ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/185/25 Справа № 703/3563/22 Категорія: ч.2ст.286 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

Головуючого ОСОБА_2

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

обвинуваченого ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 серпня 2024 року, яким

ОСОБА_10

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Кіровоград Кіровоградської області, неодруженого, має на утриманні малолітніх дітей 2011 та 2012 р.н., здійснює підприємницьку діяльність як фізична особа-підприємець, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та виправдано у зв`язку з недоведеністю у його діях складу кримінального правопорушення.

Після набрання вироком законної сили скасований арешт на майно:

- накладений ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 травня 2020 року у справі №711/3625/20 (провадження 1-кс /711/1293/20) на велосипед «Україна»;

- накладений ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 червня 2020 року у справі 711/3626/20 (провадження 1-кс/ 711/1294/20) на автомобіль «Volkswagen Multivan» р.н. НОМЕР_1 .

Процесуальні витрати на проведення судових експертиз на загальну суму 9355,84 грн. віднесені за рахунок держави.

Вирішена доля речових доказів відповідно до ст.100 КПК України.

встановила:

Органами досудового розслідування ОСОБА_10 обвинувачується в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за наступних обставин.

26 травня 2020 року близько 09 години 40 хвилин водій ОСОБА_10 , в порушення п. 31.4.1 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 зі змінами та доповненнями (далі - ПДР), керуючи автомобілем «Volkswagen Multivan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до висновку експерта від 19.06.2020 № 4/446 експлуатація якого заборонена у зв`язку з тим, що товщина гальмових дисків задніх коліс не відповідає вимогам підприємства виробника, а також в порушення вимог п.п. 2.3 б), 12.4 ПДР, відповідно до висновку експерта від 29.12.2020 № КСЕ-19/124-20/15344, рухаючись з перевищенням максимально дозволеної швидкості у населених пунктах (більше 50 км/год.) по вулиці Миру в селі Балаклея Смілянського району Черкаської області у напрямку від вулиці Шкільна до вулиці Поповича, де, знаходячись біля будинку № 123, здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виконуючи маневр повороту ліворуч виїхав на зустрічну смугу руху відносно свого напрямку руху, по якій в цей час рухався автомобіль «Volkswagen Multivan», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_11 , згідно з висновком експерта від 30.06.2020 № 05-6-02/187, отримав тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя, у вигляді травми грудної клітки, яка супроводжувалася численними переломами ребер із ушкодженням легені і аорти та отяготилася гострою крововтратою із малокровністю внутрішніх органів, внаслідок отримання яких загинув на місці пригоди.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «Volkswagen Multivan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_10 , а саме вимог пункту 12.4 ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настання наслідків у вигляді спричинення смерті ОСОБА_11 .

Указані дії обвинуваченого ОСОБА_10 стороною обвинувачення кваліфіковані за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Судом першої інстанції ухвалений виправдувальний вирок, яким ОСОБА_10 виправдано через недоведеність, що в його діях наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 чт.286 КК України.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, в апеляцій скарзі прокурор порушує питання про скасування вироку суду через невідповідність висновків фактичним обставинам кримінального провадження, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_12 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік.

Суд не надав неналежну оцінку та безпідставно не прийняв до уваги висновок судової експертизи від 29.12.2020 під № КСЕ-19/124-20/15344, наданим експертом ОСОБА_13 у частині того, що швидкість руху автомобіля «Volkswagen Multivan» реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно наданого відеозапису, становила близько 70,1... 75,9 км/год.

Всупереч вимогам ч. 6 ст. 22 КПК України суд, не дотримавшись принципів безсторонності, об`єктивності та неупередженості, безумовно прийняв позицію сторони захисту, щодо моменту виникнення небезпеки для руху для водія ОСОБА_10 .

Судом не прийнято до уваги, що відповідно до Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз (затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/3) право на встановлення моменту виникнення небезпеки закріплено за слідчим (судом), який повинен зазначати його в постанові (ухвалі) про призначення експертизи. У разі відсутності заданого моменту виникнення небезпеки експерт має право визначати його самостійно, в порядку ст. 69 КПК України.

Якщо на думку експерта момент виникнення небезпеки задано невірно, то він має право обґрунтувати свій варіант моменту виникнення небезпеки та провести дослідження для обох варіантів в порядку ст. 69 КПК України.

У даному випадку момент виникнення небезпеки для руху слідчим визначено відповідно до вимог Правил дорожнього руху, встановлених обставин у кримінальному провадженні, зібраних доказів, в першу чергу згідно відеозапису події «192.168.0.20_РС mаіn 2803_ 082919» та «2020-05-26 аt 11.30.20» щодо дій велосипедиста ОСОБА_11 та водія ОСОБА_10 .

