Дата документу 26.03.2025Справа № 554/4092/25
Провадження № 1-кс/554/4612/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Пишненки, Зіньківського району, Полтавської області, з середньою не повною освітою, розлученого, не працюючого, на утриманні маючого неповнолітню доньку, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, по матеріалам досудового розслідування № 0000380 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.03.2025 року,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , яке мотивує наступним.

23.03.2025 року екіпаж Управління патрульної поліції Полтавської області «Алтей 102», у складі рядового поліції першої роти, першого взводу УПП в Полтавській області ДПП ОСОБА_7 та молодшого л-нта поліції першої роти, першого взводу ОСОБА_8 , відповідно до розстановки сил та засобів, заступили на чергування з охорони громадського порядку та громадської безпеки на території м. Полтави.

При здійсненні чергування, згідно приписів Закону України «Про Національну поліцію» та власних посадових інструкцій, зазначені працівники поліції виконували службові обов`язки із забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, вжиття первинних заходів реагування на повідомлення про правопорушення, а також самостійне їх виявляння, припинення тощо.

24.03.2025 року, близько 00 год. 03 хв., на телефон відділу служби «102» управління організації аналітичного забезпечення та оперативного реагування Головного управління Національної поліції в Полтавській області надійшло повідомлення від ОСОБА_9 про вчинення хуліганських дій невідомою особою, яка стукає у ворота, кричить, нецензурно лається та намагається проникнути на територію домогосподарства.

Вказане повідомлення передано на службовий планшет екіпажу патрульної поліції «Алтей 102» для перевірки та вжиття заходів реагування відповідно до повноважень, визначених ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію».

Прибувши на службовому автомобілі «Renault Express» д.н.з. НОМЕР_1 , на кузові якого розміщено відповідні логотипи органів Національної поліції України, із ввімкненим світловим проблисковим маячком за вказаною адресою, працівники патрульної поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , перебуваючи у форменому одязі, що містив на собі спеціальний жетон, відповідні нарукавні та нагрудні знаки розрізнення поліцейського, згідно затвердженого однострою, виявили на вулиці ОСОБА_4 , який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння продовжував порушувати громадський порядок, висловлюватись нецензурною лайкою.

Підійшовши до ОСОБА_10 , патрульні поліцейські ОСОБА_7 та ОСОБА_8 представились йому співробітниками поліції та з дотриманням ч.3 ст.18 Закону «Про національну поліцію» пред`явили йому в розгорнутому стані свої службові посвідчення, після чого попросили припинити порушення громадського порядку та повідомити причини такої поведінки.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 був агресивно налаштований, на зауваження працівників поліції не реагував, проявляв непокору, чим перешкоджав складенню на місці протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП дрібне хуліганство, останній був підданий заходам реагування відповідно до ст.ст.260, 261 КУпАП у вигляді адміністративного затримання, а також згідно ст.45 Закону України «Про Національну поліцію України» до нього застосовано спеціальні засоби кайданки, після чого доставлений до Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області для складення відповідного протоколу та проведення згідно розділу 5 Наказу МВС № 699 від 16.10.20024 року заходів моніторингу дотримання поліцейськими прав затриманих, що включає в себе реєстрацію та опитування відповідальною особою із використанням ІП «Custody Records» системи «ІПНП».

Надалі, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, за адресою: м. Полтава, вул. Сковороди, буд. 2б, після того як працівник патрульної поліції ОСОБА_8 прочитав йому вголос протокол про адміністративне затримання та передав для підписання кулькову ручку, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, висловлюючи невдоволення та зневагу у зв`язку з виконанням працівниками поліції своїх службових обов`язків, ударив кульковою ручкою в ділянку ока поліцейського ОСОБА_7 , чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді лінійної рани параорбітальної ділянки зліва.

За вказаним фактом СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області зареєстровано кримінальне провадження за №000380 від 24.03.2025 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

24.03.2025 року о 08:20 год. ОСОБА_4 затриманий в порядку ст.208 КПК України.

24.03.2025 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто вумисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легкої тяжкості тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

На підставі наведеного, посилаючись на наявність ризиків переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити. Зазначив, що даних про освідування ОСОБА_4 на стан алкогольного сп`яніння в матеріалах клопотання немає. Крім даної справи, відносно ОСОБА_4 відкрито кримінальне провадження за хуліганські дії, оскільки 2 години його не могли заспокоїти.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати більш м`який запобіжний захід. Зазначив, що він не зловживає алкоголем, оскільки працює водієм в службі таксі 838 в м.Полтаві, ніколи не притягався до адміністративної, кримінальної відповідальності. Його не освідували на вживання алкоголю в ту ніч. Вказав на те, що він не розумів, що з ним відбувається, нічого не пам`ятає. Просить не позбавляти його волі, він нікуди не втече, а вдома залишились негодована собака, домашнє господарство, за якими нікому приглянути.

Захисник в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання. Зазначив, що відкриті 2 кримінальних проваджень це одне і те саме діяння. Вказав на те, що ризики не доведені, дані про стан сп`яніння в матеріалах клопотання відсутні. Підозрюваний розкаюється в скоєному, має на утриманні неповнолітню дочку, тому просить застосувати до нього домашній арешт.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому же кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчим суддею встановлено, що 24.03.2025 року ОСОБА_4 затриманий в порядку ст.208 КПК України.

24.03.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто вумисному заподіянні працівникові правоохоронного органу легкої тяжкості тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

В обґрунтування клопотання, як на підставу застосування вказаного запобіжного заходу, прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, тобто запобігання спробі підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_7 про те, що під час виконання ним службових обов`язків ОСОБА_4 навмисно ударив кульковою ручкою в область ока; показаннями потерпілого ОСОБА_7 ; показаннями свідка ОСОБА_8 ; консультативним висновком КП «ПОКЛ ім. М.В. Скліфасовського» від 24.03.2025 року згідно якого у ОСОБА_7 встановлені тілесні ушкодження у вигляді лінійної рани параорбітальної ділянки зліва; протоколом огляду відеозапису від 24.03.2025 року в приміщенні Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області; протоколом огляду відеозапису з бодікамер патрульних поліцейський від 25.03.2025 року на яких зафіксовано факт спричинення підозрюваним ОСОБА_7 удару ручкою в ділянку ока; протоколом огляду кулькової ручки, якою було спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_7 ; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Таким чином, проаналізувавши доводи прокурора в обґрунтування обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що ризики, визначені ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, знайшли своє підтвердження.

Одночасно, відповідно до положень ст.178 КПК України, при розгляді даного клопотання слід врахувати вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, а саме позбавлення волі на строк до п`яти років.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 раніше не притягався до кримінальної відповідальності,має постійне місце проживання, мешкає за адресоюАДРЕСА_2 , на утриманні має неповнолітню доньку. Слід зазначити, що вказані обставини прокурором не були спростовані в ході розгляду даного клопотання.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Також слід зазначити, що виключно тяжкість вчиненого особою кримінального правопорушення, не є безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому, суд враховує рішення Європейського суду з прав людини (див. в т.ч. п.80 рішення по справі «Харченко проти України» (заява № 40107/02) та п.60 рішення «Єлоєв проти України» (заява №17283/02) якими встановлено, що застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою виключно на підставі наявності підозри є прямим порушенням пункту 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє зробити висновок про те, що прокурор у судовому засіданні не довів об`єктивними доказами, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Тому, суд дійшов до висновку, що подане клопотання не підлягає задоволенню.

Беручи до уваги наявність у підозрюваного постійного місця проживання, соціальних зв`язків, його майновий стан, а також повідомлення про підозру, обставини справи, з урахуванням тяжкості вчиненого, наявності ризиків, визначених ч.1 ст.177 КПК України, які є доведеними прокурором, враховуючи недоведеність недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно підозрюваного для запобігання ризиків, зазначених в клопотанні, слідчий суддя дійшов до висновку про можливість застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування, який буде достатнім для неухильного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а не тримання під вартою, на якому наполягає прокурор.

Відповідно до положень ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до приписів ч.1 та ч.2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч.6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 2 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Як вбачається з ч. 5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

З урахуванням наведених мотивів та вимог закону, суд вважає можливим застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який, на думку суду, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного під час досудового слідства, поклавши на ОСОБА_4 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим по даному кримінальному провадженню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 176-178, 181, 186, 193,194, 196,197, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, по матеріалам досудового розслідування №0000380 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.03.2025 року - відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово, строком до 22.05.2025 року, без застосування електронних засобів контролю, поклавши на нього наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілим по даному кримінальному провадженню.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, зобов`язавши передати копію ухвали для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити, що за умисне невиконання ухвали суду передбачена відповідальність за ст.382 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1