КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/6855/2024 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2024 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 (в редакції станом на 07.05.2022), ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08.10.2024 року частково задоволено клопотання захисника - адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000016 від 18.01.2023 року.

Змінено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кривий Ріг, Дніпропетровської обл., громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 год. до 07:00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, та необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру, відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного наступні обов`язки до 12 жовтня 2024 року:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Копію ухвали направлено для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 .

Звільнено підозрюваного ОСОБА_7 з-під варти в залі суду.

В решті вимог клопотання відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_8 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_9 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга з доповненнями прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, у провадженні групи слідчих Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000016 від 18.01.2023 року.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням кримінального правопорушення у зазначеному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Київської міської прокуратури.

14.08.2024 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 (в редакції станом на 07.05.2022), ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України.

15.08.2024 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва задоволено клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у межах строку досудового розслідування до 12.10.2024 року.

18.09.2024 року захисник ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням в порядку ст. 201 КПК України, в якому просив змінити ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання у період доби з 22:00 год. по 06:00 год. наступної доби за адресою: АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду за першою їх вимогою.

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

Захисник вказував, що при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_10 , слідчим суддею було встановлено наявність наступних ризиків: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; ризик впливу на свідків/потерпілих у кримінальному провадженні; ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

В обґрунтування доводів клопотання захисник зазначав про те, що на момент подачі клопотання про зміну запобіжного заходу, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу, втратили свою актуальність, кримінально-правова кваліфікація кримінального правопорушення на момент застосування запобіжного заходу була помилковою, з`явилися нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, як наслідок, відсутні підстави подальшого утримання ОСОБА_7 в умовах ізоляції.

Крім того, захисник посилався на те, що у підозрюваного наявні міцні соціальні зв`язки, місце проживання, засоби для існування, постійне місце роботи, він має позитивні зв'язки з родиною; проходив навчання у вищому навчальному закладі.

Зазначав про те, що підозрюваний раніше не судимий та у нього відсутній закордонний паспорт, який передано слідчому, та відсутні зв`язки з непідконтрольною територією.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08.10.2024 року частково задоволено клопотання захисника - адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000016 від 18.01.2023 року.

Змінено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кривий Ріг, Дніпропетровської обл., громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22:00 год. до 07:00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги, та необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру, відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного наступні обов`язки до 12 жовтня 2024 року:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Копію ухвали направлено для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_7 .

Звільнено підозрюваного ОСОБА_7 з-під варти в залі суду.

В решті вимог клопотання відмовлено.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:переховуватися від органів досудового слідства та суду; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні; іншим чином перешкодити кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується.

Згідно ч.ч. 1, 4 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно частини 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 178 КПК України, при обранні чи зміні запобіжного заходу слідчий суддя, окрім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

Європейський суд з прав людини під час вирішення справи «Медведев та інші проти Франції» зауважив, що право на свободу і особисту недоторканість має першочергове значення у «демократичному суспільстві» у значенні, передбаченому Конвенцією.

Відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції, законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У той же час, Європейський суд зазначає, що національний суд, який вирішує питання про взяття особи під варту, повинен визначити, чи виправдовують інші підстави, наведені органом досудового розслідування, позбавлення особи свободи.

Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

На переконання колегії суддів, вказані вимоги слідчим суддею належним чином дотримані.

Так, слідчим суддею обґрунтовано зазначено про те, що з урахуванням усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження упродовж досудового розслідування ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість, проте таких доводів сторона обвинувачення слідчому судді не навела.

Приймаючи рішення, слідчий суддя виходив з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З огляд на викладене, дійшовши висновку про часткове задоволення клопотання захисника ОСОБА_9 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу, слідчим суддею обґрунтовано встановлено, що матеріали судового провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 (в редакції станом на 07.05.2022), ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України.

При цьому, слідчим суддею, вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, правильно зазначено про те, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

На переконання колегії суддів, з врахуванням даних про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який має який має міцні соціальні зв`язки, характеризується з позитивного боку, працює в ТОВ «Рудомайн» водієм, раніше не судимий, має вищу освіту, конкретні обставини інкримінованих йому кримінальних правопорушень, його роль у їх вчиненні, та час, протягом якого підозрюваний утримується під вартою, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про можливість зміни запобіжного заходу з виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дослідив всі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення, в повній мірі врахував вимоги статей 194, 201 КПК України та за відсутністю доведених обставин, які б слугували підставою для подальшого застосування виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтовано задовольнив клопотання захисника, змінивши підозрюваному запобіжний захід на більш м`який у межах строку досудового розслідування, на 4 дні.

Доводи, на які посилається прокурор в обґрунтування апеляційної скарги, законності та обгрунтованості постановленої слідчим суддею ухвали не спростовують.

Посилання прокурора на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні правопорушень,передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 4 ст. 190 (в редакції станом на 07.05.2022), ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209 КК України, не є підставою для скасування ухвали слідчого судді, оскільки сама лише тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для задоволення апеляційної скарги прокурора з наведених підстав.

Інші наведені прокурором доводи не спростовують правильність висновків слідчого судді про можливість зміни підозрюваному запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що згідно з вимогами ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом. Тобто, законодавцем встановлено певний процесуальний запобіжник, що унеможливлює обмеження прав особи поза межами кримінального провадження.

Станом на час розгляду апеляційної скарги прокурора ОСОБА_6 оскаржувана ухвала слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2024 року вичерпала свою дію 12 жовтня 2024 року.

За таких обставин, апеляційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді, якою підозрюваному ОСОБА_7 змінено застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, - без змін.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 199, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської міської прокуратури ОСОБА_6 - залишити без задоволення,а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4