ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , його захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Києві клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_7 про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000303 від 11.07.2023,

В С Т А Н О В И В:

До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП) ОСОБА_7 про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 (далі - Клопотання) у рамках кримінального провадження № 0000303 від 11.07.2023, зокрема за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України (далі - Кримінальне провадження), в якому прокурор просить продовжити на два місяці строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: (1) прибувати до слідчого (детектива), прокурора та суду за першим викликом; (2) не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає - м. Київ, без дозволу слідчого, прокурора або суду; (3) повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; (4) утримуватися від спілкування з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; (5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; (6) носити електронний засіб контролю.

Клопотання мотивовано тим, що: (1) ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України, яке є тяжким корупційним злочином; (2) встановлені слідчим суддею при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_4 ризики того, що він може протидіяти кримінальному провадженню шляхом вчинення дій, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжують існувати та не зменшились; (3) 22.11.2024 досудове розслідування Кримінального провадження завершенню, стороні захисту надано доступ до матеріалів досудового розслідування, виконання вимог ст. 290 КПК України є неможливим до закінчення строку дії попередньої ухвали, якою строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків продовжувався до 23.12.2024.

В судовому засіданні прокурор САП ОСОБА_3 підтримала доводи Клопотання та просила задовольнити із викладених у ньому підстав.

Захисники ОСОБА_6 та ОСОБА_5 заперечували проти доводів Клопотання, зазначили, що (1) повідомлена ОСОБА_4 підозра є необґрунтованою: здійснена неправильна правова кваліфікація дій ОСОБА_4 про закінчений замах на підбурювання до пропозиції надання неправомірної вигоди, оскільки ОСОБА_11 , якого нібито підбурював ОСОБА_4 , так і не вчинив жодних дій; не доведено, що ОСОБА_11 взагалі міг висловити ОСОБА_9 пропозицію щодо надання неправомірної вигоди; (2) відсутні ризики, заявлені стороною обвинувачення; (3) майновий стан підозрюваного змінився, на його майно накладено арешт; (4) процесуальна поведінка ОСОБА_4 є виключно належною і без покладення на нього додаткових процесуальних обов`язків; (5) здача ОСОБА_4 його паспорта громадянина України для виїзду за кордон здійснена ним добровільно, оскільки відповідний орган ДМС відмовився приймати на зберігання такий паспорт через не зазначення в ухвалі суду територіального органу/підрозділу ДМС, на який покладено обов`язок зберігати документ; (6) електронний засіб контролю закріплено на тілі ОСОБА_4 лише 05.12.2024, через відсутність вільного пристрою раніше.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію своїх захисників, зазначив про незручності, спричинені носінням електронного засобу контролю.

Заслухавши доводи сторін та дослідивши матеріали Клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) здійснювалося досудове розслідування, а прокурорами САП здійснюється процесуальне керівництво у Кримінальному провадженні.

04.07.2024 у рамках Кримінального провадження ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, переданого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України, а саме: у закінченому замаху на підбурювання до пропозиції службовій особі, яка займає особливо відповідальне становище, надати їй неправомірну вигоду за вчинення службовою особою в інтересах третіх осіб дій з використанням службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Згідно викладених у Повідомленні про підозру обставини ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 369 КК України, а саме у закінченому замаху на підбурювання до пропозиції службовій особі, яка займає особливо відповідальне становище, надати їй неправомірну вигоду за вчинення службовою особою в інтересах третіх осіб дій з використанням службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, за наступних обставин.

Не пізніше липня 2023 року ОСОБА_4 вирішив незаконно збагатитися за рахунок переваги над іншими особами у доступі до сервісів та послуг, у тому числі адміністративних, які надає Державна митна служба України (далі - Держмитслужба) через свої територіальні органи - митниці, шляхом створення переваг одних осіб над іншими при їх призначенні на посади керівників митниць, розраховуючи отримати від них згоду на використання їх повноважень для його незаконного збагачення.

Для створення такої переваги одних осіб над іншими при їх призначенні на посади керівників митниць у ОСОБА_4 у цей же час виник умисел на вчинення пропозиції виконувачу обов`язків Голови Держмитслужби ОСОБА_9 , який згідно підпункту 14 пункту 11 «Положення про Державну митну службу України», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 06.03.2019 № 227, призначає на посаду та звільняє з посади за погодженням з Міністром фінансів керівників та заступників керівників територіальних органів Держмитслужби, неправомірну вигоду за призначення ним на посади керівників митниць ОСОБА_4 осіб.

