Справа № 606/395/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2025 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області у складі:

судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 08.02.2025 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Великий Говилів, Теребовлянського району Тернопільської області, зареєстрованого та жителя за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, розлученого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.1 ст.125, ч. 1 ст. 126 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

07.02.2025 близько 23 год 30 хв., в приміщенні будинку, за адресою: АДРЕСА_2 перебували ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Надалі між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт на побутовому ґрунті. В ході конфлікту у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел на завдання ударів по тілу ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та спричинення їм тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свої злочинні наміри, спрямовані на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , наблизився до ліжка, де лежав ОСОБА_4 , та умисно наніс один удар кулаком правої руки в ділянку правого ока ОСОБА_4 , один удар кулаком правої руки в ділянку лівого ока ОСОБА_4 та почергово кулаками обох рук наніс п`ять ударів по обличчі останнього.

В результаті наведеного на тілі ОСОБА_4 , утворились тілесні ушкодження у вигляді трьох саден на обличчі, трьох синців на обличчі та синця в правій перед вушній ділянці, що за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень, як в сукупності так і кожне зокрема, відносяться легких.

Надалі, не зупиняючись на скоєному, ОСОБА_3 продовжуючи свої протиправні дії, стоячи біля ліжка, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно кулаком правої руки наніс два удари в праву ділянку обличчя ОСОБА_5 .

Внаслідок вказаних ударів, ОСОБА_5 відчула фізичну біль, проте тілесних ушкоджень не отримала.

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_3 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 умисне легке тілесне ушкодження, та ч. 1 ст. 126 КК України умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричини литілесних ушкоджень.

11.03.2025 до суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні. До обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні також додано: 1) письмову заяву підозрюваного, складену в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні; 2) заяви потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у яких вони зазначають, що погоджуються зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами, а також про те, що вони ознайомлені з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно ч.2 ст.302 КПК України і надають згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку та без їхньої участі у судовому засіданні; 3) матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000014 від 08.02.2025, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним своєї винуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден із розглядом обвинувального акта за його відсутності.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена у присутності захисника ОСОБА_6 , слідує, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125, ч.1 ст.126 КК України, а саме: в заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження та в умисному завданні побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень; погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надає свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Ухвалою судді від 12.03.2025 призначено судовий розгляд обвинувального акта у даному кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.126 КК України у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні та відсутності учасників судового провадження.

Фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

За вимогами частини 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 своїми діями, які виразились в умисному спричиненні потерпілому ОСОБА_4 легкого тілесного ушкодження вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 125 КК України. Крім того, своїми діями, які виразились в умисному завданні побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так й іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому відсутні.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує, що він скоїв кримінальні проступки, є військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, розлучений, раніше не судимий, щиро розкаюється у вчиненому.

Таким чином, враховуючи особу обвинуваченого, беручи до уваги всі вказані обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкцій статей, які передбачають відповідальність за вчинене у виді штрафу та на підставі ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Призначене покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільного позову в кримінальному провадженні заявлено не було.

Процесуальні витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст. 368-371,374,381,382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.1 ст.126 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ч.1 ст. 126 КК України у виді штрафу у розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381, 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

На вирок може бути подано апеляцію до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Строк апеляційного оскарження вироку у випадку ухвалення його в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду обчислюється з дня отримання особою копії судового рішення.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку направити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1