01.04.2025
Справа № 335/2294/23
Провадження № 1-кп/331/165/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 0000172 від 06.03.2023 з обвинувальним актом щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, Запорізької області, українця, громадянина України, з повною вищою освітою, неодруженого, який на утриманні неповнолітніх дітей не має, особи з інвалідністю, який займає посаду державного кадастрового реєстратора відділу інформаційного забезпечення державного земельного кадастру та обліку земель управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.362 КК України,

з участі:

прокурора ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

УСТАНОВИВ:

У провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 362 КК України.

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні

Відповідно до ст. 14 Конституції України від 28 червня 1996 року земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно зі ст. 193 Земельного кодексу України Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Державний земельний кадастр є основою для ведення кадастрів інших природних ресурсів.

Відповідно до ст. 194 Земельного кодексу України призначенням державного земельного кадастру є забезпечення необхідною інформацією органів державної влади та органів місцевого самоврядування, заінтересованих підприємств, установ і організацій, а також громадян з метою регулювання земельних відносин, раціонального використання та охорони земель, визначення розміру плати за землю і цінності земель у складі природних ресурсів, контролю за використанням і охороною земель, економічного та екологічного обґрунтування бізнес-планів та проектів землеустрою.

Згідно зі ст. 195 Земельного кодексу України основними завданнями ведення державного земельного кадастру є: а) забезпечення повноти відомостей про всі земельні ділянки; б) застосування єдиної системи просторових координат та системи ідентифікації земельних ділянок; в) запровадження єдиної системи земельно-кадастрової інформації та її достовірності.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07 липня 2011 року № 3613-VI державний земельний кадастр базується на таких основних принципах:

- обов`язковості внесення до Державного земельного кадастру відомостей про всі його об`єкти;

- єдності методології ведення Державного земельного кадастру;

- об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Державному земельному кадастрі;

- внесення відомостей до Державного земельного кадастру виключно на підставі та відповідно до цього Закону;

- відкритості та доступності відомостей Державного земельного кадастру, законності їх одержання, поширення і зберігання;

- безперервності внесення до Державного земельного кадастру відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру, що змінюються;

- документування всіх відомостей Державного земельного кадастру.

Згідно із ч. 1 ст. 9 вказаного Закону внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Закону, державний кадастровий реєстратор:

- здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей;

- перевіряє відповідність поданих документів вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою та містобудівної документації;

- формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг;

- здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні;

- присвоює кадастрові номери земельним ділянкам;

- надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні;

- здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі;

- передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Частиною 6 ст. 9 Закону передбачено, що державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій.

Відповідно до ч. 7 ст. 9 Закону, втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об`єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора забороняється, крім випадків, встановлених цим Законом.

Статтею 14 Закону регламентовано, що до складу відомостей Державного земельного кадастру про обмеження у використанні земель включаються: вид; опис меж; площа; зміст обмеження; опис режимоутворюючого об`єкта контури, назви та характеристики, що обумовлюють встановлення обмежень (за наявності такого об`єкта) та інформація про документи, на підставі яких встановлено обмеження у використанні земель.

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України «Про Державний земельний кадастр» відомості про межі земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру:

-на підставі відповідної документації із землеустрою щодо формування земельних ділянок у випадках, визначених ст. 79-1 Земельного кодексу України, при їх формуванні;

-на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) - у разі встановлення (відновлення) меж земельної ділянки за її фактичним використанням відповідно до ст. 107 Земельного кодексу України та у разі зміни меж суміжних земельних ділянок їх власниками;

-на підставі технічної документації із землеустрою щодо проведення інвентаризації земель - за результатами інвентаризації земель;

-на підставі проектів землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) у разі виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв).

Частиною 13 ст. 21 Закону передбачено, що органи державної влади (крім Верховної Ради України) та органи місцевого самоврядування у строк не пізніше п`яти робочих днів після прийняття рішень про затвердження документації із землеустрою і технічної документації з оцінки земель, яка згідно з цією статтею є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надають центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, відповідно до їх компетенції засвідчені копії вказаних рішень для внесення відповідної інформації до Державного земельного кадастру.

Відповідно до ч. 14 ст. 21 Закону документація із землеустрою і технічна документація з оцінки земель подаються державному кадастровому реєстратору разом з електронним документом, що містить результати робіт із землеустрою та оцінки земель.