Окрім того, за змістом підозри, не пізніше липня 2023 року в м. Києві ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_11 , який був знайомий зі ОСОБА_9 , про свій намір запропонувати останньому неправомірну вигоду за призначення керівником митниці в західній частині України обраної ОСОБА_4 особи, зокрема, в розмірі 1 000 000 доларів США за призначення керівника Львівської митниці (що згідно офіційного курсу гривні щодо долару США становило 36 568 600 гривень), розраховуючи на висловлення ОСОБА_11 цього наміру безпосередньо ОСОБА_9 .

Про свій намір запропонувати ОСОБА_9 неправомірну вигоду за призначення керівником митниці в західній частині України обраної ним особи, у цей же час ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 , який би міг разом з ними надати засоби для вчинення кримінального правопорушення, тобто, грошових коштів, у разі прийняття ОСОБА_9 вказаної пропозиції.

Після цього ОСОБА_4 разом з ОСОБА_8 підшукали осіб з числа чинних та колишніх працівників Держмитслужби та її територіальних органів, за призначення яких на посади керівників митниць вони могли би запропонувати надати неправомірну вигоду, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , після чого ОСОБА_4 повідомив про цих осіб ОСОБА_11 , щоб останній в подальшому передав відомості про них ОСОБА_9 та висловив йому пропозицію надати неправомірну вигоду за призначення одного з них керівником митниці в західній частині України, залишивши вибір конкретної особи з цього переліку за ОСОБА_9 .

Так, 27.07.2023 ОСОБА_4 надіслав ОСОБА_11 чотири текстові файли з відомостями про ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , щоб ОСОБА_11 передав відомості про цих осіб ОСОБА_9 та висловив йому пропозицію надати неправомірну вигоду за призначення одного з них керівником митниці в західній частині України, зазначивши, водночас, що вони надають перевагу ОСОБА_10 .

Далі, згідно із повідомлення про підозру, 29.07.2023 під час особистої зустрічі з ОСОБА_11 ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_8 та, діючи з прямим умислом, запитав у нього, яку неправомірну вигоду вони можуть запропонувати за призначення їх кандидата на посаду керівника Волинської митниці, схиляючи його до вчинення цього кримінального правопорушення.

Погодившись на пропозицію ОСОБА_4 вчинити це кримінальне правопорушення, для спільного визначення розміру неправомірної вигоди, яку вони можуть запропонувати за таке призначення, ОСОБА_8 поділився з ОСОБА_4 своїм планом подальшого незаконного збагачення від такого призначення, який полягав у: (1) організації ОСОБА_8 систематичного одержання неправомірної вигоди керівником митниці за вчинення чи невчинення ним в інтересах тих, хто надаватиме таку вигоду, чи в інтересах третіх осіб будь-якої дії з використанням влади чи службового становища; (2) контролі ОСОБА_8 цієї злочинної діяльності та щомісячному розподілу одержаних коштів із обов`язковим залишенням їх частини у себе та у ОСОБА_4 в якості їх винагороди.

Водночас план ОСОБА_8 передбачав, що він разом з керівником Волинської митниці та з ОСОБА_4 одержуватимуть неправомірну вигоду в розмірі до 2 000 000 доларів США щомісяця, з яких 1 000 000 доларів США вони матимуть змогу залишити в своєму розпорядженні, та ґрунтувався на його особистому досвіді організації систематичного одержання неправомірної вигоди на вказаній митниці.

У відповідь ОСОБА_4 погодився із цим планом та запропонував зробити пропозицію надати неправомірну вигоду в розмірі 500 000 доларів США (що згідно офіційного курсу гривні щодо долару США становило 18 284 300 гривень) за призначення підшуканої ними особи на посаду керівника Волинської митниці одразу, а через місяць після такого призначення - надати половину з запланованого місячного збору неправомірної вигоди в розмірі 1 000 000 доларів США, за виключенням наданих за призначення 500 000 доларів США (тобто 250 000 доларів США), та в подальшому щомісяця надавати половину від місячного розміру одержаної неправомірної вигоди, який планувався в розмірі 1 000 000 доларів США (тобто 500 000 доларів США щомісячно).

