюваного ОСОБА_6 , шляхом опублікування повісток про виклик на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування» та в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, а саме в газеті «Урядовий кур`єр».

Однак ОСОБА_6 жодного разу до органу досудового розслідування не з`являвся та про причини неприбуття не повідомляв.

У зв`язку із переховуванням підозрюваного ОСОБА_6 його оголошено в розшук.

Отже, слідчий суддя вважає, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ухиляється від органів досудового розслідування та суду, перебуває на тимчасово окупованій території України та оголошений в розшук.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав, з якими закон пов`язує можливість вирішення питання про обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Зважаючи на вищенаведені обставини, оцінивши доводи прокурора та захисника у судовому засіданні, слідчий суддя вважає за можливе обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 532, 534 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній республіці Крим та місті Севастополі ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою- задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Після затримання і не пізніше як через 48 (сорок вісім) годин з часу доставки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця кримінального провадження розглянути за її участю питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід у встановленому законом порядку.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1