1-кп/205/159/25
У Х В А Л А

04 лютого 2025 року Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро обвинувальні акти у об`єднаному кримінальному провадженні № 000092 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Ленінського районного суду міста Дніпропетровська перебувають обвинувальні акти у об`єднаному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , посилаючись на те, що ризики, які послужили підставою для обрання йому саме такого запобіжного заходу під час досудового розслідування не змінилися, окрім того, перебуваючи на свободі, останній може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу у кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти продовження її підзахисному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просила обрати відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Суд, вислухавши доводи прокурора, заслухавши думку обвинуваченого, його захисника, приходить до наступного висновку.

Згідно з вимогами ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання щодо продовження запобіжного заходу суд враховує той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 не має стійких соціальних зв`язків: не працює, неодружений, письмові докази з приводу наявності малолітніх або неповнолітніх дітей на утриманні не надав, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, вчинив дане кримінальне правопорушення в період іспитового строку, документи в підтвердження позитивної репутації обвинуваченого останнім не надано.

Постановляючи дане рішення, суд погоджується з доводами прокурора в частині наявності ризиків, прямо передбачених ст.177 КПК України, зокрема, щодо ризику ухилення обвинуваченого від суду шляхом переховування, так як ОСОБА_3 , побоюючись тяжкості покарання за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, дійсно зможе перешкоджати розгляду даного кримінального провадження шляхом ухилення від суду і переховування.

При цьому, суд відповідно до ст. 178 КПК України також враховує тяжкість покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, відсутність міцних соціальних зв`язків, які б стримували його, суд також враховує ризик продовження скоєння кримінальних правопорушень.

Отже, приймаючи дане рішення, суд приходить до обґрунтованого висновку про те, що зазначені прокурором ризики для даного провадження, що передбачені ст. 177 КПК України, на даний час залишаються актуальними. Зокрема, суд погоджується з тим, що обвинувачений, в разі зміни йому запобіжного заходу на більш м`який, потенційно зможе ухилитися від суду шляхом переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване йому кримінальне правопорушення, та є ризик продовження скоєння кримінальних правопорушень.

Проте, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд враховуючи вищезазначене, відповідно до ст. 183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, і необхідним та достатнім для виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання встановленим судом ризикам, є лише запобіжний захід у виді тримання під вартою.

З огляду на наведене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечення виконання ним процесуальних рішень, з урахуванням цілей п.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, суд вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст.110, 177, 182, 183, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 24-00 години 03 квітня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1