Також, під час цієї ж розмови ОСОБА_4 поцікавився у ОСОБА_8 , яку неправомірну вигоду вони можуть запропонувати за призначення їх кандидата на посаду керівника Чернівецької митниці, маючи на увазі ОСОБА_10 , на ОСОБА_8 попросив час для формування такої пропозиції.

21.08.2023 в дворі будинку за адресою: АДРЕСА_1, під час розмови з ОСОБА_8 і ОСОБА_11 ОСОБА_4 продовжив попередню розмову, яка відбулась 29.07.2023, щодо пропозиції надати неправомірну вигоду за призначення їх особи на посаду керівника Чернівецької митниці, сказавши ОСОБА_11 повідомивши, що Чернівці теж дуже добре.

Після цього ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_8 , схиляючи його до визначення розмірів неправомірної вигоди, яку вони пропонуватимуть за призначення на посади керівників Чернівецької і Волинської митниці, на що ОСОБА_8 конкретизував дії, за вчинення яких пропонуватиметься неправомірна вигода, а саме за призначення.

Також ОСОБА_8 повторив мету такого призначення - можливість організації ним систематичного одержання неправомірної вигоди на цій митниці та на запитання ОСОБА_4 щодо визначення розмірів неправомірної вигоди, яку вони пропонуватимуть ОСОБА_9 визначив: 500 000 доларів США (що згідно офіційного курсу гривні щодо долару США становило 18 284 300 гривень) за призначення керівника Волинської митниці та 200 000 доларів США (що згідно офіційного курсу гривні щодо долару США становило 7 313 720 гривень) за призначення керівника Чернівецької митниці.

За наведених обставин, ОСОБА_4 схилив ОСОБА_8 до вчинення разом з ним пропозиції виконувачу обов`язків Голови Держмитслужби ОСОБА_9 надати йому неправомірну вигоду за вчинення ОСОБА_9 в інтересах підшуканих ними осіб, у тому числі ОСОБА_10 , дій з використанням службового становища, спрямованих на їх призначення на посади керівників Волинської та Чернівецької митниць.

Після цього, під час цієї же розмови 21.08.2023 в дворі будинку за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 попрохав ОСОБА_11 висловити виконувачу обов`язків Голови Держмитслужби ОСОБА_9 їх намір надати йому неправомірну вигоду за вчинення ним в інтересах підшуканих ОСОБА_4 та ОСОБА_8 осіб дій з використанням службового становища, спрямованих на їх призначення на посади керівників вказаних митниць, тобто, підбурював ОСОБА_11 до вчинення цього кримінального правопорушення.

У подальшому, 06.10.2023 під час особистої зустрічі з ОСОБА_11 ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, продовжив реалізацію свого злочинного плану, підбурюючи ОСОБА_11 не лише до пропозиції виконувачу обов`язків Голови Держмитслужби ОСОБА_9 надати йому неправомірну вигоду за призначення ОСОБА_10 керівником митниці, а до участі в подальшому щомісячному наданні ОСОБА_9 частини коштів з запланованого систематичного одержання неправомірної вигоди вказаним керівником митниці, назвавши це «кураторством» за ОСОБА_10 .

Однак, у подальшому вказане кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від волі ОСОБА_4 .

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 05.07.2024 (справа № 991/5764/24), яка залишена без змін ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 11.07.2024, до підозрюваного застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 23 842 472 грн. з покладанням ряду додаткових процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 28.08.2024 (справа № 991/7918/24), яка залишена без змін ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 09.09.2024, підозрюваному продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26.10.2024, зменшено розмір визначеної застави до 18 000 000 грн, у випадку внесення якої на підозрюваного покладається ряд додаткових процесуальних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, строком до 26.10.2024.

09-12 вересня 2024 року за підозрюваного ОСОБА_4 внесено заставу у визначеному розмірі (18 000 000 грн).

Після внесення застави ОСОБА_4 звільнено з-під варти та він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави та покладено додаткові процесуальні обов`язки строком до 26.10.2024, а саме: (1) прибувати до слідчого (детектива), прокурора та суду за першим викликом; (2) не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає - м. Київ, без дозволу слідчого (детектива), прокурора або суду; (3) повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; (4) утримуватися від спілкування з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; (5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в?їзд в Україну; (6) носити електронний засіб контролю.

