Справа № 932/3278/25
Провадження № 1-кс/932/1221/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду м. Дніпра клопотання старшого слідчого - криміналіста Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєверодонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012854 від 01.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого - криміналіста Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєверодонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012854 від 01.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про накладення арешту у вигляді заборони відчуження, розпорядження та користування транспортним засобом, який був вилучений в ході огляду місця дорожньо-транспортної події від 01.04.2025 року, а саме: автомобіль марки «Dodge» моделі «Journey», який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , має реєстраційний номер « НОМЕР_2 », який належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

В обґрунтування свого клопотання зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що 01.04.2025 року близько 15 год. 20 хв. діловод речової служби секції тилу військової частини НОМЕР_3 НГУ України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «Dodge» моделі «Journey» реєстраційний номер « НОМЕР_2 » рухаючись по вулиці Полярній у м. Слов`янську, Краматорського району, Донецької області, здійснюючи виїзд з другорядної дороги, не надав перевагу у русі, внаслідок чого відбулось зіткнення з автомобілем марки «Renault» моделі «Laguna» реєстраційний номер іноземної держави « НОМЕР_4 » під керуванням головного сержанта 2 взводу 3 роти НОМЕР_5 окремої гірсько-штурмової бригади ВЧ НОМЕР_6 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля марки «Renault» моделі «Laguna» реєстраційний номер іноземної держави « НОМЕР_4 » - старший навідник НОМЕР_5 окремої гірсько-штурмової бригади ВЧ НОМЕР_6 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримав тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин грудної клітини, правого плеча, закритого перелому наколінника правого колінного суглобу зі зміщенням. 01.04.2025 року в ході проведення огляду місця події дорожньо-транспортної пригоди, що в районі перехрестя проїзних частин вул. Вокзальної та вул. Полярної у м. Слов`янську, Краматорського району, Донецької області, було вилучено автомобіль марки «Dodge» моделі «Journey» реєстраційний номер « НОМЕР_2 » та автомобіль марки «Renault» моделі «Laguna» реєстраційний номер іноземної держави « НОМЕР_4 », які було направлено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, що за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, вул. Ясна, 34. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_1 видане ТСЦ 1443 від 26.11.2022 року автомобіль марки «Dodge» моделі «Journey» реєстраційний номер « НОМЕР_2 » належить ОСОБА_5 .

Постановою слідчого від 01.04.2025 року, вищевказаний транспортний засіб - визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки він містить сліди злочину, тобто, утримують відомості, що можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час проведення досудового розслідування, тому вказане майно потребує проведенню відповідних експертиз.

Сукупність зібраних на даний час доказів дають підстави для подальшого продовження досудового розслідування свідчать про те, що було вчинено кримінальне правопорушення такого ступеня тяжкості, що виправдовує застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно.

З урахуванням викладеного, з метою проведення експертиз, в тому числі технічного стану транспортного засобу, трасологічної та автотехнічної, збереження вилучених речей, які є речовими доказами у кримінальному провадження та забезпечення виконання завдань кримінального провадження в цілому, необхідно накласти арешт на вказане майно, оскільки в разі повернення його є достатні підстави вважати, що воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, перетворене чи відчужене, що може значно перешкодити кримінальному провадженню.

Таким чином, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, а саме перелічених вище речових доказів, для виконання завдання арешту майна, встановленого ч. 1 ст. 170 КПК України, наявні підстави для накладення арешту у вигляді позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаними транспортними засобами.

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином, надавши заяву про розгляд клопотання без їх участі.

Власники майна, ОСОБА_5 , в судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином, додавши заяву про розгляд клопотання без його участі, не заперечує проти накладання арешту на легковий автомобіль марки «Dodge» моделі «Journey», який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , має реєстраційний номер « НОМЕР_2 ».

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, вважаю можливим розглянути клопотання за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Поряд з цим, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Арешт майна, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання старшого слідчого - криміналіста Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєверодонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012854 від 01.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Постановою старшого слідчого - криміналіста Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєверодонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 від 01.04.2025 року визнано речовим доказом у кримінальному провадження № 0012854, а саме: автомобіль марки «Dodge» моделі «Journey», має реєстраційний номер « НОМЕР_2 » та направлено для зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, вул. Ясна, 34.

Окрім того, до матеріалів клопотання додана заява від ОСОБА_5 , власника автомобіля марки «Dodge» моделі «Journey», реєстраційний номер « НОМЕР_2 », про те, що він не заперечує проти накладання арешту.

З наведених вище підстав, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та без їх арешту та вилучення існує реальна загроза зміни слідової інформації, яка наявна на них на теперішній час, крім того необхідно провести ряд невідкладних слідчих (розшукових) та процесуальний дій, в тому числі експертних досліджень, для встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за доцільне накласти арешт на майно, вказане у клопотанні.

Слідчий суддя враховує наявність правових підстав для накладання арешту, можливість використання вказаного речового доказу у кримінальному провадженні. Приймаючи до уваги, що вищевказані речі, можуть бути використаній, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, тому з метою збереження цього речового доказу та досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання, тому воно підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Оскільки вилучене майно необхідно зберігати в тому вигляді, в якому вони були вилучені, а також для забезпечення проведення відповідних експертиз, вважаю, що існують підстави для заборони відчуження, розпорядження та користування майном.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого - криміналіста Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сєверодонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0012854 від 01.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт, з забороною відчуження, користування та розпорядження, який є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0012854 від 01.04.2025 року, який був вилучений в ході огляду місця дорожньо-транспортної події від 01.04.2025 року, а саме: автомобіль марки «Dodge» моделі «Journey», який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , має реєстраційний номер « НОМЕР_2 », який належить ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який направлено для зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів, за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Слов`янськ, вул. Ясна, 34.

Копію ухвали направити прокурору, слідчому та власнику майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Копія ухвали надсилається слідчому, прокурору, підозрюваному, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1