Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/301/25 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2025 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Кропивницький апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 на ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 11.03.2025, якою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рівне Новоукраїнського району Кіровоградської області, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянин України, освіта базова загальна середня, не одружений, раніше судимий 27.11.2012 Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців в порядку ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; 11.06.2013 Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки; 24.07.2013 Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць, 17.03.2017 звільнений по відбуттю строку покарання; 03.01.2019 Добровеличківським районним судом Кіровоградської області за ч.ч.2, 3 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст. 70, ч.5 ст.72 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений 09.08.2022 по відбуттю строку покарання,-,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 153 КК України України

продовжено строк тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 09.05.2025.

В С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Добровеличківського районного суду Кіровоградської області перебувають матеріли кримінального провадження №0000201 від 14.05.2024 щодо ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.153 КК України.

Ухвалою Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 11.03.2025 продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 09.05.2025.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просить ухвалу суду скасувати, призначити більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.

Зазначає, що ризики зазначені прокурором є недоведеними.

Вказує, що раніше притягувався до кримінальної відповідальності та не ухилявся від слідства.

Обвинувачений та його захисник, клопотань про участь сторін під час розгляду апеляційної скарги не заявляли, тому відповідно до вимог ч. 4 ст. 422-1 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч.1,ч.2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.331 КПК України ухвала суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. 177, 178, 183 КПК України.

Перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону місцевим судом дотримані в повному обсязі.

Так, судом першої інстанції під час розгляду кримінального провадження №0000201 щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.153 КК України, постановлено ухвалу про продовження останньому строку тримання під вартою на 60 днів.

Суд першої інстанції, продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченого, виходив з того, що у справі існують ризики того, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, тому необхідно продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 .

Відповідно до вимог ст.177 КПК підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

На переконання колегії суддів, рішення суду про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 ґрунтується на зазначених вимогах процесуального закону.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності передбачених ст.177 КПК України ризиків, суд першої інстанції правильно встановив, що заявлені ризики переховування від суду, незаконного впливу на потерпілу та свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення об`єктивно існують, і для їх запобігання необхідно продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 .

Водночас колегією суддів встановлено, що судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_5 наразі триває і не завершено.

А тому, з огляду на обставини вчинення інкримінованого злочину, який поставлено у провину обвинуваченому, існують достатні підстави стверджувати про існування ризику незаконного впливу на неповнолітню потерпілу та свідків, анкетні дані та адреси проживання яких відомо.

Зважаючи на конкретні обставини даного кримінального провадження колегія суддів вважає, що усупереч протилежним доводам обвинуваченого, прокурором доведено обставини, які виправдовують подальше обмеження права обвинуваченого ОСОБА_5 перебувати на волі.

Колегія суддів зважає на те, що сама по собі тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 злочину не є самостійною підставою для продовження строку тримання його під вартою, натомість судом першої інстанції враховано сукупність усіх встановлених у даному провадженні обставин, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість продовження строку тримання під вартою особи.

Даних, які би безумовно унеможливлювали подальше утримання ОСОБА_5 під вартою, матеріали провадження не містять.

Окрім того, колегія суддів вважає, що не можливо застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки в апеляційній скарзі відсутні відомості про адресу, за якою обвинувачений міг би знаходитись під домашнім арештом.

Отже, колегія суддів, виходячи з наведених в апеляційній скарзі обвинуваченого мотивів, не знаходить законних та обґрунтованих підстав для скасування оскаржуваної ухвали чи зміни запобіжного заходу обвинуваченому за наслідками апеляційного розгляду.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування чи продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначив розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки злочин вчинено із погрозою застосування насильства.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою безумовне скасування ухвали суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду не встановлено.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, та задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 376 ч.2, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 - залишити без задоволення, а ухвалу Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 11.03.2025 щодо ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 153 КК України без зміни.

Ухвала набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ( підписи )

Згідно з оригіналом:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду ОСОБА_2