У подальшому ухвалами Вищого антикорупційного суду строк дії зазначених процесуальних обов`язків продовжено до 23.12.2024.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 28.08.2024 строк досудового розслідування у Кримінальному провадженні продовжено до 6 місяців, тобто, до 04.01.2025 включно.

21.11.2024 стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування Кримінального провадження та надання доступу до матеріалів досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Частино 3 ст. 199 КПК України встановлено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Враховуючи зазначені положення закону, слідчий суддя при вирішенні питання про продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, має встановити: 1) обставини які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження строку дії покладених на підозрювану обов`язків; 2) обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, якою на підозрюваного покладено ряд обов`язків, визначених п. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України, яке є тяжким корупційним злочином.

При вирішенні питання про продовження строку покладених на підозрюваного додаткових процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, слідчий суддя враховує вагомість наявних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, долучених до Клопотання та досліджених слідчим суддею, а саме:

- розпорядженням КМУ від 20.01.2021 № 28-р, згідно з яким ОСОБА_9 призначено заступником Голови Держмитслужби з 22.01.2021 шляхом укладення контракту про проходження державної служби на період дії карантину, установленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Том № 1 а. 44);

- розпорядженням Кабінету Міністрів України від 15.09.2021 № 1127-р, згідно з яким ОСОБА_9 призначено заступником Голови Держмитслужби строком на п`ять років (Том № 1 а. 45);

- розпорядженням Кабінету Міністрів України від 01.02.2023 № 96-р, на ОСОБА_9 тимчасово покладено виконання обов`язків Голови Держмитслужби (Том № 1 а. 46);

- положенням про Держмитслужбу, затвердженого постановою КМУ від 06.03.2019 № 227, яким, окрім іншого, визначено повноваження Голови Держмитслужби щодо призначення та звільнення з посад за погодженням з Міністром фінансів територіальних органів Держмитслужби, а також встановлено, що до територіальних органів Держмитслужби належать, зокрема, митниці (Том № 1 а. 48-56);

- протоколом про результати аудіоконтролю осіб від 19.09.2023, у якому зафіксовано розмови ОСОБА_4 з ОСОБА_11 . Так, під час розмови, яка відбулась між названими особами, 27.07.2023 ОСОБА_4 пообіцяв надіслати ОСОБА_11 відомості про своїх кандидатів на посади керівників Львівської або Волинської митниці, щоб цю інформацію ОСОБА_11 передав ОСОБА_9 , зокрема, після повідомлення ОСОБА_11 , що він «на 16 домовився зі ОСОБА_9 по тому питанню» та зазначив, що «подивився телефон, у мене кандидати всі зникли. Можеш мені перекинути тих, що раніше скидав», ОСОБА_4 відповів згодою. Також під час цієї розмови ОСОБА_11 зазначив: «ви ж говорили, що будь-яка західна. Це ж Волинь, Чернівці» на що ОСОБА_4 відповів: «ні, або Львів, або Волинь», а далі на повідомлення ОСОБА_11 про те, що у Чернівцях зараз перевірка і цей варіант може бути швидше, ОСОБА_4 відповів, що вони готові братись за будь-яке, але у них в пріоритеті Львів. Окрім того, у даному протоколі зафіксована інша розмова, яка відбулась між цими ж особами цього ж дня о 17 год 11 хв, тобто ймовірно, після запланованої зустрічі ОСОБА_11 зі ОСОБА_9 , на початку якої ОСОБА_11 повідомив, що «поговорили, але кінцеве рішення - завтра, ще будемо зустрічатися, видасть…». Також, під час цієї розмови співрозмовники обговорювали питання, що ОСОБА_16 цього разу надіслав лише чотирьох кандидатів, не надіславши кандидата-дівчину, яку водночас надсилав минулого разу, поряд з цим, на запитання ОСОБА_11 щодо того, хто із цих чотирьох кандидатів в пріоритеті, ОСОБА_4 відповів: «ну ось цей харківський, який рахується начальником митниці» (Том № 1 а. 25-28);