Зазначає, що у даному кримінальному провадженні, відповідно до об`єктивних даних щодо дій велосипедиста ОСОБА_11 , зафіксованих у відеозаписі даної події, згідно якого велосипедист змінює напрямок свого руху вліво на зустрічну смугу руху та рухається фактично до моменту наїзду незмінно, зміною дорожньої обстановки є зміна напрямку руху велосипедистом та його невідповідність дій вимогам ПДР України під час виконання даного маневру, в той час коли водій ОСОБА_10 мав змогу та відповідно до вимог ПДР України, повинен був дотримуватися швидкісного обмеження руху, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.

Окрім цього, в ході слідчих експериментів як від 11.08.2022, так і від 14.09.2022 встановлено, що в момент зміни напрямку руху, велосипедист перебуває в полі зору водія. У зв`язку з цими встановленими обставинами слідством визначено саме цей момент небезпеки для водія ОСОБА_10 та зазначений у постанові про призначення судової автотехнічної експертизи від 17.08.2022.

Судом не надано належної оцінки висновку комплексної фототехнічної та автотехнічної експертизи від 25.08.2022 № СЕ-19/124-22/8970-ІТ, згідно з яким: 1) За обставин, зазначених у постанові слідчого про призначення експертизи, у дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, водій автомобіля «Volkswagen Multivan» НОМЕР_1 ОСОБА_10 повинен був дотримуватися дозволеної швидкості руху транспортних засобів в населеному пункті, а в момент виникнення небезпеки для його руху (вказаний у постанові слідчого про призначення експертизи) повинен був негайно зменшити швидкість руху керованого ним автомобіля аж до його зупинки (із технічної точки зору - застосувати екстрене гальмування), тобто повинен був діяти у відповідності до вимог пп. 12.3., 12.4. Правил дорожнього руху України; 2) За обставин, зазначених у постанові слідчого про призначення експертизи, у дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, велосипедист ОСОБА_11 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 10.1., 10.4. Правил дорожнього руху України; 3) У момент виникнення небезпеки для руху, вказаної у постанові про призначення експертизи, водій автомобіля «Volkswagen Multivan» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_10 не мав технічної можливості уникнути наїзду на велосипедиста ОСОБА_11 шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди при швидкості руху 70,1...75,9 км/год, та мав таку можливість при дозволеній швидкості руху транспортних засобів в населеному пункті 50 км/год; 4) За обставин, зазначених в постанові слідчого про призначення експертизи, технічна можливість для велосипедиста ОСОБА_14 уникнути зіткнення з автомобілем «Volkswagen Multivan» р.н. НОМЕР_1 , полягала у виконанні ним вимог п. 10.1.. 10.4. Правил дорожнього руху України; 5) Так як у момент виникнення небезпеки для руху, вказаної у постанові про призначення експертизи, водій автомобіля «Volkswagen Multivan» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_10 не мав технічної можливості уникнути наїзду на велосипедиста ОСОБА_11 шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди при швидкості руху 70,1...75,9 км/год, та мав таку можливість при дозволеній швидкості руху транспортних засобів в населеному пункті 50 км/год, тому, за обставин зазначених у постанові слідчого про призначення експертизи, в діях водія автомобіля «Volkswagen Multivan» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_10 вбачаються невідповідності вимогам п. 12.4. Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинном зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. За обставин, зазначених в постанові слідчого про призначення експертизи, в діях велосипедиста ОСОБА_11 вбачаються невідповідності вимогам п 10.1. 10.4. Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Судом упереджено досліджено письмові матеріали кримінальної справи та всупереч вимогам кримінального процесуального закону не надано належної оцінки даним протоколів слідчих експериментів від 11.08.2022 та 14.09.2022 відповідно до яких встановлено, що в момент зміни напрямку руху, велосипедист перебуває в полі зору водія, що також підтверджується відеозаписами.

В запереченні на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_9 , що діє в інтересах обвинуваченого вважає апеляційну скаргу захисника безпідставною. Зазначає, що виправдувальний вирок стосовно Мельника відповідає вимогам ст.374 КПК України, у ньому наведено формулювання обвинувачення визнане судом недоведеним, а також підстави для його виправдання із зазначенням мотивів, з яких суд відкинув докази обвинувачення. Тому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок районного суду без змін.

Заслухавши доповідь судді, міркування прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили рішення суду залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Цих вимог закону районним судом дотримано не було.

Провівши у кримінальній справі стосовно ОСОБА_10 за клопотанням прокурора повторне дослідження доказів, колегія суддів приходить до переконання, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та надана невірна оцінка доказам на яких побудований виправдувальний вирок, а обвинувачений ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України при наступних обставинах.

