Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/1840/24
Провадження № 1-кп/494/60/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2025 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуюючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

законного представника - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

представника служби у справах дітей - ОСОБА_7 ,

представника ювенальної поліції - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в місті Березівка Одеської області матеріали кримінального провадження №0000215 стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Златоустове Березівського району Одеської області, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого -

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 Кримінального кодексу України (далі - КК України),-

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що 05.04.2024 приблизно о 16:40 годині, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у світлу пору доби при необмеженій видимості керував автомобілем марки «ВАЗ» моделі «21070» державний номер НОМЕР_1 , ходова частина, гальмова система задніх коліс, рульове керування якого на момент виникнення події знаходилися у працездатному стані та дозволяли водію автомобіля контролювати, змінювати напрямок та характер руху у залежності від ситуації, що виникає на дорозі. При цьому ОСОБА_4 достовірно знав, що гальмова система передніх коліс указаного автомобіля знаходилася у непрацездатному стані і мала невідповідності вимогам п.п.31.1,31.4.1а) Правил дорожнього руху України, що виникли задовго до події, а відтак могли бути виявлені та усунені водієм шляхом огляду транспортного засобу перед виїздом. ОСОБА_4 не мав відповідного права керування транспортним засобом, однак здійснював рух по правій смузі проїзної частини автодороги у с.Златоустове Березівського району Одеської області - по вул. Лесі Українки відносно напряму руху від с.Прогресівка у напрямку с.Софїївка Березівського району Одеської області. Під час руху по вказаній автодорозі неподалік від опори ліній електропередач №28/6 по вул.Лесі Українки у вищевказаному населеному пункті, ОСОБА_4 побачив, що по правій смузі проїзної частини указаної автодороги, йому назустріч йшла ОСОБА_9 . Водій ОСОБА_4 , який передбачав можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховував на їх відвернення, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу та здійснив наїзд передньою правою частиною керованого ним автомобіля на ОСОБА_9 , тим самим порушив вимоги пункту 12.3 Правил дорожнього руху України, оскільки будучи об`єктивно спроможним виявити попереду свого автомобіля перешкоду - пішохода ОСОБА_9 та маючи технічну можливість запобігти наїзду, цього не зробив. У результаті дорожньо-транспортної події малолітня ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тяжке тілесне ушкодження у вигляді відкритого перелому обох кісток нижньої третини правої гомілки (діафізу). Таким чином, водій ОСОБА_4 допустив порушення вимог пунктів 2.1 а), 12.3, 12.4, 31.1, 31.4.1 а) Правил дорожнього руху України. Оскільки з моменту виникнення небезпеки для руху ОСОБА_4 гарантовано мав технічну можливість запобігти наїзду, то дії останнього - допущені ним порушення вимог пункту 12.3 Правил безпеки дорожнього руху України, знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події, а відтак настанням суспільно небезпечних наслідків у вигляді спричинення ОСОБА_9 тяжкого тілесного ушкодження.

На розгляд суду досудовим слідством винесено обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Потерпіла та її представник потерпілого в судове засіданні 23.01.2025 року не з`явились. Водночас, у матеріалах справи містяться заяви від 23.12.2024 року про розгляд справи за їх відсутності, просили призначити покарання згідно чинного законодавства України (а.с.46-47).

Суд, виконуючи вимоги ст.325 Кримінально-процесуального кодексу України (далі - КПК України), заслухав думку учасників судового провадження щодо проведення судового розгляду без потерпілого або про відкладення судового розгляду, та можливість за її відсутності з`ясувати всі обставини під час судового розгляду, і вважає за можливе провести судовий розгляд у відсутності потерпілої з огляду на вимоги КПК України, положення частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року щодо справедливого розгляду справи упродовж розумного строку.

Судом встановлено, що з урахуванням обвинувачення, внесеного на розгляд суду, вказаними умисними діями ОСОБА_4 вчинив порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій тяжке тілесне ушкодження, тобто вчинив злочин передбачений частиною другою статті 286 КК України.

Відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, з урахуванням того, що усі сторони просили суд про однаковий порядок дослідження доказів, що полягав у дослідженні пояснень обвинувачених та письмових характеризуючих доказів, наданих суду та за відсутності заперечень сторін, з урахуванням розуміння сторін обставин справи, змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши сторонам правові наслідки таких їх дій про те, що вони будуть позбавлені права оскаржити вирок в апеляційному порядку з підстав не встановлення обставин, доказів про які суду сторони не надали, суд задовольнив вказані клопотання і встановив порядок дослідження доказів, про який просили сторони.

Крім того, суд з`ясував, що обвинувачений та його законний представник ОСОБА_5 правильно розуміють зміст наданих йому прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, ст. 349 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України та надав суду пояснення про те яким чином ним було скоєно кримінальне правопорушення, що він щиро розкаюється у вчинені кримінального правопорушення та просив суд призначити йому найменш суворе покарання. Законний представник також підтримала думку свого сина щодо добровільності позиції про визнання винуватості, та просила не позбавляти його волі.

Суд також враховує надану досудову доповідь центру пробації відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка вказує про можливість виправлення ОСОБА_4 без позбавлення волі на певний строк.