- протоколом про результати аудіоконтролю особи від 20.09.2023, у якому зафіксовано розмову, яка відбулась 29.07.2023 між ОСОБА_4 , ОСОБА_8 і ОСОБА_11 під час такої розмови, зокрема, ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_4 , що зустрічався, і що попередньо погоджено на Чернівці того їхнього кандидата - керівника в Харкові, водночас зазначив, що на Львів важко, а Волинь під питанням. Після цього, ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_8 та повідомив вказану інформацію, а також поцікавився, що б вони могли запропонувати по Чернівцях, на що ОСОБА_8 відповів, що не може наразі сказати, а по Львову та Волині він готовий гарантувати результат, а який саме зазначить згодом. Після цього ОСОБА_4 продовжив розмову із ОСОБА_11 , під час якої вони обговорювали питання щодо конкретних пропозицій по Чернівцях, а також ОСОБА_4 повідомив, що вони готові почекати Волинь , зокрема, на таких умовах: «ми або можемо фіксуватись на якійсь цифрі. Але явно не мільйон. Або показувати результати, як то там ділиться 75 на 25. Тобто, якщо ми показуємо результатам, то ми робимо 75 на верх, 25 внизу лишаємо». Також, під час цієї розмови відбулась повторна розмова з ОСОБА_8 , який повідомив: «дивись машин 6-7 тисяч за місяць їде. 120 і 220 доларів з одиниці. І як завжди половина цієї роздачі … доларів це тобі вже є. Плюс на Волині … працює, вони там теж нормально закривають. Зерно зараз їде через Волинь , а зерно нормально там … в середньому у них там роздача 2% на всіх, а митниці виходить десь 0,2-0,3 від бруттової суми. І плюс я б одразу там запустив… Департамент контрабанди і КММ я на себе візьму …». Також під час цієї розмови ОСОБА_4 пропонує такий варіант по Волині: «500 наперед після призначення, і за результатами місяця , наприклад мільйон зібрали, ці 500 віднімаємо, а інше ділимо навпіл», на що ОСОБА_8 зазначив, що такий варіант його влаштовує, а також, що: «я на Волині програму встановив - я там збирав 4-5 за місяць, особисто я». Також, ОСОБА_8 роз`яснює, що по Чернівцях так як по Волині не буде. Після завершення розмови з ОСОБА_8 ОСОБА_4 продовжив розмову з ОСОБА_11 та підсумував, що їм потрібна саме Волинь та повідомив обговорені раніше умови (Том № 1 а. 29-33);

- протоколом про результати аудіоконтролю особи від 20.09.2023, в якому зафіксовано розмову 21.08.2023 між ОСОБА_4 , ОСОБА_8 і ОСОБА_11 , під час якої ОСОБА_19 та ОСОБА_11 домовились про зустріч на АДРЕСА_1 . Окрім того, під час наступної розмови, які відбулась під час зустрічі ОСОБА_4 , ОСОБА_8 і ОСОБА_11 , ОСОБА_4 зазначив, що Чернівці вцілому, дуже добре, також співрозмовники згадують ОСОБА_20 . Окрім того, ОСОБА_4 повідомив, що готові дати одразу за призначення, а далі потрібно буде два місяці щоб налагодити, а також ОСОБА_8 на запитання ОСОБА_11 щодо конкретних пропозицій сказав: «ну ось за Волинь сказати йому п`ятсот, а за Чернівці сказати йому, мабуть, двісті», окрім того зазначив про необхідність зміни декількох людей на митниці, бо «більше там нікого не мати - це там сильно нема чого ловити. Також під час розмови ОСОБА_4 підсумував, що «ОСОБА_9 треба говорити, що ось такі початкові плани, потім результат щомісячний, все що зробимо - навпіл. Потім Ви (звертаючись до ОСОБА_11 ) там вже підкоригуєте» (Том № 1 а. 34-38);

- протоколом про результати аудіоконтролю особи від 20.09.2023, у якому зафіксовано розмову 23.08.2023 між ОСОБА_4 і ОСОБА_11 , під час якої останній повідомив, що пропозиція щодо призначення розглядається, що буде або Чернівці, або, можливо, Волинь, на що ОСОБА_4 запитав, чи не хоче, ймовірно, ОСОБА_9 призначити їх кандидатів на посади керівників обох цих митниць, зазначивши: «а обох він не хоче? Чернівці і Волинь?», а також у контексті розмови, що з ОСОБА_20 більше контактує ОСОБА_8 , ОСОБА_4 запевняє ОСОБА_11 у надійності ОСОБА_8 , зокрема зазначає, що: « ОСОБА_21 все буде робити, як треба... Він мій партнер у різних справах. До нього нема ніяких зауважень. За весь час нашого спілкування все добре. По Чернівцях він знайшов там людей в Румунії, займаються цигарками. Ну і у них є там румунська сторона, вони розуміють як все можна вибудувати» (Том № 1 а. 39-41);