26 травня 2020 року близько 09 години 40 хвилин водій ОСОБА_10 , в порушення п. 31.4.1 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 зі змінами та доповненнями (далі - ПДР), керуючи автомобілем «Volkswagen Multivan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до висновку експерта від 19.06.2020 № 4/446 експлуатація якого заборонена у зв`язку з тим, що товщина гальмових дисків задніх коліс не відповідає вимогам підприємства виробника, а також в порушення вимог п.п. 2.3 б), 12.4 ПДР, рухаючись з перевищенням максимально дозволеної швидкості у населених пунктах (більше 50 км/год.) по вулиці Миру в селі Балаклея Смілянського району Черкаської області у напрямку від вулиці Шкільна до вулиці Поповича, де, знаходячись біля будинку № 123, здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виконуючи маневр повороту ліворуч виїхав на зустрічну смугу руху відносно свого напрямку руху, по якій в цей час рухався автомобіль «Volkswagen Multivan», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_11 , згідно з висновком експерта від 30.06.2020 № 05-6-02/187, отримав тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя, у вигляді травми грудної клітки, яка супроводжувалася численними переломами ребер із ушкодженням легені і аорти та отяготилася гострою крововтратою із малокровністю внутрішніх органів, внаслідок отримання яких загинув на місці пригоди.

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «Volkswagen Multivan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_10 , а саме вимог пункту п. 12.4 ПДР, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та настання наслідків у вигляді спричинення смерті ОСОБА_11 .

Допитаний в суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_12 свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину не визнав та пояснив, що проживає у м. Кропивницький, а працює у м. Київ, у зв`язку із чим часто зранку їздить на роботу до столиці. Так, 26 травня 2020 року, проїжджаючи с. Балаклея та керуючи автомобілем «Volkswagen Multivan», став учасником дорожньо-транспортної пригоди, а саме зіткнення з велосипедом під керуванням потерпілого. Під час ДТП у автомобілі на правому передньому пасажирському сидінні знаходився ОСОБА_15 . Покриття дорожнього полотна у місці ДТП асфальтне, стан його задовільний, дорожня розмітка відсутня. Він рухався у правій смузі руху з невисокою швидкістю, однак її показник точно вказати не може, можливо близько 60 км/год. В районі перехрестя йому на зустріч рухався комерційний легковий автомобіль білого кольору, який зупинився та увімкнув покажчик повороту ліворуч. У цей час із-за задньої частини вказаного автомобіля виїхав велосипедист, якого до цього на дорозі він не бачив, та виявив його за 1-1,5 метри до моменту зіткнення, уникнути якого не мав технічної можливості, навіть не встиг застосувати екстрене гальмування. Після зіткнення він відразу з`їхав на узбіччя праворуч та зупинився. Відразу була викликана швидка та поліція. Згодом на місце події приїхав син покійного потерпілого. Пізніше він надавав матеріальну допомогу сім`ї загиблого, зокрема на облаштування могили пам`ятним знаком. Родичі загиблого до нього претензій не мають.

Не визнання винуватості ОСОБА_12 , колегія суддів розцінює, як спосіб захисту та намагання уникнути кримінальної відповідальності за скоєне.

Висновок про доведеність винуватості ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого діяння, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, зроблений з дотриманням вимог ст. 23 КПК на підставі об`єктивного з`ясування обставин підтверджених доказами, які було ретельно досліджено і перевірено під час апеляційного розгляду.

Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_12 , його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України підтверджується наступними доказами:

- даними протоколу огляду місця події від 26.05.2020 та фото таблицею згідно якого слідчим, з участю понятих та спеціаліста оглянуто місце дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце біля буд.123 по вул. Миру в с.Балаклея Черкаського району Черкаської області за участю автомобіля «Volkswagen Multivan» під куруванням ОСОБА_16 та велосипедиста ОСОБА_11 (т.1 а.п.92-100);

- даними супровідного листа за підписом першого заступника сільського голови висновку Балаклеївської сільської ради, згідно з яким він надає в розпорядження слідчого оптичний диск з відеозаписом з камери відеоспостереження по вул. Миру біля магазину «М`яско», на якому зафіксовано дорожньо-транспортну подію (т.1 а.п.101);

- даними оптичного диску DVD+R з відеозаписами з камер спостереження, на яких зафіксовано відрізок шляху по вул..миру в с.Балаклея Черкаського району Черкаської області під час ДТП, яка мала місце 26.05.2020 (т.1 а.п.59);

- даними висновку судово-медичної експертизи від 30 червня 2020 року № 05-6-02/187, згідно з яким смерть ОСОБА_11 настала від травми грудної клітки, яка супроводжувалася численними переломами ребер із ушкодженням легені і аорти та стяготилася гострою крововтратою із малокровністю внутрішніх органів (т.1 а.п.106-108);

