Справа № 953/1067/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" лютого 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000111 від 29.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2025 року до Київського районного суду м. Харкова засобами поштового зв`язку надійшло клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000111 від 29.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, в якому просить накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування на майно, яке 29.01.2025 вилучено у ході проведення огляду місця події у приміщенні цеху з виробництва блоків з газобетону ТОВ «Завод Харківські будматеріали», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Силікатна, 1: модуль №3 зони порізки, інвентаризаційний номер 1120707, що складається зі стаціонарної та рухомої рами, яке належить ТОВ «Завод Харківські будматеріали», , електрона скринька ІНФОРМАЦІЯ_2, к.т. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає наступне.

Слідчим управлінням ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000111 від 29.01.2025 за фактом порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою за ч. 2 ст. 272 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.01.2025 приблизно о 00:50 у приміщенні цеху з виробництва газоблоку, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Силікатна, буд. 1, працівник Харківського заводу будматеріалів - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Органом досудового розслідування 29.01.2025 у період часу з 16:50 по 17:30 проведено огляд місця події у приміщенні цеху з виробництва блоків з газобетону ТОВ «Завод Харківські будматеріали», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Силікатна, 1, у ході проведення якого виявлено та вилучено модуль №3 зони порізки, інвентаризаційний номер 1120707, що складається зі стаціонарної та рухомої рами.

Власником вилученого модулю є ТОВ «Завод Харківські будматеріали», .

Постановою слідчого від 29.01.2025 вищевказане майно, а саме: модуль №3 зони порізки, інвентаризаційний номер 1120707, що складається зі стаціонарної та рухомої рами визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Прокурор зазначає, що відповідно до положень ст. 98 КПК України вилучене під час огляду місця події від 29.01.2025 майно може містити на собі відомості, які у подальшому можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження, у зв`язку з чим, існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вищевказане майно може бути доказом кримінального правопорушення.

Прокурор в судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлялася у встановленому законом порядку. Надала заяву про розгляд справи без її участі. Клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Представник власника майна в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлявся у встановленому законом порядку, на підтвердження чого в матеріалах справи наявна довідка про доставку SMS та довідка про доставку електронного листа.

Неприбуття в судове засідання власника майна, слідчого, прокурора відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

На підставі ст. 107 ч. 4 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання та інші матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, доходить висновку про його задоволення з наступних підстав.

Слідчим управлінням ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000111 від 29.01.2025 за фактом порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою за ч. 2 ст. 272 КК України.

29.01.2025 в період часу з 03:13 год. по 03:58 год. проведено огляд місця події за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського (Силікатна), 1, у ході якого виявлено та вилучено змиви речовини бурого кольору.

Крім того, 29.01.2025 в період часу з 16:50 год. по 17:30 год. проведено огляд місця події за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського (Силікатна), 1, у ході якого виявлено та вилучено модуль №3 зони порізки, інвентаризаційний номер 1120707, що складається зі стаціонарної та рухомої рами.

Постановою старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 від 29.01.2025 року модуль №3 зони порізки, інвентаризаційний номер 1120707 визнано речовим доказом.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчою суддею не встановлено. Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчої судді не виникає.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно положень ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Беручи до уваги те, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню та встановленню істини в ході досудового розслідування по ньому, з метою збереження речових доказів, та для встановлення наявності чи відсутності фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, суд вважає клопотання прокурора законним та обґрунтованим, а відтак таким, що підлягає задоволенню.

Питання щодо місця зберігання речових доказів вирішується слідчим у кримінальному провадженні на підставі вимог ст.100 КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року №1104.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.131, 132, 170-173, 309, 369, 370, 371, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000111 від 29.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке 29.01.2025 вилучено у ході проведення огляду місця події у приміщенні цеху з виробництва блоків з газобетону ТОВ «Завод Харківські будматеріали», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Силікатна, 1, а саме на модуль №3 зони порізки, інвентаризаційний номер 1120707, що складається зі стаціонарної та рухомої рами, яке належить ТОВ «Завод Харківські будматеріали», , шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження вказаним майном.

Майно, на яке накладено арешт зберігати відповідно до порядку, визначеному Постановою Кабінету Міністрів України №1104 від 19.11.2012 «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Зобов`язати слідчого, який здійснює досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні, забезпечити виконання ухвали.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1