- протоколом про результати аудіоконтролю особи від 20.11.2023, в якому зафіксовано розмову, яка відбулась 06.10.2023 між ОСОБА_4 та ОСОБА_11 , під час якої останній повідомляє, що наказ «по Чернівцях, по харківському товаришу» чи вже підписаний, чи буде підписаний на тижні та висловив побоювання, що б він, ймовірно, йшлося про ОСОБА_20 , «не зіскочив», на що ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_11 взяти «кураторство» за ОСОБА_10 , сказавши: «за нього платить вже ОСОБА_21 в будь-якому випадку. Просто головне, щоб коли він у понеділок дасть контакту особу - з ким спілкуватись, хто буде курирувати його. Він говорить, що це Ви - і все» (Том № 1 а. 42-43);

- протоколом огляду від 26.06.2024, відповідно до якого детективом оглянуто веб-сайт офіційного Інтернет-представництва Національного банку України та встановлено, що офіційний курс гривні щодо долару США станом на 01.07.2023, 29.07.2023, 31.07.2023, 21.08.2023 становив 1 долар США до 36,5686 гривень (Том № 1 а. 57-61).

Враховуючи загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також встановлені згідно з матеріалами судового провадження факти, слідчий суддя вважає, що наявна інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 своїми діями, про які йдеться у повідомленні йому про підозру, міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_4 вини у вчиненні злочину. Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про продовження строку дії додаткових процесуальних обов`язків, покладених на особу, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у Кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

За такого, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується наявними в матеріалах Клопотання доказами, які об`єктивно пов`язують ОСОБА_4 із інкримінованим йому кримінальним правопорушенням, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити таке кримінальне правопорушення за викладених у повідомленні йому про підозру обставин, що є достатнім для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Протоколи допиту свідків, на які посилається сторона захисту, не є вирішальними для кваліфікації злочину з огляду на засаду безпосередності дослідження показань судом в ході судового розгляду. Долучений висновок експерта від 07.11.2024 не спростовує версію сторони обвинувачення щодо причетності ОСОБА_4 до інкримінованого йому злочину та може бути підставою для проведення додаткової/повторної експертизи.

Таким чином, стороною захисту не наведено обставин, які б очевидно та беззаперечно вказували на будь-яку непричетність підозрюваного до інкримінованого йому злочину.

У Клопотанні прокурор посилається на продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Метою продовження строку покладених на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, є запобігання можливим спробам останнього вчинити дії, передбачені п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, ризик переховування від органу досудового розслідування/суду продовжує існувати, є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання ( злочин за ч. 4 ст. 369 КК України передбачає виключно покарання у виді реального позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років). Покарання, зокрема, у вигляді позбавлення волі на значний строк, яке може бути призначене ОСОБА_4 у випадку направлення обвинувального акта щодо нього до суду та визнання його винуватим у вчиненні вказаного злочину особливо сильно підвищує ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду.

Слідчий суддя враховує, що на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року, який діє по теперішній час. У зв`язку із цим обмежено виїзд з України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, а також визначено перелік громадян України чоловічої статі, які відносяться до категорії військовозобов`язаних, що мають можливість виїхати за кордон під час дії воєнного стану.

Так, згідно п. 2-6 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 р. № 724) у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану право на перетин державного кордону, крім осіб, зазначених у пунктах 2-1 та 2-2 цих Правил, також мають інші військовозобов`язані особи, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації.

Абзацом четвертим ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років.

На утриманні підозрюваного перебуває троє неповнолітніх дітей. Таким чином, ОСОБА_4 має право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, отримання якої, враховуючи наявність у підозрюваного дійсного паспорту громадянина України для виїзду за кордон, надасть йому можливість виїжджати закордон в умовах воєнного стану. При цьому встановлено, що ОСОБА_4 після запровадження на території України правового режиму воєнного стану неодноразово перетинав державний кордон України.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду стосується не ухилення підозрюваного виключно за кордоном, а розповсюджується й на переховування в межах України, з огляду на що факт здачі підозрюваним на зберігання паспорта громадянина України для виїзду за кордон не виключає такого ризику. При цьому, у випадку не продовження дії відповідного обов`язку підозрюваний отримає відповідні документи та може використати їх з метою виїзду за межі території України.

