Справа № 161/7/25 Провадження №11-сс/802/29/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

захисника підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційними скаргами захисників підозрюваного ОСОБА_8 адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 січня 2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ УСБУ у Волинській області ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення застави щодо ОСОБА_8 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14, ч.1 ст.109, ч.2 ст.109 КК України в рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під №0000077.

Клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень. Зазначено і про те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні, в тому числі, умисного тяжкого злочину проти основ Національної безпеки України, що стверджується матеріалами кримінального провадження, а також існують підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, приховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Посилаючись на це, слідчий у поданому клопотанні просить застосувати до підозрюваного найсуворіший запобіжний захід у виді тримання під вартою і без визначення розміру застави, оскільки лише такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, так як існують обґрунтовані ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. При цьому, слідчий вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01.01.2025 таке клопотання слідчого задоволено частково.

Підозрюваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю м.Луцька Волинської області, що зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, не працюючому, одруженому, який не має утриманців, з середньою спеціальною освітою, раніше не судимому,обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування тривалістю 59 днів, тобто до 28.02.2025 включно, без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою постановлено обчислювати з моменту проголошення ухвали та фактичного затримання, тобто з 21:20 год. 01.01.2025.

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14, ч.1 ст.109, ч.2 ст.109 КК України, одне з яких відноситься до тяжкого злочину, його особу, а також існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що й дає обґрунтовані підстави для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, без визначенням розміру застави. При цьому, жоден більш м`який запобіжних захід, не пов`язаний із триманням під вартою, не зможе дієво запобігти доведеним стороною обвинувачення ризикам. Також слідчим суддею зазначено, що стороною обвинувачення не доведено та не надано доказів про існування такого ризику як перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, захисники підозрюваного ОСОБА_8 адвокати ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , кожен окремо, подали апеляційні скарги.

Захисник ОСОБА_9 у своїй скарзі зазначає про те, що слідчий суддя під час розгляду клопотання не звернув уваги, що ОСОБА_8 має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, раніше не судимий, даних про те, що він схильний до антисоціальної поведінки відсутні, що на його думку, свідчить про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою для запобігання ризикам, встановленим слідчим суддею. Окрім того, слідчий суддя не звернув належної уваги на те, що в період з жовтня 2020 року по теперішній час, органом досудового слідства не здійснювалось жодних дій щодо ОСОБА_8 . В цей період підозрюваний будь-яких дій щодо ухилення від відповідальності не здійснював, не намагався залишити територію України, не здійснював намірів евакуюватися як біженець до іншої держави, не переховувався будь де, в розшуку не перебував. Також слідчий суддя не надав правової оцінки діям підозрюваного, які полягали виключно у висловлюваннях своїх особистих переконань щодо державного устрою держави, які опубліковані в засобах масової інформації. Зазначає й про те, що слідчим не доведено того, що більш м`який запобіжний захід, у тому числі особисте зобов`язання, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, а ті ризики, які зазначені у клопотанні, є лише припущеннями. При розгляді клопотання будь-яких доказів з приводу можливості вчинення підозрюваним дій, про які зазначено у клопотанні, стороною обвинувачення не надано. Захисник переконаний, що є цілком законні підстави для обрання щодо підозрюваного такого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою, а саме особистого зобов`язання, який на його думку, належним чином забезпечить процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового розслідування. Посилаючись на викладене, захисник ОСОБА_9 просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою покласти на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язки, передбачені п.1, 2, 3, 4, 8 ч.5 ст.194 КПК України.

Захисник ОСОБА_10 у своїй апеляційній скарзі зазначає про те, що слідчий суддя не звернув уваги на те, що підозра, яка оголошено ОСОБА_8 є необґрунтованою. Сам же підозрюваний не вчиняв жодних протиправних дій, будь-якої шкоди своїми діями державі України чи її громадянам, не заподіяв, а свої дії він пояснив власними поглядами на державний устрій України. Слідчим та прокурором не було доведено існування будь-яких ризиків, на які вказано у поданому до суду клопотанні. При цьому, саме по собі покарання, яке може бути призначене за санкцією кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.109 КК України не дає підстав вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування чи суду. Не дає це також вважати і та обставина, що ОСОБА_8 досяг 60-річного віку. Окрім того вказує про те, що слідчий суддя при розгляді клопотання не взяв до уваги того, що ОСОБА_8 вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, а також, що оголошена йому підозра є необґрунтованою. Тому вважає, що слідчий суддя помилково задовольнив клопотання слідчого. Посилаючись на це, захисник ОСОБА_10 просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді про обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційних скарг, думку підозрюваного та його захисника, які апеляційні скарги підтримали і просили задовольнити, прокурора і слідчого, які їх заперечили та просили залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення,- без змін, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

За положеннями ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч.2 ст.177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Згідно із ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 6 ст.176 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений п.5 ч.1 цієї статті, тобто тримання під вартою.

