Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

Справа № 279/388/25
Провадження № 1-в/279/65/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2025 року м.Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді Івашкевич О. Г., із секретарем Маковською Д.О., розглянувши клопотання начальника ДУ "Коростенська виправна колонія (№ 71)" про приведення вироку до вимог чинного законодавства,

ВСТАНОВИВ :

17.01.2025 року до суду надійшло клопотання начальника ДУ "Коростенська виправна колонія (№ 71)" про приведення вироків, ухвалених відносно засудженого ОСОБА_1 , відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 (далі за текстомЗакон № 3886-ІХ).

Відповідно до ч.1 ст 539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Представник установи в судове засідання не прибув, звернувся з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. Прокурор в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання ДУ "Коростенська виправна колонія (№ 71)" без його участі, просить прийняти рішення про його задоволення, оскільки сума викраденого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Засуджений ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду подання повідомлений належним чином, що підтверджено розпискою у повідомленні про виклик від 22.01.2025 року.

Клопотань про відкладення розгляду до суду не надходило.

Відповідно до ст.539 КПК України неявка учасників, які належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду справи, тому суд розглядає клопотання засудженого за їх відсутності за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали клопотання, з урахуванням наданих документів ДУ «Коростенська виправна колонія (№ 71)», суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків, суд, визначений ч.2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України (п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України).

У силу ч.6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення

09.08.2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року №3886-ІХ Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів, яким було внесено зміни до ст.51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 за ч. 1 ст. 51 КУпАП та 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за ч. 2 цієї статті.

Отже правопорушення є адміністративним у тому разі, якщо особа вчинила крадіжку, шахрайство, привласнення або розтрату на загальну суму, яка не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Зміни, внесені Законом № 3886?IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Такого висновку дійшла Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21.

Згідно з ч. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Частиною 2 ст.4 КК України встановлено, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч. 1ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зі змісту вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.04.2024 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Згідно з цим вироком ОСОБА_1 26.11.2023 року вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно, поєднаного з проникненням у житло в умовах воєнного стану, завдавши матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_2 на загальну суму 1765,00 грн.

Крім того, 25.12.2023 року ОСОБА_1 вчинив таємне викрадення чужого майна, повторно в умовах воєнного стану, спричинивши майнової шкоди ТОВ «Фудком» на загальну суму 510,69 грн.

Оскільки розмір крадіжки, вчиненої як 26.11.2023 року, так і 25.12.2023 року не перевищує 2 розміри неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 01.01.2023 року -2684,00 грн (ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з урахуванням положень Податкового кодексу України), то кримінальна протиправність та покарання за ці діяння виключається.

При цьому враховується, що на стадії виконання вироку в порядку ст. 537, 539 КПК України суд не може вирішувати питання щодо іншої правової кваліфікації дій засудженого та зміни обвинувачення на інший склад кримінального правопорушення, в тому числі, передбаченого ст. 162 КК України, оскільки такі повноваження можуть бути реалізовані лише при проведенні судового розгляду в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту за правилами визначеними ч.3 ст. 337 КПК України.

Така позиція відповідає також усталеній судовій практиці, зокрема вказаній у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.1990 року № 11 «Про практику застосування судами України процесуального законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків».

Також згідно з вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.08.2024 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, , ч.4 ст.185 КК України з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років; за ч.4 ст.185 КК з призначенням покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць. На підставі ч.1 ст.70 за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць. Відповідно до ч.1 ст.71, ст.72 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.02.2024 до покарання , призначеного за даним вироком, та призначити ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 2 місяці. Згідно з ч.4 ст.70 КК Украни за сукупністю кримінальних правопорушень до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.04.2024 та остаточно призначити ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі строком 5 років 3 місяці.

За останнім вироком ОСОБА_1 вчинив таємне викрадення чужого майна повторно, в умовах воєнного стану, заподіявши потерпілому ТОВ «Сільпо-Фуд» майнової шкоди за епізодами:

23.02.2024 року на суму 1249,67 грн;

24.02.2024 року 305,80 грн;

25.02.2024 року -373,70 грн;

27.02.2024 року на загальну суму 1169,72 грн (як продовжуваний злочин, охоплений єдиним умислом, за епізодами цього ж дня на суму 398,73 грн; 368,85 грн; 402,14 грн);

29.02.2024 року на загальну суму 1204,71 грн (як продовжуваний злочин, охоплений єдиним умислом, за епізодами цього ж дня на суму 654,77 грн; 549,94 грн).

Оскільки розмір крадіжки за кожним окремим епізодом не перевищує 2 розміри неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 01.01.2024 року -3028,00 грн (ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» з урахуванням положень Податкового кодексу України), то кримінальна протиправність та покарання за ці діяння виключається.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

За таких обставин клопотання ДУ «Коростенська виправна колонія (№7) про приведення вироків у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 року підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 537, 539 КПК України,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання Державної установи «Коростенська виправна колонія (№ 71)» відносно ОСОБА_1 про приведення вироків у відповідність до чинного законодавства задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.04.2024 року по справі № 357/928/24 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.08.2024 року по справі № 357/4972/24 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.2 ст.15, ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.08.2024 року по справі № 357/4972/24 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частин вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.08.2024 року по справі № 357/4972/24 посилання на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02.04.2024 року та застосування ч.4 ст.70 КК України.

Вважати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.02.2024 року за ч.1 ст.309, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, який виконувати самостійно.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Для особи, яка тримається під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги,якщо таку скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали направити засудженому, прокурору, установі виконання покарань.

Суддя: Оксана ІВАШКЕВИЧ