Під час судового засідання, також надали пояснення представник служби у справах дітей та представник ювенальної поліції про сім`ю та особу обвинуваченого. Також просили врахувати вищезазначені обставини, та не позбавляти волі обвинуваченого.

Відповідно до пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" рішення суду має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Відповідно до статті 65 КК України та враховуючи вимоги статті 485 КПК України, при призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого, яий характеризується за місцем мешкання, у навчальному закладі посередньо, є неповнолітньою особою, а також те, що ОСОБА_4 раніше не судимий, не перебуває на наркологічному чи психіатричному обліку.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 передбачених статтею 66 КК України, суд відносить: щире каяття; вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

На думку суду, ціллю вказаного зізнання та щирого каяття є можливість отримання більш м`якого покарання, що є природним правом кожного обвинуваченого, яким вони скористались.

Обставин, які обтяжують обвинуваченому покарання згідно статті 67 КК України відносно ОСОБА_4 - не встановлено.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24 жовтня 2003 р. №7 у вироку суд обговорює питання призначення покарання. Так, державний обвинувач просив суд призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за частиною другою статті 286 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керувати транспортним засобом на три роки та на підставі ст. 75 з урахуванням статті 104 КК України звільнити його від основного відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки із покладанням обов`язків передбачених статтею 76 КК України. Обвинувачений, законний представник та захисник, просили не позбавляти волі. Потерпіла та її законний представник просили призначити покарання згідно чинного законодавства.

У відповідності до ст.8 ч.1 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Разом з цим, суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 враховує таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття, оскільки він визнав свою вину у інкримінованому йому злочині, надав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті, що свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність.

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У справі «Гарькавий проти України» (рішення від 18.02.2010) Європейський суд з прав людини зазначив, «що, коли йдеться про позбавлення свободи, надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Отже, неодмінна вимога полягає в тому, що умови, за яких має здійснюватися позбавлення свободи, мають бути чітко сформульовані в національному законі і що застосування самого цього закону має бути передбачуваним і відповідати в цьому відношенні нормі «законності», яку встановлює Конвенція».

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, наданих суду відомостей щодо особи обвинуваченого який є неповнолітнім, тяжкості вчиненого ним злочину, позицію державного обвинувача та самого обвинуваченого, його законного представника, захисника, з врахуванням ставлення обвинуваченого до вчиненого діяння та наслідків діяння, а саме: що він щиро розкаявся у скоєному, визнав свою провину, усвідомив протиправну поведінку, виявляє жаль з приводу вчиненого злочину, з урахуванням досудової доповіді органу пробації, позиції представників служби у справах дітей та ювенальної поліції, під час вчинення кримінального правопорушення не перебував у стані алкогольного сп`яніння, а тому суд доходить висновку про необхідність призначення покарання за частиною другою статті 286 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортним засобами на три роки зі звільненням від основного покарання, встановивши іспитовий строк на 2 роки та покладанням відповідних обов`язків, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, і захистом інтересів потерпілого.

При цьому суд, враховує, що об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду зробила висновок щодо застосування положень ст.55, 286,286-1 КК України: особі, яку визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною ст.286, 286-1 КК України, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортним засобами.

Витрати на експертів - покласти на законного представника обвинуваченого.

При цьому суд враховує, що відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» зазначено, що у справах неповнолітніх судові витрати можуть бути покладені в передбаченому законом порядку на їх батьків (усиновителів), опікунів або піклувальників.

Цивільний позов по справі - не заявлений.

Заходи забезпечення кримінального провадження - не обирались.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді від 10.04.2024 року арешт на автомобіль.

Речові докази: автомобіль повернути законному володільцю, змиви знищити, медичні картки повернути до лікарських закладів, в яких вони були вилучені.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369, 374 КПК України, 75,104,ч. 2 ст.286 КК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України, з урахуванням положень ст.104 КК України: звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування основного призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; та виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_4 не застосовувалися.

Цивільний позов по справі - не заявлений.

Судові витрати на проведення експертиз:

-Судова автотехнічна експертиза технічного стану транспортного засобу від 02.05.2024 року, витрати становлять 4543,68 грн.;

-Судова транспортно-трасологічна експертиза від 03.05.2024 року, витрати становлять7572,80 грн.

-Судова автотехнічна експертиза обставин ДТП від 29.08.2024 року, витрати становлять5679, 60 грн.

а загалом: 17796 грн. 08 коп. - покласти на законного представника обвинуваченого.

Скасувати накладений ухвалою слідчого судді по справі №494/638/24 від 10.04.2024 року арешт на речовий доказ: автомобіль Марки «ВАЗ» моделі «21070», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску - та передати його ОСОБА_10 .

Інші речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

-2 змиви на марлевих тампонах - знищити;

-медична картка стаціонарного хворого №1631/486 в 1 томі; медична картка стаціонарного хворого №93302/511 в 1 томі та медична картка стаціонарного хворого №1365 в 1 томі - повернути до лікарських закладів, звідки були вилучені.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а в разі подачі апеляції - з моменту винесення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1