Провадження № 1-кс/202/2232/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про обрання запобіжного заходу

24 березня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000139 від 18.11.2024, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, який народився у м. Підгородньому, Дніпропетровської області, не одруженому, не працюючому, раніше не судимому, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому

ВСТАНОВИВ:

21.03.2025 слідчий звернувся до слідчого судді зі вказаним клопотанням, яке мотивував тим, що 17.11.2024 року о 19:30 годині водій ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння (концентрація алкоголю 1,49 ‰), чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, керуючи власним, технічно справним автомобілем «ВАЗ 2105» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в селищі Слобожанському Дніпровського району Дніпропетровської області по автодорозі Т-0410 з боку міста Дніпра в напрямку міста Підгороднього.

У подальшому, водій ОСОБА_5 здійснюючи рух по крайній правій смузі в районі комплексу будівель та споруд №8 (склад «АТБ») по автодорозі Т-0410, порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, на перехресті автодороги Т-0410 з дорогою без назви, здійснив проїзд на червоний сигнал світлофора, не надав перевагу у русі автомобілю «ВАЗ 211440» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався на зелений сигнал світлофора, по автодорозі Т-0410, з боку міста Підгороднього в напрямку міста Дніпра, під час руху на перехресті автодороги Т-0410 з дорогою без назви здійснював поворот ліворуч в напрямку складу (АТБ), внаслідок чого відбулось зіткнення вищевказаних транспортних засобів.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля «ВАЗ 211440» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді: сумісної травми тіла: відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 1-го ступеню, пневмоцефалії, перелому стінок основної пазухи, забійних ран в лобній ділянці та нижній повіці правого ока, синця у правій право орбітальній області, саден правої половини обличчя, закритої хребтової травми, забою (розриву) шийного відділу спинного мозку, компресійного перелому 5-го шийного хребця, переломів 2-го та 4-го шийних хребців, переломів дужок 4,5-го шийних хребців з розвитком в посттравматичному періоді верхнього пара парезу та нижньої параплегії, синців та саден обох колінних суглобів, численних саден обох кистей рук, гомілок та стоп, які згідно висновку експерта відносяться до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння, згідно п. 2.1.3-б, «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. № 6.

Порушення правил безпеки дорожнього руху виразилося в тому, що водій ОСОБА_5 керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2105» реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.3 (б), 2.9 (а), 8.7.3. («е»), 8.10, 16.3 Правил дорожнього руху України.

21.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Підозра ОСОБА_5 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення обґрунтовується наступними доказами: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, речовими доказами вилученими під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, іншими матеріали кримінального провадження у своїй сукупності.

Під час досудового розслідування також встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зазначені обставини свідчать про неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Враховуючи викладене просив слідчого суддю застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , строком на 60 діб, та визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні доводи клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні.

Підозрюваний та його захисник просили обрати більш м`який запобіжний захід. Повідомили слідчому судді, що відшкодували потерпілому частину витрат на лікування, а саме передали його дружині 1 000 доларів США.

Захисник подав письмове клопотання про відмову в задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, яке мотивував тим, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язку, оскільки зареєстрований у м. Підгороднє, на диспансерних обліках не перебуває, проживає з батьками та цивільною дружиною, має двох рідних сестер; до дорожньо-транспортної пригоди не офіційно працював та отримував дохід на який утримував родину і був єдиним годувальником у сім`ї; в ізоляції ОСОБА_5 від суспільства нема необхідності. Також зазначив, що ОСОБА_5 не має наміру та не буде впливати на свідків, експертів, інших осіб причетних до ДТП. Сприяє слідству.

Просив слідчого суддю у задоволенні клопотання слідчого відмовити та обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

У відповідності до ч.4 ст.193 КПК України слідчим суддею заслухана дружина потерпілого ОСОБА_7 , який перебуває у реанімації, ОСОБА_8 , яка пояснила слідчому судді, що дійсно отримала від підозрюваного 1 000 доларів США на лікування чоловіка, але вважає, що до ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

У провадженні СВ Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0000139 від 18.11.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР.

