Справа № 201/3870/25
Провадження 1-кс/201/1459/2025
УХВАЛА

Іменем України

04 квітня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполі Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях підполковника юстиції ОСОБА_3 , погоджене начальником Мангушського відділу Маріупольської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001659 від 29.06.2022 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням погодженим прокурором про арешт майна підозрюваної.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполі Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях перебуває кримінальне провадження №0001659 від 29.06.2022 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у місті Слов`янську Донецької області, ІНФОРМАЦІЯ_2 , використовуючи власний акаунт « ОСОБА_6 » в соціально-орієнтованій мережі «Одноклассники», за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_3 усвідомлюючи суспільну небезпеку для цивільного населення, військових формувань та правоохоронних органів України, свідомо здійснила поширення матеріалу, який міститься виправдовування збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

Крім цього остання, ІНФОРМАЦІЯ_4 використовуючи особисту сторінку « ОСОБА_6 » у публічно доступній соціальній мережі «Однокласники», за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно поширила матеріали, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту та заперечення тимчасової окупації частини території України.

02.04.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська, проведено обшук квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання громадянки України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході проведення слідчої (розшукової) дії остання добровільно видала системний блок комп`ютера «CHIEFTEC SOLID» (DC411) чорного кольору з прозорою кришкою та мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «K10a40», s: НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , в якому встановлена SIM-картка мобільного оператора НОМЕР_4 .

02.04.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України.

В той же день, проведено огляд вищевказаних речей, які в ході проведення обшуку добровільно надала ОСОБА_5 . При цьому було встановлено, що саме за допомогою системного блоку комп`ютера марки «CHIEFTEC SOLID» (DC411) чорного кольору з прозорою кришкою, ОСОБА_5 , використовуючи власний акаунт в соціально-орієнтованій мережі «Одноклассники» під псевдонімом « ОСОБА_6 », за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 здійснювала поширення матеріалів, у яких міститься заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту та заперечення тимчасової окупації частини території України.

Також оглядом встановлено, що мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «K10a40», s: НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , підключено до SIM-картки за номером мобільного зв`язку НОМЕР_4 . Саме за номером НОМЕР_4 зареєстровано акаунт в соціально-орієнтованій мережі «Одноклассники», під псевдонімом « ОСОБА_6 ».

02.04.2025 року системний блок комп`ютера марки «CHIEFTEC SOLID» (DC411) чорного кольору з прозорою кришкою, та мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «K10a40», s: НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , в якому встановлена SIM-картка НОМЕР_4 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0001659 від 29.06.2022 року.

Враховуючи викладене, слідчий просив накласти арешт на предмети, які виявлено та вилучено 02.04.2025 року під час проведення обшуку квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: системний блок комп`ютера марки «CHIEFTEC SOLID» (DC411) чорного кольору, з прозорою кришкою; мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «K10a40», s: НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , із встановленою SIM-карткою мобільного оператора НОМЕР_4 з позбавленням права володіння, користування, відчуження та розпорядження вказаними предметами.

Слідчий у судове засідання не з`явився, в матеріалах клопотання наявна розписка в якій слідчий просив про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, в матеріалах клопотання наявна розписка ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_7 , в яких останні просили розглянути клопотання слідчого без їх участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.

На підставі ч. 4 ст. 163 КПК України неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічного засобу не здійснювалося.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, дійшов наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів клопотання, у провадженні слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполі Донецької області) ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях перебуває кримінальне провадження №0001659 від 29.06.2022 року, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28 березня 2025 року надано дозвіл на проведення обшуку житлового приміщення квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою відшукання та вилучення комп`ютерної техніки, флеш-накопичувачів, магнітних та інших носіїв інформації, засобів зв`язку (смартфонів, телефонів, модемів, SIM-карток операторів мобільного зв`язку), що можуть містити сліди кримінального правопорушення, та можуть бути використані для встановлення об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні (а.м.42-44).

02.04.2025 року проведено обшук квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання громадянки України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В ході проведення слідчої (розшукової) дії остання добровільно видала системний блок комп`ютера «CHIEFTEC SOLID» (DC411) чорного кольору з прозорою кришкою, та мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «K10a40», s: НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , в якому встановлена SIM-картка мобільного оператора НОМЕР_4 (а.м.45-51).

Постановою від 02 квітня 2025 року долучено до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів вищевказані речі (а.с. 74-75).

02.04.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України (а.м.86-91).

Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ст. 91 КПК України сама подія кримінального правопорушення підлягає доказуванню, яке полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Разом з тим, для досягнення дієвості кримінального провадження, положенням ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено застосування заходів забезпечення такого провадження. Як вбачається із п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, що заходом забезпечення кримінального провадження для досягнення його дієвості, є арешт майна.

Одним з таких заходів є саме арешт майна, що застосовується не тільки для тимчасового позбавлення підозрюваного та обвинуваченого можливості відчужувати певне майно, а й може являти собою заборону для іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь яким чином таким майном та використовувати його.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Виходячи з інформації, викладеної у клопотанні, а також додаткових матеріалів, долучених слідчим, з урахуванням стадії досудового розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що майно, питання арешту якого порушується слідчим, відповідає критеріям, зазначеним в статті 98 КПК України, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, могло зберегти сліди кримінального правопорушення, а також може бути використаним для встановлення фактів кримінального провадження.

У зв`язку з чим, з метою забезпечення збереження речових доказів, суддя вважає за необхідне накласти арешт на вказане майно.

При цьому, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів для їх подальшого дослідження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на предмети, які виявлено та вилучено 02.04.2025 року під час проведення обшуку квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- системний блок комп`ютера марки «CHIEFTEC SOLID» (DC411) чорного кольору, з прозорою кришкою;

- мобільний телефон марки «Lenovo» моделі «K10a40», s: НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , із встановленою SIM-карткою мобільного оператора НОМЕР_4 , шляхом позбавлення права володіння, користування, відчуження та розпорядження вказаними предметами.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1