- даними висновку експертизи технічного стану транспортного засобу від 19.06.2020 №4/446, у якому наведені наступні висновки: 1) До моменту ДТП рульове керування, робоча гальмівна система та ходова частина автомобіля «Volkswagen Multivan» р.н. НОМЕР_1 знаходились в працездатному стані. Оскільки товщина гальмових дисків задніх коліс не відповідають вимогам підприємства виробника, тому згідно з вимогами п.31.4.1. а) Правил дорожнього руху України, експлуатація даного транспортного засобу заборонялася; 2) До моменту ДТП рульове керування, робоча гальмівна система та ходова частина автомобіля «Volkswagen Multivan» р.н. НОМЕР_1 знаходились в працездатному стані. Оскільки, товщина гальмових дисків задніх коліс не відповідають вимогам підприємства виробника, тому згідно з вимогами п.31.4.1. а) Правил дорожнього руху України, експлуатація даного транспортного засобу заборонялася. Водій автомобіля «Volkswagen Multivan», р.н. НОМЕР_1 , мав можливість виявити вказані невідповідності шляхом своєчасного проведення технічного обслуговування автомобіля (т.1 а.п.113-121);

- даними висновку судової транспортно-трасологічної експертизи від 30.06.2020 №4/445, згідно з яким в первинний контакт вступала передня ліва частина автомобіля «Volkswagen Multivan», р.н. НОМЕР_1 , а саме передній бампер, капот та передня права бокова частина велосипеда типу «Україна», а саме передня вісь в правій своїй частині, праве перо вилки, передній багажник. При цьому пошкодження на автомобілі, які мають ознаки взаємного контактування з велосипедом, а саме передній бампер автомобіля та передня вісь у правій частині велосипеда типу «Україна» починаються на відстані близько 55 см від лівого краю автомобіля «Volkswagen Multivan» р.н. НОМЕР_1 . Дати відповідь на решту поставлених питань виявилося неможливим (т.1 а.п.122-131);

- даними протоколу огляду від 30.11.2020, згідно з даними якого слідчим проведено огляд DVD диска, який наданий Балаклеївською сільською радою. На вказаному диску виявлено два файли із найменуваннями192.168.0.20_IPC_main_2803_082919.avi та 2020-05-20at11.30.20.mp4, вказані файли переглянуті, за наслідками чого слідчим встановлено наступне: за наслідками перегляду відеофайлів можливо прийти до висновків, що оскільки хронологія появи транспортного засобу, велосипедиста у секторі зйомок обох камер за відповідний період часу, а також характерні ознаки цих транспортних засобів співпадають між собою, тому на цих відеозаписах зафіксовані одні і ті ж події; дорожньо-транспортна пригода відбулась на проїзній частині вулиці Миру в селі Балаклея Смілянського району Черкаської області, поблизу будинку №123, у світлу пору доби, під час дощу, з мокрим дорожнім покриттям; під час виконання велосипедистом маневру повороту ліворуч, за напрямком його руху, останній знаходиться поза автомобілем (силуетом/кузовом автомобіля) білого кольору, типу «напівфургон», перед його виконанням маневру повороту ліворуч, за напрямком його руху, що перекриває велосипедиста (силует) для зустрічних транспортних засобів (т.1 а.п.136-139);

- даними висновку судової комплексної фототехнічної та автотехнічної експертизи від 29.12.2020 №КСЕ-19/124-20/15344, згідно з яким: 1) Мінімальна швидкість руху автомобіля «Volkswagen Multivan» р.н. НОМЕР_1 на момент початку гальмування складала близько 30...34 км/год. Швидкість руху автомобіля «Volkswagen Multivan» р.н. НОМЕР_1 , згідно наданого відеозапису, становила близько 70,1... 75,9 км/год.; 2) Час, який минув з моменту зміни напрямку руху велосипедистом ОСОБА_11 на зустрічну смугу до моменту наїзду автомобілем до моменту наїзду автомобілем «Volkswagen Multivan» р.н. НОМЕР_1 , склав близько 2,9 с; 3) В дорожній обстановці, яка склалася на момент дорожньо-транспортної пригоди та за обставин, зазначених у вихідних даних постанови слідчого про призначення експертизи, водій автомобіля «Volkswagen Multivan» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_10 для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти у відповідності до вимог пп. 12.3 б 12.4 Правил дорожнього руху України; 4) В дорожній обстановці, яка склалася на момент дорожньо-транспортної пригоди та за обставин, зазначених у вихідних даних постанови слідчого про призначення експертизи і згідно наданого відеозапису велосипедист ОСОБА_11 для забезпечення безпеки дорожнього руху повинен був діяти у відповідності до вимог пп. 10.1,10.4 Правил дорожнього руху України (т.1 а.п.142-151);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 11.08.2022, який проведений слідчим з участю понятих та інших осіб з метою дослідження, встановлення та уточнення обставин ДТП, яке мало місце 26.05.2020. До протоколу додана схема, графічні зображення з камер відеоспостереження та фототаблиця (т.1 а.п.153-168);

- даними висновку судової комплексної фототехнічної та автотехнічної експертизи від 25.08.2022 №СЕ-19/124-22/8970-ІТ, згідно з яким: 1) За обставин, зазначених у постанові слідчого про призначення експертизи, у дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, водій автомобіля Volkswagen Multivan р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_10 повинен був дотримуватися дозволеної швидкості руху транспортних засобів в населеному пункті, а в момент виникнення небезпеки для його руху (вказаний у постанові слідчого про призначення експертизи) повинен був негайно зменшити швидкість руху керованого ним автомобіля аж до його зупинки (із технічної точки зору застосувати екстрене гальмування), тобто повинен був діяти у відповідності до вимог пп. 12.3., 12.4. Правил дорожнього руху України; 2) За обставин, зазначених у постанові слідчого про призначення експертизи, у дорожній обстановці, яка склалася на момент пригоди, велосипедист ОСОБА_11 повинен був діяти у відповідності до вимог п. 10.1., 10.4. Правил дорожнього руху України; 3) У момент виникнення небезпеки для руху, вказаної у постанові про призначення експертизи, водій автомобіля Volkswagen Multivan р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_10 не мав технічної можливості уникнути наїзду на велосипедиста ОСОБА_11 шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди при швидкості руху 70,1...75,9 км/год, та мав таку можливість при дозволеній швидкості руху транспортних засобів в населеному пункті 50 км/год; 4) За обставин, зазначених в постанові слідчого про призначення експертизи, технічна можливість для велосипедиста ОСОБА_17 уникнути зіткнення з автомобілем Volkswagen Multivan р.н. НОМЕР_1 , полягала у виконанні ним вимог п. 10.1., 10.4. Правил дорожнього руху України; 5) Так як у момент виникнення небезпеки для руху, вказаної у постанові про призначення експертизи, водій автомобіля Volkswagen Multivan р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_10 не мав технічної можливості уникнути наїзду на велосипедиста ОСОБА_11 шляхом застосування екстреного гальмування в умовах місця пригоди при швидкості руху 70,1...75,9 км/год, та мав таку можливість при дозволеній швидкості руху транспортних засобів в населеному пункті 50 км/год, тому, за обставин зазначених у постанові слідчого про призначення експертизи, в діях водія автомобіля Volkswagen Multivan р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_10 вбачаються невідповідності вимогам п. 12.4. Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. За обставин, зазначених в постанові слідчого про призначення експертизи, в діях велосипедиста ОСОБА_11 вбачаються невідповідності вимогам п 10.1. 10.4. Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди (т.1 а.п.169-175).

Дії Мельника колегія суддів кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора з приводу безпідставного неврахування судом першої інстанції висновків комплексної фототехнічної та автотехнічної експертизи від 29.12.2020 №КСЕ-19/124-20/15344, є слушними.

Згідно даного висновку експертом ОСОБА_13 встановлено швидкість руху автомобіля «Фольсваген, реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно наданого відеозапису, становила близько 70,1…75,9 км./год.

Крім того відповідно до висновку автотехнічної експертизи від 25.08.2022 №СЕ-19/124-22/8970-ІТ, який проведений експертом ОСОБА_18 встановлено, що водій автомобіля «Фолькс Мельник не мав технічної можливості уникнути наїзду на велосипедиста Грозного шляхом екстреного гальмування в умовах місця пригоди при швидкості руху 70,1…75,9 км/год та мав таку можливість при дозволеній швидкості транспортних засобів в населеному пункті 50 км/год. У момент виникнення небезпеки «Фольцваген» знаходився на відстані 56-61 метр від місця наїзду. Можлива відстань зупиночного шляху, у разі руху автомобіля в межах дозволеної швидкості в населеному пункті (50 км/год), порівнювалася саме із цією відстанню. 2,9 секунди це час з моменту початку зміни напрямку руху велосипедистом до моменту наїзду, як це було визначено слідчим у постанові.

Вказаний висновок експерта також не прийнятий судом першої інстанції, як такий, що доводить винуватість обвинуваченого, зазначивши при цьому про відсутність встановленої швидкості руху автомобіля «Фольксваген» під керуванням обвинуваченого у момент виникненні небезпеки.

Колегія суддів вважає, що при проведенні комплексної фототехнічної та автотехнічної експертизи від 29.12.2020 №КСЕ-19/124-20/15344 та висновку автотехнічної експертизи від 25.08.2022 №СЕ-19/124-22/8970-ІТ додержані всі вимоги закону при призначенні експертиз, дотримані права учасників процесу при призначенні і проведенні даних експертиз, а висновки експертів достатньо мотивовані. Колегія суддів не може ставити під сумнів достовірність та об`єктивність висновків вказаних експертиз, відповідно до яких встановлена швидкість руху автомобіля «Фольсваген, реєстраційний номер НОМЕР_1 , згідно наданого відеозапису, становила близько 70,1…75,9 км./год.

Суд першої інстанції у своєму рішенні зазначив, що одним із вирішальних факторів для оцінки дій обвинуваченого на відповідність ПДР є момент виникнення небезпеки для руху, яку водій об`єктивно спроможній виявити.

Відповідно до Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення експертиз (затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 № 53/3) право на встановлення моменту виникнення небезпеки закріплено за слідчим (судом), який повинен зазначати його в постанові (ухвалі) про призначення експертизи. У разі відсутності заданого моменту виникнення небезпеки експерт має право визначати його самостійно, в порядку ст. 69 КПК України.

Якщо на думку експерта момент виникнення небезпеки задано невірно, то він має право обґрунтувати свій варіант моменту виникнення небезпеки та провести дослідження для обох варіантів в порядку ст. 69 КПК України.

У даному випадку момент виникнення небезпеки для руху, слідчим визначено відповідно до вимог Правил дорожнього руху, встановлених обставин у кримінальному провадженні, зібраних доказів, в першу чергу згідно відеозапису події «192.168.0.20 РС main 2803_082919» та «2020-05-26 аt 11.30.20» щодо дій велосипедиста ОСОБА_11 та водія ОСОБА_10 .

Згідно п.1.10 ПДР України термін «небезпека для руху» - це зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку.

За визначенням терміну «небезпека для руху», наведеного в чинних ПДР, необхідною й достатньою умовою виникнення небезпеки для руху слід уважати присутність у дорожній ситуації одночасно обох ознак: появу рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху ТЗ чи перетинає її, і наявність загрози безпеці дорожнього руху, яку у свою чергу характеризує наявність невідповідностей у діях інших учасників руху вимогам ПДР.

Таким чином, за вимогами ПДР небезпека для руху виникає тоді, коли для водія з`являється об`єктивна можливість виявити, що дії іншого учасника дорожнього руху, який наближається до смуги руху його ТЗ чи перетинає її, не відповідають вимогам ПДР, і ці невідповідності за умови їх збереження загрожують безпеці руху.»

Колегія суддів з`ясувавши та перевіривши об`єктивні дані зафіксовані на відеозаписі даної події встановила, що велосипедист ОСОБА_11 змінює напрямок свого руху вліво на зустрічну смугу руху та рухається фактично до моменту наїзду незмінно, зміною дорожньої обстановки є зміна напрямку руху велосипедистом та його невідповідність дій вимогам ПДР України під час виконання даного маневру, в той час коли водій ОСОБА_10 мав змогу та відповідно до вимог ПДР України, повинен був дотримуватися швидкісного обмеження руху, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.

Разом з тим під час повторного дослідження оптичного диску з камер відеоспостереження та протоколів слідчих експертимментів від 11.08.2022 та 15.09.2022, апеляційним судом встановлено, що в момент зміни напрямку руху, велосипедист перебуває в полі зору водія. За таких обставин органом обвинувачення правильно визначено саме цей момент небезпеки для водія ОСОБА_10 та зазначений у постанові про призначення судової автотехнісної експертизи від 17.08.2022.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до переконання, що судом першої інстанції не вірно надана оцінка дослідженим доказам, а саме протоколам слідчих експериментів від 11.08.2022 та 14.09.2022 відповідно до яких встановлено, що в момент зміни напрямку руху, велосипедист перебуває в полі зору водія, що також підтверджується відеозаписами «192.168.0.20_РС main 2803_082919» та «2020-05-26 at 11.30.20».

Судом першої інстанції при ухваленні виправдувального вироку були взяті до уваги дані висновку експерта ОСОБА_19 від 24.10.2022 за №1999/2011/22-23, згідно якого із технічної точки зору в даній дорожній обстановці небезпека для руху водія автомобіля Volkswagen Multivan ОСОБА_10 виникла у момент виявлення ним із-за задньої частини зустрічного автомобіля білого кольору типу «Рено Кенгу» велосипедиста ОСОБА_11 , який рухався на смугу зустрічного руху, коли дії останнього не відповідали вимогам ПДР та загрожували безпеці дорожнього руху, а у момент виникнення небезпеки для руху водій ОСОБА_10 прищвидкості автомобіля 50 км/год не мав технічної можливості уникнути наїзду на велосипедиста ОСОБА_11 шляхом застосування екстреного гальмування.

Як свідчать матеріали кримінального провадження за заявою захисника обвинуваченого була проведена дана судова автотехнічна експертиза, висновки якої колегія суддів не приймає до уваги, оскільки даний висновок проведений із урахуванням вихідних даних, додатково отриманих під час слідчого експерименту за участю Мельника, проведеного 15 вересня 2022 року, що свідчить про необ`єктивність даного висновку, оскільки надані ОСОБА_12 пояснення з приводу механізму ДТП взяті експертом до уваги в контексті на користь обвинуваченого, при цьому колегія суддів виходить з того, що обвинувачений ОСОБА_12 надав такі покази, які містять в собі надання експертам таких вихідних даних дорожньо-транспортної пригоди, які завідомо вказували про його невинуватість.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів при оцінці доказів, а саме висновків експертів від 29.12.2020 №КСЕ-19/124-20/15344; від 25.08.2022 №СЕ-19/124-22/8970-ІТ та від 24.10.2022 за №1999/2011/22-23, віддає перевагу першим двум (від 29.12.2020 та від 25.08.2022), оскільки вони є більш мотивованими та експерти прийшли до категоричного висновку, що ОСОБА_12 повинен був дотримуватись дозволеної швидкості руху транспортного засобу в населеному пункті, а в момент небезпеки для його руху повинен був негайно зменшити швидкість руху керованого ним автомобіля аж до його зупинки, тобто повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 12.3, 12.4 ПДР. У момент виникнення небезпеки для руху Мельник мав технічну можливість уиникнути наїзду на велосипедиста ОСОБА_20 при дозволеній швидкості руху транспортного засобу в населеному пункті 50 км/год.

Зміст оцінки цього джерела доказів полягає у визначенні його допустимості для використання у кримінальному провадженні, а також повноти і достовірності викладених у ньому відомостей.

Для оцінки висновку експерта суд має враховувати, зокрема обсяг та якість взятих до уваги фактів, наданих експерту або встановлених під час експертного дослідження, переконливість викладених експертом доводів, переконливість пояснень, чому неможлива інша інтерпретація тієї сукупності фактів, на підставі яких робився висновок, тощо.

За приписами кримінального процесуального закону висновок експерта не має наперед встановленої сили, не має переваг перед іншими доказами, виключної обов`язковості для суду й оцінюється разом з іншими доказами за правилами, передбаченими ст. 94 КПК України.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 29.06.2007 року у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Аналізуючи та оцінюючи у своїй сукупності докази, надані сторонами кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_12 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доведена. Прийшовши до такого висновку, суд апеляційної інстанції враховує висновки судових експертиз, відеозапис події, які у своїй сукупності та взаємозв`язку вказують на доведення вини ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України поза розумним сумнівом.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 01 1978 року та «Коробов проти України» від 21 10 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів, суд як правило застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» і така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Сукупність доказів, що містяться у матеріалах кримінального провадження свідчить, що порушення правил дорожнього руху України, а саме п. 12.4 Мельником знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП та наслідків ДТП, у вигляді смерті потерпілого велосипедиста ОСОБА_11 , тому в діях ОСОБА_12 вбачається наявність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 КК України.

Під час розгляду кримінального провадження суд зобов`язаний виявити та встановити порушення ПДР, які мали місце, але водночас він повинен зазначити у вироку, які саме з цих порушень були причиною настання наслідків, передбачених ст. 286 КК, тобто перебували у причинному зв`язку з ними, а які з цих порушень виконали лише функцію умов, що їм сприяли;

Таким чином, Мельник рухаючись з перевищенням максимально дозволеної швидкості у населених пунктах (більше 50 км/год.) здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який виконуючи маневр повороту ліворуч виїхав на зустрічну смугу руху відносно свого напрямку руху, по якій в цей час рухався автомобіль «Volkswagen Multivan», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди. Тобто порушення п.12.4 ПДР водієм Мельником перебувають в причинно - наслідковому зв`язку із виникненням ДТП та наслідками, що настали, а саме отриманя тілесних ушкоджень потерпілим, від яких загинув на місці пригоди.

Дії Мельника колегія суддів кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Відповідно до вимог ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.

Враховуючи вищевикладене, вимоги ст.407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку про скасування вироку місцевого суду з ухваленням нового обвинувального вироку.

Призначаючи покарання ОСОБА_12 , колегія суддів з дотриманням Особливої частини в межах Загальної частини враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушень, яке відносяться до тяжкого злочину, але вчиненого з необережності, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, по місцю проживання характеризується позитивно, вчинив один епізод злочинної діяльності, на спеціальних обліках не перебуває, відсутність обтяжуючих покарання обставин, позицію родичів загиблого ОСОБА_11 , які жодних претензій не мають та надання їм матеріальної допомоги обвинуваченим ОСОБА_12 .

Разом з тим, колегія суддів вирішуючи питання про призначення виду і розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_12 враховує обставини його вчинення, а саме грубе порушення ПДР велосипедистом ОСОБА_11 , який порушуючи п.п.10.1, 10.4 ПДР, виконуючи маневр повороту ліворуч виїхав на зустрічну смугу руху, які з технічної точки зору знаходились у причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. При цьому колегія суддів враховує виключно позитивні дані про особу обвинуваченого, а також знаходженням на його утриманні двох малолітніх дітей, незадовільний стан здоров`я (згідно документів медичного характеру), активну підтримку ЗСУ, що у даному випадку дають підстави для призначення основного покарання в межах санкцій ч.2 ст.286 КК України із застосуванням положення ст.75 КК України, з встановленням іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, що є достатнім для того, щоб він в умовах здійснення контролю за поведінкою довів своє виправлення.

Суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ст. 75 КК якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Законодавець надав дискреційні повноваження судам у визначенні можливості застосувати ст. 75 КК.

Вирішуючи питання про необхідність призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 286 КК України колегія суддів враховує наступне.

Закон про кримінальну відповідальність не містить імперативних обмежень щодо можливості позбавлення права керувати транспортними засобами осіб, для яких діяльність, пов`язана з користуванням таким правом, є джерелом доходу. Наявність цієї обставини потребує більш виваженого підходу під час обрання відповідного виду покарання для особи, засудженої за ч. 2 ст. 286 КК України, з урахуванням загальних засад справедливості, гуманізму та індивідуалізації.

Норми закону України про кримінальну відповідальність наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

Так, санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. У цьому випадку додаткове покарання є альтернативним, а доцільність його застосування вирішується судом у кожному конкретному випадку. Такого висновку дійшла колегія суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 10.08.2021, справа № 137/807/20.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 08.02.2018, справа № 361/2704/16-к, санкція ч. 2 ст. 286 КК, з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, надає можливість суду як призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, так і не застосовувати таке покарання до особи, оскільки це покарання у санкції носить альтернативний характер і не є обов`язковим для застосування судом.

З урахуванням даних про обставини порушення обвинуваченим правил безпеки дорожнього руху, особу обвинуваченого, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, який вину не визнав, а також враховуючи наслідки, що настали у вигляді смерті потерпілого, що є непоправними, оскільки життя людини є найвищою цінністю, відсутність претензій з боку потерпілої приймається судом апеляційної інстанції, однак в сукупності з іншими обставинами не знижують ступінь суспільної небезпеки винного, тому колегія суддів приходить до переконання про неможливість виправлення засудженого без призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про достатність аргументів наведених в апеляційній скарзі прокурора, які слід задовольнити частково, а вирок місцевого суду скасувати та ухвалити новий вирок.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз у загальному розмірі 9355,84 гривень слід стягнути з ОСОБА_21 на користь держави.

Речові докази у кримінальному провадженні вирішити відповідно до вимог: ст. 100 КПК України:

- автомобіль «Volkswagen Multivan», номерний знак НОМЕР_1 , залишити за належністю ОСОБА_10 , звільнивши його від зобов`язань за зберігальною розпискою;

- велосипед «Україна» залишити ОСОБА_22 , звільнивши його від зобов`язань за зберігальною розпискою;

- оптичний диск із файлами відеозаписів з камер відеоспостереження залишити при матеріалах кримінального провадження;

- документи, надані сторонами, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт на майно:

- накладений ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 травня 2020 року у справі №711/3625/20 (провадження 1-кс /711/1293/20) на велосипед «Україна»;

- накладений ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 червня 2020 року у справі 711/3626/20 (провадження 1-кс/ 711/1294/20) на автомобіль «Volkswagen Multivan» р.н. НОМЕР_1 .

Керуючись статтями 367, 369, 370,378 КПК України колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Вирок Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 серпня 2024 року стосовно ОСОБА_10 - скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_10 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України і призначити ОСОБА_10 покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком тривалістю на 1 рік.

Покласти на ОСОБА_10 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти повноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути із засудженого ОСОБА_10 процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 9355,84 гривень на користь держави.

Скасувати арешт на майно:

- накладений ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 травня 2020 року у справі №711/3625/20 (провадження 1-кс /711/1293/20) на велосипед «Україна»;

- накладений ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 03 червня 2020 року у справі 711/3626/20 (провадження 1-кс/ 711/1294/20) на автомобіль «Volkswagen Multivan» р.н. НОМЕР_1 .

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- автомобіль «Volkswagen Multivan», номерний знак НОМЕР_1 , залишити за належністю ОСОБА_10 , звільнивши його від зобов`язань за зберігальною розпискою;

- велосипед «Україна» залишити ОСОБА_22 , звільнивши його від зобов`язань за зберігальною розпискою;

- оптичний диск із файлами відеозаписів з камер відеоспостереження залишити при матеріалах кримінального провадження;

- документи, надані сторонами кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий суддя

Судді