Справа № 953/472/25
н/п 1-кп/953/589/25
"27" березня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова в складі :
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
(в режимі відеоконференції)
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
(в режимі відеоконференції)
Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 клопотання захисника підтримали, просили задовольнити та закрити провадження відносно них у вказаній частині.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_7 клопотання підтримали, просили закрити кримінальне провадження за епізодом шахрайства відносно потерпілої ОСОБА_11 .
Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання про закриття кримінального провадження стосовно обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у частині обвинувачення за епізодом шахрайства відносно потерпілої ОСОБА_11 , у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна караність діяння.
Суд, вислухавши думки учасників судового розгляду та дослідивши матеріали провадження, дійшов наступних висновків.
Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.
09.08.2024 року набув чинності Закон України 3886-IX Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18.07.2024 року.
Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Згідно із Законом України 3886-IX ст. 51 КУпАП викладена у новій редакції, відповідно до якої викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібним викрадення чужого майна.
Визначаючи граничний розмір дрібної крадіжки - двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, слід виходити із того розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння. Такий висновок міститься у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі №278/1566/21.
У даному кримінальному провадженні діяння відносно потерпілої ОСОБА_11 вчинене у 2024 році.
Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.
Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.
Станом на 01.01.2024 року, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» становить 3028 гр., 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць) встановленому законом на 1 січня 2024 року = 3028:2=1514 гр.
Отже, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян становить 3028 гр. (1514х2) = 3028 гр.
Таким чином, гранична сума дрібної крадіжки станом на момент вчинення діяння становила 3028 гр.
Вартість майна, згідно обвинувального акту в частині обвинувачення ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за ч. 5 ст.190 КК України за епізодом: потерпілої ОСОБА_11 становить 3000 гр., тобто вартість майна по даному епізоду не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 2024 рік.
Оскільки сума майної шкоди по даному епізоду не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на 2024 рік, суд вважає, що кримінальне провадження в цій частині підлягає закриттю, так як сума матеріальної шкоди по епізоду відносно потерпілої ОСОБА_11 відповідно до пред`явленого обвинувачення, станом на момент вчинення цих діянь у 2024 році не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (3028 гр.), а тому в цій частині кримінальне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, якими визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Тому наведені зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.
Положення п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України регламентують, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.
Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження у вказаній частині обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України за епізодом шахрайства від 20.06.2024 року щодо потерпілої ОСОБА_11 , на підставі п.4.-1 ч.1 ст.284 КПК України.
Керуючись п. 4 ст. 284, ст. 479-2 КПК України, суд, -
Кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, а саме:
- за епізодом умисного заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, а саме 20.06.2024 року майна ОСОБА_11 на суму 3000 гр. - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1