Заява про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, змін до таких відомостей, документація із землеустрою, документація з оцінки земель та інші документи, які відповідно до цього Закону є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, подаються до органів, що здійснюють ведення Державного земельного кадастру, в електронній формі засобами телекомунікаційного зв`язку. Визначення державного кадастрового реєстратора, уповноваженого на розгляд таких документів та внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надання мотивованої відмови у їх внесенні, здійснюється в день подання заяви за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру за принципом випадковості, що передбачено ч. 16 ст. 21 цього Закону.

Подання документації із землеустрою до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, для внесення відомостей до Державного земельного кадастру здійснюється розробником такої документації, якщо інше не встановлено договором на виконання робіт із землеустрою (ч. 18 ст. 21 Закону).

Інформація про дату реєстрації заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, вхідний номер, стислий зміст заяви, а також інформація про наслідки її розгляду підлягає оприлюдненню на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ч. 19 ст. 21 Закону).

Внесені відомості зберігаються у Державному земельному кадастрі постійно (ч. 20 ст. 21 Закону).

Згідно із ст. 23 Закону України «Про Державний земельний кадастр» документація із землеустрою та оцінки земель, яка є підставою для внесення відомостей до Державного земельного кадастру, подається органу, що здійснює внесення таких відомостей, також у формі електронного документа (ч. 1 ст. 23 Закону).

Електронний документ обов`язково має містити проектні та існуючі відомості про об`єкт землеустрою, якщо документацією із землеустрою здійснювалося проектування. Вимоги до змісту, структури і технічних характеристик електронного документа визначаються Порядком ведення Державного земельного кадастру (ч. 2 ст. 23 Закону).

Електронний документ подається Державному кадастровому реєстратору, який здійснює внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру, разом із документацією, яка є підставою для такого внесення, у паперовому вигляді.

Перевірка відповідності наданого електронного документа наявним даним Державного земельного кадастру та встановленим вимогам до змісту, структури і технічних характеристик щодо розроблення такого документа здійснюється Державним кадастровим реєстратором, уповноваженим здійснювати внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру, протягом строку, встановленого статтею 21 цього Закону для їх внесення (ч. 3 ст. 23 Закону).

Відповідно до вимог частини 1 статті 38 ЗУ «Про Державний земельний кадастр» відомості з Державного земельного кадастру надаються державними кадастровими реєстраторами у формі:

- витягів з Державного земельного кадастру про об`єкт Державного земельного кадастру;

- довідок, що містять узагальнену інформацію про землі (території);

- викопіювань з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану);

- копій документів, що створюються під час ведення Державного земельного кадастру.

Згідно із п. 69 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 № 1051 (далі - Порядок) внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється за заявою (у паперовій або електронній формі) згідно з додатком 12 розробника документації із землеустрою та оцінки земель від імені замовника, якщо інше не передбачено договором на виконання відповідних робіт (далі - заявник).

Заява у паперовій формі разом з документацією із землеустрою або оцінки земель, електронним документом та іншими документами, зазначеними у пунктах 91-129, 135-137 цього Порядку, подається заявником Державному кадастровому реєстраторові особисто або надсилається рекомендованим листом з описом вкладення та повідомленням про вручення, а заява в електронній формі надсилається засобами телекомунікаційного зв`язку через Єдиний державний веб-портал електронних послуг, у тому числі через інтегровану з ним інформаційну систему Держгеокадастру, представлену у формі Інтернет-сторінки, що забезпечує формування та подання заяви (далі Інтернет-сторінка).

Пунктом 70 вказаного Порядку передбачено, що державний кадастровий реєстратор у момент надходження до нього заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, перевіряє:

1) повноваження особи, що звернулася за внесенням відповідних відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

2) наявність повного пакета документів, необхідних для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру;

3) розташування об`єкта Державного земельного кадастру на території дії його повноважень;

4) придатність електронного документа для проведення його перевірки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру.

Згідно із пунктом 77 вищезазначеного Порядку у разі невідповідності електронного документа вимогам, зазначеним у пункті 74 цього Порядку, Державний кадастровий реєстратор:

1) складає за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру протокол проведення перевірки електронного документа за формою згідно з додатком 16;

2) повертає заявникові документацію із землеустрою та оцінки земель без позначки, зазначеної у пункті 75 цього Порядку, разом з електронним документом, протоколом його перевірки та іншими документами для виправлення зазначених у протоколі проведення перевірки електронного документа помилок та подання документів разом з цим протоколом для проведення повторної перевірки.

Пунктом 101 Порядку передбачено, що для державної реєстрації обмеження у використанні земель (змін до нього) Державному кадастровому реєстраторові подаються:

1) заява про державну реєстрацію обмеження у використанні земель за формою заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру згідно з додатком 12;

2) документація із землеустрою, інші документи, які згідно з пунктом 102 цього Порядку є підставою для виникнення, зміни та припинення обмеження у використанні земель;

3) електронний документ.