Згідно наявної у матеріалах Клопотання інформації щодо отримання підозрюваним доходів, щодо наявності у підозрюваного та членів його сім`ї рухомого та нерухомого майна, навіть з урахуванням накладення арешту на частину майна підозрюваного (квартиру та два автомобілі), вбачається, що у ОСОБА_4 наявні достатні майнові ресурси, які він може використати для тривалого перебування за кордоном з метою переховування.

На думку слідчого судді, із плином часу, вказаний ризик зменшився незначною мірою, але не настільки, щоб виключити вказаний ризик або звести його до малоймовірності. При цьому, завершення досудового розслідування та визнання зібраних під час досудового розслідування доказів достатніми для складання обвинувального акта, може спонукати підозрюваного до активних дій, у тому числі щодо переховування від органу досудового розслідування та суду.

Наведені вище обставини у сукупності дають підстави дійти висновку щодо продовження існування ризику вчинення підозрюваним дій, направлених на переховування від органу досудового розслідування та суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

В свою чергу, частиною 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

Так, відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 7 КПК України, безпосередність дослідження показань є загальною засадою кримінального провадження та повинна застосовуватися за загальним правилом, можливість використання показань, зафіксованих за допомогою технічних засобів відеофіксації, передбачена ч. 11 ст. 615 КПК України, застосовується лише як виключення. При цьому, показання свідків, безпосередньо досліджені в суді, мають пріоритет над показаннями, отриманими у порядку ч. 11 ст. 615 КПК України.

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Так, враховуючи, що існує взаємообумовленість дій між підозрюваним ОСОБА_4 та іншим підозрюваним у Кримінальному провадженні ОСОБА_8 , зважаючи, що за змістом повідомлення про підозру, одним із підшуканих ОСОБА_4 та ОСОБА_8 кандидатів на посаду керівника митниці був ОСОБА_22 , якого вони підшукували з розрахунку, що він, перебуваючи на посаді керівника митниці, буде виконувати їх вказівки, ОСОБА_4 , використовуючи свої зв`язки, авторитет, приязні стосунки з такими особами, інший незаконний вплив (шантаж, підкуп, погрози), безпосередньо або опосередковано через інших осіб може впливати на свідків/іншого підозрюваного у Кримінальному провадженні з метою зміни ними своїх показань/відмови від дачі показань задля уникнення/мінімізації можливої кримінальної відповідальності.

Таким чином, наявні обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний наділений потенційною можливістю самостійно або через інших осіб впливати на іншого підозрюваного, а також свідків, щодо яких він обізнаний, з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді.

Враховуючи характер вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 , зокрема, що інкриміноване йому діяння вчинялося протягом тривалого часу, що може вказувати на ймовірну стійкість сформованих злочинних намірів у підозрюваного щодо вчинення інших кримінальних правопорушень, з урахуванням того, що за змістом повідомлення йому про підозру, що також підтверджується відомостями, отриманими органом досудового розслідування за результатами аудіоконтролю ОСОБА_4 , останнім планувалось систематичне одержання неправомірної вигоди та вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з перетином кордону чи переміщенням речей через кордон, з залученням до такого підшуканих ним та ОСОБА_8 осіб, призначених на посади керівників митниць, ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення продовжує існувати.

Сторона захисту не навела достатніх доводів, не надала доказів на спростування вищевказаних ризиків, на підтвердження суттєвого їх зменшення.

Враховуючи вищевикладене, ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставо для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, продовжують існувати.

Крім того, при вирішенні питання про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 у зв`язку із застосуванням до нього запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя враховує особисту ситуацію підозрюваного (має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, має постійне місце проживання, до кримінальної відповідальності не притягувався), проте, в світлі наведених вище фактичних даних, вони не є настільки переконливими та вагомими, щоб знизити встановлені слідчим суддею ризики до малоймовірності чи до їх виключення.

При цьому, належна процесуальна поведінка підозрюваного ОСОБА_4 , на яку посилається сторона захисту, не свідчить про відсутність встановлених ризиків, а навпаки вказує на те, що застосований запобіжний захід у вигляді застави у визначеному розмірі (18 000 000, 00 грн) разом із покладеними додатковими процесуальними обов`язками, є таким, що достатньою мірою гарантує належну поведінку ОСОБА_4 у Кримінальному провадженні.

