Справа № 676/749/25
Номер провадження 1-кс/676/249/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2025 року м. Кам`янець-Подільський

Слідчий суддя Кам`янець-Подiльського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , вивчивши скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на незаконне затримання в порядку ст.206 КПК України,

в с т а н о в и в:

29 січня 2025 року представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_2 звернулась до слідчого судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду зі скаргою, поданою в порядку ст. 206 КПК України, на незаконне затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_2 зазначила, що 25 січня 2024 року близько 08.00 год. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 був без будь-яких підстав затриманий (при затриманні адміністративний протокол не складався) співробітниками поліції та посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 на блок-посту поблизу населеного пункту Довжок (координати 48.6570000,26.5405833).

Близько 11.00 год. ОСОБА_3 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_3 та на дату та час подання скарги, без будь-яких правових підстав, утримується у ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто позбавлений свободи протизаконно.

При цьому, ОСОБА_3 є військовозобов`язаним, перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 , ВЛК не проходив, в розшуку не перебував, військово-облікові дані оновлено вчасно.

Також ОСОБА_3 23.01.2025 року направив до ІНФОРМАЦІЯ_4 заяву про надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.5 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з відповідними додатками.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) від 27.01.2025р. №2/25 повідомлено що відповідно до п.5 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» за поданими ОСОБА_3 документами вбачається право на відстрочку.

Постановою КМУ від 31 грудня 2024 р. № 1558 «Про внесення до деяких постанов Кабінету Міністрів України змін щодо окремих питань ведення військового обліку та призову громадян під час мобілізації» внесено зміни щодо окремих питань ведення військового обліку та призову громадян під час мобілізації. Так, п.60 «Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період», затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560, визначено, що до ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

25.01.2025 року Могилянець Нодари Ісметович повідомляв ІНФОРМАЦІЯ_3 про те, що ним було подано заяву до ІНФОРМАЦІЯ_4 про надання відстрочки, а також повідомляв про наявність підстав про надання відстрочки а саме наявність дитини-інваліда, а відтак посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_3 , які незаконно утримують ОСОБА_3 достеменно відомо про існування даних обставин та існування прямої заборони здійснювати призов такої особи. У відповідності до інформації з додатку «Резерв+» станом на 28.01.2025 року ОСОБА_3 в розшуку не перебуває, є військовозобов`язаним та обліковується у ІНФОРМАЦІЯ_4 .

А тому у своїй скарзі ОСОБА_2 просить постановити ухвалу, якою скаргу про звільнення незаконно затриманого громадянина України - ОСОБА_3 задовольнити та зобов`язати начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 негайно звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Ознайомившись із скаргою, приходжу до висновку про наявність правових відстав для відмови у відкритті провадження у зв`язку із наступним.

Так, статтею 206 КПК України, якою регламентовано загальні обов`язки судді щодо захисту прав людини, належить застосувати у комплексі із іншими нормами КПК України, в тому числі із загальними положеннями КПК України, які визначають статус слідчого судді та межі його повноважень.

Відповідно до положень частини третьої статті 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Пунктом 18 частини першої статті 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 КПК України , - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Положеннями пункту п`ятого частини першої статті 3 КПК України передбачено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Аналіз наведених вище положень КПК України свідчить про те, що слідчий суддя уповноважений на здійснення ним судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у конкретному кримінальному провадженні на стадії його досудового розслідування та його повноваженнями не охоплюється вирішення питання щодо законності позбавлення особи свободи, яке здійснюється у межах процедур, врегульованих іншими, окрім КПК України, нормативно-правовими актами (у тому числі Законам України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «;Про військовий обов`язок і військову службу» тощо).

Із змісту частини другої та третьої статті206 КПК України, на яку посилається скаржник, обґрунтовуючи вимоги скарги, слідує, що якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Тобто слідчий суддя за наслідками розгляду клопотання, поданого у порядку ст. 206 КПК України на стадії досудового розслідування кримінального провадження, наділений правом ухвалити лише рішення про звільнення особи, яка тримається під вартою та за наявності двох підстав: 1) не надання органом державної влади чи відповідною службовою особою судового рішення, яке набрало законної сили, яке би уповноважувало їх на таке утримання особи під вартою; 2) не доведення органом державної влади чи відповідною службовою особою наявності інших правових підстав для позбавлення особи свободи шляхом її тримання під вартою.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, а також постанова прокурора, прийнята у випадках та порядку, передбачених статтею 615 КПК України.

Згідно зі статті 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення», установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Із змісту поданої скарги слідує, що ОСОБА_3 не є особою, яка тримається під вартою у зв`язку із застосованим відносно нього запобіжним заходом, не є затриманим у порядку ст. 208 КПК України та не є особою, затриманою не уповноваженою службовою особою у порядку ст. 207 КПК України, не утримається правоохоронними органами у зв`язку із розслідуваним ним кримінальним правопорушенням у межах жодного порушеного кримінального провадження.

Таким чином, у слідчого судді відсутні повноваження, визначені КПК України для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду клопотання у порядку статті 206 КПК України.

У даному випадку належним способом реагування на незаконне, за твердженням скаржника, позбавлення особи волі, про що зазначає представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_2 , є звернення до працівників правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями Кримінального процесуального Кодексу України не врегульовано питання щодо відмови у відкритті провадження за клопотанням, яке подано в порядку статті 206 КПК України.

Однак, згідно частини шостої статті 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України .

Так, частиною четвертою статті 304 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що наявні правові підстави для відмови у відкритті провадження за поданою адвокатом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 скаргою.

У зв`язку із викладеним, приходжу до висновку, про наявність правових відстав для відмови у відкритті провадження.

Керуючись ст.ст.303, 304 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на незаконне затримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Надіслати копію ухвали для відома скаржнику.

Після набрання ухвалою законної сили копію ухвали разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами невідкладно надіслати скаржнику.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1