ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/140/25

Провадження № 1-в/210/69/25

16 січня 2025 року

Дзержинський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_3 про приведення покарання у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

До Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_3 про приведення покарання у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що Законом №3886-ІХ вчинення крадіжки в сумі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до адміністративних правопорушень та відповідно декриміналізовано.

Прокурор ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечував, про що надав до суду відповідну заяву.

Представник ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні присутній не був, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Оскільки судове засідання було проведено за відсутності осіб кримінального провадження, фіксація процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 4 ст.107 КПК України.

Дослідивши матеріали подання, суд доходить наступного висновку.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Правила п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України закріплюють вимогу, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

09.08.2024 року набув чинності Закон України № 3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі: ЗУ № 3886-IX), яким внесені зміни до КУпАП ст. 51 Дрібне викрадення чужого майна.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до п.п.169.1.1 п. 169.1 ст. 169 ПК України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Таким чином два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2014 року становило 1218,00 грн.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння ( ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Положеннями ч. 2 ст. 74 КК України унормовано кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

Судом встановлено, що вироком Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08.04.2014 року, визнано винним ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 115 КК України призначено покарання у вигляді 12 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у вигляді 12 років позбавлення волі.

Вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.07.2014 року вирок Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08.04.2014 року скасовано в частині призначення покарання. Призначено ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 115 КК України призначено покарання у вигляді 14 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у вигляді 14 років позбавлення волі. В решті вирок залишено без змін.

Відповідно до вироку Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 08.04.2014 року вартість викраденого майна 11.01.2014 року складає 173,00 грн, що не перевищувало 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, отже ОСОБА_4 засуджений за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України підлягає звільненню від призначеного судом покарання у вигляді 2 років позбавлення волі на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

З огляду на вищевикладене, оскільки ОСОБА_4 засуджений вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.07.2014 року за ч. 1 ст. 115 КК України, що є кримінально-караним діянням, у зв`язку з чим ОСОБА_4 слід вважати засудженим за ч. 1 ст. 115 КК України до 14 років позбавлення волі, без застосування ч. 1 ст. 70 КК України.

Враховуючи викладене, подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_3 про приведення покарання у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX стосовно засудженого ОСОБА_4 є таким, що підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 5, ч. 2 ст.74 КК України, ст.ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-ІХ, суд,

УХВАЛИВ:

Подання начальника Державної установи «Криворізька виправна колонія (№80)» ОСОБА_3 про приведення покарання у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-IX стосовно засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, призначеного вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.07.2014 року за ч. 1 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Вважати засудженим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 14.07.2014 року за ч. 1 ст. 115 КК України, до 14(чотирнадцяти) років позбавлення волі, без застосування ч. 1 ст. 70 КК України.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а засудженим, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі - в той же строк з моменту отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_1