Відповідно до пункту 102 вказаного Порядку до Державного земельного кадастру вносяться відомості (зміни до них) про обмеження у використанні земель, зазначені у пункті 23 цього Порядку, на підставі:

1) схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць;

2) проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів;

3) проектів землеустрою, що забезпечують еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь;

4) проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок;

5) технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості);

6) іншої документації із землеустрою відповідно до статті 25 Закону України "Про землеустрій";

7) договору;

8) рішення суду.

Відмова у здійсненні державної реєстрації обмеження у використанні земель (змін до нього) надається у разі, коли (пункт 103 Порядку):

1)обмеження згідно із законом не підлягає державній реєстрації;

2)обмеження встановлюються на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора;

3)із заявою про державну реєстрацію обмеження у використанні земель звернулася неналежна особа;

4)подані документи не відповідають вимогам законодавства;

5)заявлене обмеження уже зареєстроване.

Пунктом 104 Порядку передбачено, що внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про обмеження у використанні земель, безпосередньо встановлені законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, містобудівною документацією, здійснюється:

1) у процесі державної реєстрації земельних ділянок та внесення змін до відомостей про них відповідно до пунктів 107-134 цього Порядку;

2) на підставі заяви органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру згідно з додатком 12, до якої додаються:

- документація із землеустрою, яка згідно з пунктом 102 цього Порядку є підставою для внесення до Державного земельного кадастру відомостей про такі обмеження;

- електронний документ.

Так, відповідно до наказу ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області від 15.05.2018 № 289 ОСОБА_3 16.05.2018 призначено на посаду державного кадастрового реєстратора відділу державної реєстрації об`єктів державного земельного кадастру Управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

Його посадовою інструкцією, затвердженою у 2016 році в.о. начальника ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області ОСОБА_7 , передбачено, що державний кадастровий реєстратор відділу державної реєстрації об`єктів державного земельного кадастру Управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області безпосередньо підпорядковується начальнику відділу державної реєстрації об`єктів державного земельного кадастру Управління державного земельного кадастру Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області.

Пунктом 1.2 Інструкції передбачено, що основна мета діяльності державного кадастрового реєстратора відділу це внесення відомостей до Державного земельного кадастру та надання цих відомостей з Державного земельного кадастру, внесення пропозицій щодо вдосконалення законодавства з питань ведення державного земельного кадастру.

Державний кадастровий реєстратор відділу у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, дорученнями Прем`єр-Міністра України, наказами Міністерства аграрної політики та продовольства України, дорученнями заступників, наказами Держгеокадастру, дорученнями Голови Держгеокадастру та його заступників, розпорядженнями голови місцевої державної адміністрації, положенням про Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, положенням про Управління державного земельного кадастру, положенням про відділ державної реєстрації об`єктів державного земельного кадастру Управління державного земельного кадастру та цією Інструкцією.

Державний кадастровий реєстратор відділу відповідно до покладених завдань (розділ 2 Інструкції):

-здійснює реалізацію державної політики та вносить начальнику відділу пропозиції щодо вдосконалення законодавства з питань ведення Державного земельного кадастру;

-надає адміністративні послуги відповідно до законодавства;

-організовує здійснення внесення відомостей (змін до них) про землі в межах територій адміністративно-територіальної одиниці;

-організовує здійснення внесення відомостей (змін до них) про обмеження у використанні земель, скасування такої реєстрації;

-організовує видачу витягів із Державного земельного кадастру про об`єкти Державного земельного кадастру;

-проводить перевірку відповідності поданих документів вимогам законодавства;

-надає, керуючись чинним законодавством, відомості щодо об`єктів Державного земельного кадастру;

-здійснює розгляд звернень громадян з питань, що належать до його компетенції, забезпечує в межах своїх повноважень виявлення та усунення причин виникнення скарг громадян;

-здійснює роботу з документами згідно з чинним законодавством;

-забезпечує здійснення заходів щодо запобігання корупції.

Відповідно до п.3.1 розділу 3 Інструкції, державний кадастровий реєстратор відділу має право одержувати безоплатно від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності та їх посадових осіб, а також громадян та їх об`єднань інформацію, документи і матеріали, необхідні для виконання покладених на нього завдань.

Державний кадастровий реєстратор несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених Законом України «Про державну службу» та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушенням правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни (п. 4.1 розділ 4 Інструкції).