Відповідно до положень ч.4 ст.184 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.177 та ст.178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених ст.109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 КК України.

Судом вірно встановлено, і це повністю відповідає матеріалам кримінального провадження, що СВ УСБУ у Волинській області проводиться досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000077, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.14, ч.1 ст.109, ч.2 ст.109 КК України.

У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , якому 01 січня 2025 року повідомлено про підозру у їх вчиненні. Обґрунтованість підозри, стверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, яким, як вбачається із судового рішення, слідчий суддя дав належну правову оцінку.

На думку апеляційного суду, слідчий суддя у відповідності з вимогами вищенаведеного кримінального процесуального законодавства, врахувавши майновий та сімейний стан підозрюваного ОСОБА_8 , його вік та стан здоров`я, інших даних про його особу, наявність доведених ризиків, передбачених п.1, 3, 5, ч.1 ст.177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно якої рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, обґрунтовано обрав йому запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_8 має постійне місце реєстрації та проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та не судимий.

В даний час ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних кримінальних правопорушень проти основ Національної безпеки України ч.1 ст.14, ч.1 ст.109, ч.2 ст.109 КК України, перший з яких, є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з конфіскацією майна або без такої.

Встановлено і те, що на момент повідомлення про підозру ОСОБА_8 виповнилось 60 років, який має у наявності паспорт для виїзду за кордон, тому є ризик того, що він може перетнути кордон України, тобто виїхати за її межі. Також на даний час у кримінальному провадженню встановлено ряд свідків, які володіють інформацією, що стосується цього кримінального провадження, а тому підозрюваний може спробувати вчиняти дії щодо незаконного впливу на них з метою надання показів, які вигідні для нього. Окрім того, в нинішніх реаліях воєнного стану на території України, та як видно з матеріалів провадження, підозрюваний будучи радикально налаштованим, не сприймаючи владу України, яка обрана, може продовжити кримінальне правопорушення, у якому обґрунтовано підозрюється.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді місцевого суду про наявність ризиків того, що підозрюваний перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, або продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, тобто передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

З огляду на вищенаведене, а також враховуючи положення ч.6 ст.176, ч.4 ст.183 КПК України, апеляційний суд вважає, що лише такий винятковий запобіжний захід як тримання під вартою без визначення розміру застави, зможе дієво запобігти ризикам, доведеним слідчим та прокурором під час судового розгляду клопотання, а не будь-який інший більш м`який, передбачений ст.176 КПК України, тобто не пов`язаний із триманням під вартою, як про це зазначає один із захисників підозрюваного.

При цьому, слід зазначити, що цілком обґрунтованими і доведеними є ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які зазначені у клопотанні та рішенні слідчого судді, а тому апеляційні доводи сторони захисту про те, що такі ризики є лише непідтвердженими припущеннями, судом до уваги як на підставу для скасування судового рішення, не приймаються.

Безпідставними є також апеляційні доводи про необґрунтованість підозри ОСОБА_8 , оскільки вони повністю спростовуються матеріалами кримінального провадження, яким слідчий суддя надав відповідну юридичну оцінку.

На переконання апеляційного суду слідчий суддя обираючи щодо підозрюваного такий запобіжний захід як тримання під вартою без визначення розміру застави врахував усі обставини, що враховуються у відповідності до положень ст.178 КПК України.

Апеляційні доводи про можливість застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання апеляційним судом до увагу не приймаються, як такі, що суперечать ч.6 ст.176 КПК України. З цих підстав є неспроможними доводи про те, що стороною обвинувачення не доведено того, що більш м`який запобіжний захід аніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Таким чином, вищенаведені й усі інші апеляційні доводи сторони захисту, викладені в апеляційних скаргах та наведені в ході апеляційного розгляду фактично були належним чином враховані слідчим суддею, і з урахуванням наведених вище мотивів, не зменшують наявності доведених ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України та не дають жодних підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, тобто не пов`язаного із триманням під вартою, як про це просить сторона захисту.

Будь-яких порушень норм кримінального процесуального законодавства, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, апеляційні скарги сторони захисту слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення щодо ОСОБА_8 , - без змін.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги захисників підозрюваного ОСОБА_8 адвокатів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 01 січня 2025 року про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, - без змін.

Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді