Провадження № 1-кп/243/1164/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 грудня 2024 року місто Слов`янськ

Суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 , розглянувши у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000465 від 12 грудня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Головине Черняхівського району Житомирської області, громадянина України, із середньо - спеціальною освітою, одруженого, який має на утриманні неповнолітню дитину 2009 року народження, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, стрільця помічника гранатометника 1 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Солдат ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, проходячи її на посаді стрільця помічника гранатометника 1-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 2-ої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , в кінці жовтня 2024 року, у денний час доби, більш точного часу встановити не виявилось можливим, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості на пустирі в смт. Головине Черняхівського району Житомирської області, побачив кущі дикорослої рослини коноплі, що є наркотичним засобом канабісом. В цей час у солдата ОСОБА_2 виник кримінально - протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання наркотичного засобу - канабісу, для особистого вживання без мети збуту.

Реалізовуючи свій протиправний умисел спрямований на незаконне придбання наркотичного засобу, солдат ОСОБА_2 , діючи умисно, в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в порушення вимог Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» і ст. ст. 1, 4, 7 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», зірвав листя з кущів дикорослої рослини коноплі, тим самим незаконно придбав для особистого вживання без мети збуту наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс.

Після цього, солдат ОСОБА_2 зірвану ним речовину рослинного походження поклав до поліетиленового пакету, який помістив до особистих речей та направився за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим почав незаконно зберігати наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, без мети збуту.

Далі солдат ОСОБА_2 , перебуваючи за місцем свого мешкання незаконно придбаний наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, подрібнив та висушив, тим самим здійснив незаконне виготовлення наркотичного засобу - канабісу, без мети збуту, для особистого вживання.

В подальшому солдат ОСОБА_2 , вже сухе та подрібнене листя рослини роду коноплі розклав до п`яти паперових згортків та запакував у паперову коробку серед особистих речей, заздалегідь підготувавши собі посилку, яку планував, щоб йому відправила дружина ОСОБА_3 до м. Миколаївка Донецької області, де він проходить військову службу, тим самим продовжив незаконно зберігати наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс.

У листопаді 2024 року солдат ОСОБА_2 направився до розташування військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 для виконання бойового завдання на території Донецької області та 09 грудня 2024 року у денний час доби, встановити не виявилось можливим, за допомогою свого мобільного телефону подзвонив своїй дружині ОСОБА_3 та попросив відправити заздалегідь підготовлену ним посилку з наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, при цьому не повідомляючи останню про її вміст.

Далі, 09 грудня 2024 року ОСОБА_3 на прохання солдата ОСОБА_2 відправила посилку з наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом, після чого останній отримав смс-повідомлення з товарно-транспортною накладною ТОВ «Нова пошта» № 9692 про відправлення йому посилки.

12 грудня 2024 року, ОСОБА_2 , достовірно знаючи, що відправлена посилка з номером № 9692, всередині якої знаходився наркотичний засіб, обіг якої обмежено канабіс, прибула у відділення № 1 ТОВ «Нова пошта» за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Миколаївка, вул. Музична, буд. 15, попросив свого колегу по службі ОСОБА_4 отримати вищевказану посилку замість нього та передати йому, не повідомляючи останнього про її вміст.

Далі 12 грудня 2024 року приблизно о 14 годині 35 хвилин військовослужбовець ОСОБА_4 на прохання солдата ОСОБА_2 у відділення № 1 ТОВ «Нової пошти» за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Миколаївка, вул. Музична, буд. 15, отримав посилку № 9692 та в подальшому був зупинений співробітниками поліції біля будівлі відділення № 1 ТОВ «Нової пошти», розташованої за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Миколаївка, вул. Музична, буд. 15 для перевірки документів та особистих речей.

12 грудня 2024 року в період часу з 17 годин 35 хвилин по 17 годин 43 хвилини під час проведення огляду посилки військовослужбовця ОСОБА_2 було виявлено та вилучено наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс (маса канабісу у перерахунку на суху речовину, складає 17,94 г).

Прокурором у відповідності до вимог ч. 1 ст. 302 КПК України подано клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку за відсутності учасників судового провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і погоджується на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

До матеріалів обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_2 від 23.12.2024, в якій зазначає, що вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, визнає беззаперечно, повністю згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, просить розгляд обвинувального акта проводити у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні та вказує, що ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з метою оспорення встановлених у результаті досудового розслідування обставин, не дослідження доказів у судовому засіданні чи з підстави розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 підтвердив добровільність беззаперечного визнання ОСОБА_2 винуватості у вчиненому та його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і розгляд обвинувального акта за їх відсутності без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками кримінального провадження.

Фактичні обставини справи (дата, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та його мотиви, а також інші обставини провадження) встановлені досудовим розслідуванням, учасниками кримінального провадження визнані та не оспорюються, а тому суд вважає їх доведеними.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що вина ОСОБА_2 доведена повністю, дії обвинуваченого органом досудового розслідування кваліфіковано правильно за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа Довженко проти України) зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_2 у відповідності до ст. 65 КК України суд приймає до уваги конкретні обставини вчиненого обвинуваченою, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (вчинене кримінальне правопорушення є кримінальним проступком), сукупність усіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, характер, ступінь його суспільної небезпеки, кількість вилученого наркотичного засобу - 17,94 г; відомості про особу обвинуваченого (раніше не судимий, проходить військову службу, за медичною допомогою до психіатра та нарколога не звертався, за місцем мешкання характеризується посередньо).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , відповідно до ст. 66 КК України, судом визнається щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_2 буде досягнуто при призначенні йому покарання у виді штрафу. З урахуванням особи обвинуваченого, наявності обставини, що пом`якшує покарання, покарання у виді штрафу є таким, що відповідатиме його особі.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов не заявлявся.

Процесуальні витрати за проведення експертизи слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Питання по речовому доказу вирішити відповідно до положень статті 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 368, 370, 373-374, 382 Кримінального процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_2 процесуальні витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/113-24/7125-НЗПРАП від 17.12.2024 у сумі 3183,60 грн. на користь держави.

Речові докази у відповідності до положень ст. 100 КПК України, а саме: канабіс масою 16,94 г, що зберігається у камері схову речових доказів ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області за квитанцією № 549, - знищити.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений у порядку спрощеного провадження в порядку передбаченому статтями 381 та 382 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

З інших підстав на вирок може бути подано апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1