Так, ОСОБА_3 , перебуваючи на посаді державного кадастрового реєстратора відділу державної реєстрації об`єктів державного земельного кадастру Управління державного земельного кадастру ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області, маючи право доступу до автоматизованої системи Державного земельного кадастру згідно із своїми посадовими обов`язками, 19.05.2021 вчинив несанкціоновані зміни інформації в автоматизованій системі Державного земельного кадастру за наступних обставин.

Так, на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області від 16.11.2020 № 8-9080/15-20-СГ у приватну власність ОСОБА_8 передано земельну ділянку площею 1,8532 га за кадастровим номером :02:012:0373 для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Бердянської міської об`єднаної територіальної громади Бердянського району Запорізької області, за межами населеного пункту.

Проте, відповідно до проекту землеустрою зі встановлення водоохоронної зони і прибережної захисної смуги Азовського моря з відображенням перспективи розширення земель рекреаційного призначення на території Луначарської сільської ради Бердянського району Запорізької області, затвердженого розпорядженням голови Бердянської районної державної адміністрації від 17.11.2009 за № 646, яким було визначено загальну площу земель, включених в межі прибережної захисної смуги (63,8006 га), земельна ділянка площею 1,8532 га за кадастровим номером :02:012:0373 фактично знаходилась у межах прибережної захисної смуги Азовського моря.

У подальшому вищевказана земельна ділянка на підставі договору купівлі-продажу від 24.11.2020 відчужена на користь ОСОБА_9 та поділена на 16 нових земельних ділянок з кадастровими номерами: :02:012:0375, :02:012:0376, :02:012:0378, :02:012:0379, :02:012:0381, :02:012:0382, :02:012:0384, :02:012:0385, :02:012:0387, :02:012:0388, :02:012:0389, :02:012:0374, :02:012:0377, :02:012:0380, :02:012:0383, :02:012:0386 та як об`єкт речових прав вже не існує.

З метою приховання незаконної передачі у власність ОСОБА_8 земельної ділянки, яка фактично знаходилась у межах прибережної захисної смуги Азовського моря, у невстановленої в ході досудового розслідування службової особи Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, виник умисел на внесення змін в автоматизовану систему Державного земельного кадастру, зокрема, щодо обмеження у використанні земельної ділянки, а саме: прибережної захисної смуги Азовського моря на території Луначарської сільської ради Бердянського району Запорізької області, площею 63.8006 га, - шляхом безпідставного зміщення вказаної прибережної захисної смуги до берегу Азовського моря, тим самим, фактично зменшивши її.

Для реалізації свого злочинного умислу невстановлена в ході досудового розслідування службова особа Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, з метою приховування вже вчиненого кримінального правопорушення щодо незаконного виділення земельних ділянок на території прибережної захисної смуги Азовського моря, 19.05.2021 у денний час доби через загальний відділ документообігу Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області передала на виконання державному кадастровому реєстратору ОСОБА_3 , який не був обізнаний про її злочинні наміри, завідомо підроблену заяву про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру від 19.05.2021 за № 506 із зазначенням об`єкта Державного земельного кадастру проект землеустрою щодо організації та встановлення меж водоохоронної зони Азовського моря, без будь-яких додатків до неї у вигляді документації із землеустрою, електронного документа та рішення органу виконавчої влади.

При цьому, уповноважений орган Бердянська районна державна адміністрація Запорізької області чи Бердянська міська рада Бердянського району Запорізької області, - із зверненням щодо виготовлення оновленого обмінного файлу формату xml до проекту землеустрою зі встановлення водоохоронної зони і прибережної захисної смуги Азовського моря з відображенням перспективи розширення земель рекреаційного призначення на території Луначарської сільської ради Бердянського району Запорізької області, затвердженого розпорядженням голови Бердянської райдержадміністрації від 17.11.2009 № 646 та встановлення обмеження у використанні зазначеної земельної ділянки до Державного підприємства «Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», як сертифікованої організації, не зверталась.

Цей обмінний файл нібитобув сформований 19 травня 2021 року сертифікованим інженером-землевпорядником Державного підприємства «Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» ОСОБА_10 на територіальну зону «прибережна захисна смуга Азовського моря на території Луначарської і Дмитрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області» на підставі пояснювальної записки (код 001), технічного завдання (код 002), копії заяви (клопотання) фізичних та/або юридичних осіб про розроблення документації із землеустрою (код 007), матеріалів геодезичних (польових) робіт (код 013), креслення меж контурів угідь земельної ділянки (код 018), кадастрового плану земельної ділянки (код 022), копії документів, що посвідчує особу (код 041), копії картки платника податків (код 042), зі зміщенням обмеження у використанні вказаної земельної ділянки на 1,8532 га до берегу Азовського моря.