21.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, за обставин викладених вище.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження, стороною обвинувачення доведене, що повідомлена ОСОБА_5 підозра є обґрунтованою та підтверджується матеріалами клопотання, а саме: протоколом огляду місця ДТП та схемою до нього від 17.11.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 15.12.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_5 від 18.12.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 03.01.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 03.01.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 09.01.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 09.01.2025; протоколом слідчого експерименту з свідком ОСОБА_12 від 10.02.2025; висновком судово-токсикологічної експертизи № 1388 від 31.01.2025; висновком судово-медичної експертизи № 700е/110 від 17.03.2025; висновком судово-автотехнічної експертизи № СЕ-19/104-25/9454-ІТ, тощо.

Таким чином, існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_5 міг вчинити інкримінований йому злочин.

Проте слідчий суддя наголошує, що лише цієї умови недостатньо для обрання запобіжного заходу і враховує, що у судовому засіданні прокурором доведена наявність ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного.

Так, ризик переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, передбачений ч. 2 ст. 286-1 КК України, є тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років). Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

При цьому слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 не досяг віку мобілізації, офіційно не працевлаштований, мешкає з жінкою без реєстарції шлюбу, будь-якого цінного майна на праві власності не має, що дає підстави вважати, що наслідки та ризики побігу будуть для нього менш загрозливими, ані ж утримання під вартою, а отже йому нічого не заважає переховуватися від слідства та суду.

Щодо ризику впливу на інших учасників кримінального провадження (потерпілого) слідчий суддя зазначає, що він існує, оскільки ОСОБА_5 відомі його анкетні дані, а тому він без будь-яких перешкод, шляхом погроз, підкупу або умовлять, зможе змусити його давати необхідні йому показання, які будуть заважати встановленню об`єктивної істини у справі.

Існування відповідного ризику обумовлено і тим, що показання потерпілого щодо обставин вчинення злочину мають значення для кримінального провадження та можуть суттєво вплинути на становище ОСОБА_5 як підозрюваного, а тому наявні обґрунтовані підстави вважати, що останній наділений потенційною можливістю впливати на потерпілого у кримінальному провадженні з метою схилити його не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації кримінальної відповідальності.

Інших ризиків, передбачених ст.177 КПК України слідчим суддею не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Виходячи з п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавлення свободи захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурором доведене, що більш м`який запобіжний захід обраний ОСОБА_5 на даній стадії кримінального провадження не зможе запобігти встановленому ризику, оскільки перебуваючи під домашнім арештом або під дією іншого, більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваний без будь-яких перешкод зможе переховуватися від слідства та суду, а також впливати на потерпілого.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Між тим, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Розглядаючи питання щодо обрання альтернативного запобіжного заходу слідчий суддя виходить із того, що частина 3 ст.176 КПК України зобов`язує суддю насамперед розглянути можливість застосування менш суворих заходів, аніж позбавлення волі.

Відтак, ретельно оцінивши в сукупності всі надані матеріали кримінального провадження та обставини, у тому числі те, що злочин, у якому підозрюється ОСОБА_5 є тяжким, але неумисним, молодий вік та нормальний стан здоров`я підозрюваного, його соціальні зв`язки за місцем мешкання; майновий та сімейний стан; відсутність повідомлень про підозру у інших кримінальних провадженнях, приходжу до висновку про можливість визначення підозрюваному розміру застави.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя вважає за необхідне визначити розмір застави у розмірі, що дорівнює 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме цей розмір здатний забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків і не є завідомо непомірним для нього.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього відповідні обов`язки.

Враховуючи викладене клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає частковому задоволенню з одночасним визначенням розміру застави.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193,194 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 на строк 58 (п`ятдесят вісім) днів, а саме з 24 березня 2025 року по 21 травня 2025.

Ухвала про обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала втрачає силу 22.05.2025 року о 00 год. 00 хв., якщо строк тримання під вартою не буде продовжено.

Одночасно обрати ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 151 400 грн. 00 коп. (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста грн. 00 коп.), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу протягом її дії.

Покласти на підозрюваного у разі внесення застави, наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суд із встановленою періодичністю; не відлучатися з м. Підгородне, Дніпропетровської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; не спілкуватися зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити два місяця з дня внесення застави, але не більше строку досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установі виконання покарань.

Продовження цього строку можливе у порядку передбаченому ст.199 КПК України

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити до установи виконання покарань.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подача апеляційної скарги на ухвалу не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали слідчий суддя склав 25.03.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_13