Разом з тим, враховуючи відомості, викладені в листі першого заступника голови Державної міграційної служби України від 20.09.2024 за № 6.3-9073/2-24, в якому зазначено, якщо в ухвалі суду не зазначено територіальний орган/ територіальний підрозділ ДМС, на який покладено обов`язок зберігати документ, ДМС не має правових підстав приймати документ на зберігання, беручи до уваги, що паспорт громадянина України для виїзду закордон НОМЕР_1 ОСОБА_4 було здано до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області за його заявою від 17.09.2024, слідчий суддя вважає за доцільне викласти покладений обов`язок наступним чином: здати на зберігання до відповідних органів державної влади (ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області) свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Крім того, як вбачається із наданих стороною захисту документів (листа адвоката ОСОБА_23 від 13.09.2024, листа заступника начальника управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУ НП у м. Києві від 17.09.2024 за № , протоколу про застосування електронного засобу контролю від 05.12.2024, протоколу про роз`яснення підозрюваному правил користування електронним засобом контролю від 05.12.2024, пам`ятки з експлуатації електронних засобів контролю), електронний засіб контролю був закріплений на тілі ОСОБА_4 лише 05.12.2024 через відсутність до вказаної дати у національної поліції вільного пристрою. Оскільки з дня звільнення ОСОБА_4 з-під варти (13.09.2024) і до 05.12.2024 відсутність зазначеного пристрою не вплинула на належність процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для продовження строку дії обов`язку носити електронний засіб контролю.

За такого, з метою забезпечення подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 у Кримінальному провадженні та запобігання встановленим слідчим суддею ризикам, які продовжують існувати та не зменшились суттєвим чином, слід продовжити строк дії покладених на підозрюваного обов`язків, які не є обтяжливими для нього, а саме: (1) прибувати до слідчого (детектива), прокурора та суду за першим викликом; (2) не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає (м. Київ), без дозволу слідчого, прокурора або суду; (3) повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; (4) утримуватися від спілкування з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; (5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади (ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області) свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою статті 194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу (ч. 7 ст. 194 КПК України).

При цьому, виходячи з положень ч. 7 ст. 194 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу в частині покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених, зокрема, ч. 5 ст. 194 КПК України, припиняє свою дію після закінчення строку, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, і обов`язки скасовуються.

Крім того, відповідно до положень статті 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завершення чи закінчення досудового розслідування в інших формах, крім закриття кримінального провадження, не є підставою для припинення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, в тому числі і в частині покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Разом з тим, відповідно до висновку, викладеного в ухвалі колегії суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 05.10.2022 (справа № 991/3931/22 провадження № 11-сс/991/299/22), строк застосування запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 28.08.2024 строк досудового розслідування у Кримінальному провадженні продовжено до 6 місяців, тобто, до 04.01.2025 включно.

21.11.2024 прокурором визнано зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту та прийнято рішення про завершення досудового розслідування, надано детективу доручення повідомити сторону захисту про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування у Кримінальному провадженні в порядку ст. 290 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що наразі у Кримінальному провадженні триває процедура відкриття матеріалів іншій стороні у порядку ст. 290 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що стороні захисту необхідний час для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування Кримінального провадження, з урахуванням продовження існування ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку щодо необхідності продовжити строк дії покладених на підозрюваного додаткових процесуальних обов`язків ще на два місяці, тобто, до 23 лютого 2025 року включно, але у межах строку досудового розслідування.

Поняття закінчення строку досудового розслідування та закінчення досудового розслідування не є тотожними. Факт звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або ухвалення рішення про закриття кримінального провадження (ч. 1 ст. 219 КПК України) свідчить про припинення обчислення строку досудового розслідування і не призводить до закінчення (спливу) такого строку.

За огляду на викладене, Клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 177, 194, 199, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Продовжити на строк дії ухвали строк дії наступних обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із застосуванням щодо нього запобіжного заходу у виді застави, а саме:

- прибувати до слідчого (детектива), прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає (м. Київ), без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого (детектива), прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади (ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області) свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_7 .

Строк дії ухвали - два місяці, до 23 лютого 2025 року включно, але у межах строку досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_1