Проте, в ході досудового розслідування встановлено, що сертифікованим інженером-землевпорядником Державного підприємства «Запорізький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» ОСОБА_10 указаний обмінний файл не виготовлявся.

Так, 19 травня 2021 року о 17 годині 31 хвилині, в порушення вимог ст.ст. 9, 14, 21, 23 Закону України «Про Державний земельний кадастр» від 07 липня 2011 року № 3613-VI, п.п. 69-71, 73-75, 101-104 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року № 1051, вимог Інструкції з діловодства в Головному управлінні Держгеокадастру у Запорізькій області, затвердженої наказом ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області від 18.10.2019 за № 269, ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Українська, буд. 50, використовуючи відомчий електронний носій з особистим паролем до автоматизованої системи Державного земельного кадастру, а також електронний цифровий підпис з логіном та паролем до нього, з метою формування Витягу з Державного земельного кадастру про обмеження у використанні земель прибережної захисної смуги Азовського моря на території Луначарської і Дмитрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області з недостовірною інформацією щодо обмеження у використанні прибережної захисної смуги Азовського моря, у відсутності звернення уповноваженої особи на внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, а також відповідного проекту землеустрою щодо встановлення розміру та меж прибережної захисної смуги уздовж морів та навколо морських заток і лиманів, здійснив несанкціоновані зміни інформації у автоматизованій системі Державного земельного кадастру, завантаживши до неї вищевказаний обмінний файл, тим самим, встановивши обмеження у використанні земельної ділянки «Прибережна захисна смуга Азовського моря на території Луначарської та Дмитрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області» за обліковим номером обмеження 012:000503:00000011, змінивши контур обмеження прибережної захисної смуги, шляхом зміщення її до берегу Азовського моря, що не відповідає проекту землеустрою зі встановлення водоохоронної зони і прибережної захисної смуги Азовського моря з відображенням перспективи розширення земель рекреаційного призначення на території Луначарської сільської ради Бердянського району, затвердженого розпорядженням голови Бердянської райдержадміністрації від 17.11.2009 № 646, а саме: ситуаційним схемам, - із позначенням лінії обмеження прибережної захисної смуги з її зміщенням на 1,8532 га до берегу Азовського моря.

2. Кваліфікація дій обвинуваченого за законом України про кримінальну відповідальність

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані за ч.1 ст.362 КК України, тому що він вчинив умисні дії, які виразилися у несанкціонованій зміні інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, вчинена особою, яка має право доступу до неї.

3. Позиції сторін

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_6 заявила клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.362 КК України, у зв`язку з закінчення строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності. Крім того, додала, що ОСОБА_3 є особою з інвалідністю, після вчинення вказаного правопорушення інших злочинів не вчиняв, до кримінальної відповідальності не притягався, строки давності сплили у травні 2024 року та не переривались, тому вважала, що є підстави для застосування ст. 49 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив закрити кримінальне провадження. Провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав, однак наполягав на звільненні від кримінальної відповідальності через сплив строків давності, оскільки з моменту вчинення злочину, який йому інкримінують, минуло більше трьох років.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення клопотання адвоката та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.362 КК України на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, і закриття кримінального провадження з цих підстав.

Представник потерпілого Бердянської міської територіальної громади в особі Бердянської міської ради ОСОБА_5 не заперечував щодо закриття кримінального провадження та додатково вказав, що претензії матеріального та морального характеру відсутні, тому цивільний позов не заявлено.

4. Норми права, які підлягають застосуванню

Згідно ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

5. Оцінка та мотиви суду

Судом роз`яснено обвинуваченому наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Згідно зміненого обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.362 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправних робіт на строк до двох років. Тобто, строк давності кримінальної відповідальності для цього кримінального правопорушення складає три роки.

Згідно обвинувального акту, кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_3 було скоєне 19 травня 2021 року. І саме з цієї дати обчислюється строк давності.

Крім того, суд бере до уваги, що нових кримінальних правопорушень обвинувачений не скоїв, повідомлення про підозру у зв`язку із скоєнням будь-якого іншого кримінального правопорушення ОСОБА_3 не вручалось, тобто строк давності не переривався, за таких обставин суд доходить висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, а кримінальне провадження - закриттю у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 284, 285, 286, 288, 369-372, 392, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.362 КК України закрити у зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.362 КК України, у зв`язку закінченням строку давності притягнення до відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання застосований щодо ОСОБА_3 скасувати.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня оголошення ухвали. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1