Справа № 308/3143/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 березня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000017 від 13.02.2025 року

В С Т А Н О В И В :

Прокурор звернувся до суду з вказаним клопотанням у якому зазначає, що слідчим відділом Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000017 від 13 лютого 2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та іншими невстановленими на даний час органом досудового розслідування особами виник злочинний умисел, спрямований на незаконне переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за межі України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану».

Надалі, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 та іншими невстановленими на даний час органом досудового розслідування особами, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на виконання свого злочинного умислу щодо незаконного переправлення осіб через держаний кордон України з корисливих мотивів, діючи за попередньою змовою з невстановленими на даний час органом досудового розслідування особами, розробили протиправний механізм переправлення осіб через державний кордон України відповідно до якого, особи призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за кордон, перетинають кордон поза межами пункту пропуску до країн Європейського Союзу осіб.

З метою реалізації свого злочинного плану, ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_5 та іншими невстановленими на даний час органом досудового розслідування особами, підшукали особу, яка мала намір незаконно перетнути державний кордон України з метою виїзду до країн Європейського Союзу, а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (який діяв під контролем правоохоронних органів).

Так встановлено, що ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 та іншими невстановленими на даний час органом досудового розслідування особами, маючи на меті незаконно переправити ОСОБА_6 через державний кордон України проінструктував ОСОБА_6 про те, що йому необхідно з`явитись до Закарпатської області де на декілька днів необхідно буде винайняти житло, до моменту здійснення переправи, та за це йому потрібно буде заплатити грошові кошти у сумі 9000 євро. Однак ОСОБА_5 також повідомив ОСОБА_6 що йому необхідно буде взяти з собою ще одну особу яка буде виступати в ролі «гаранта» який передасть вказані грошові кошти після реалізації незаконного переправлення. В свою чергу ОСОБА_6 погодився та запропонував ОСОБА_5 залучити як «гаранта» свою подругу, а саме громадянку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (яка діяла під контролем правоохоронних органів).

Надалі, 22.02.2025р. близько 23:20 год. за вказівками ОСОБА_5 , ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 прибули до залізничного вокзалу у м. Київ, де підійшовши до потягу сполученням «Ужгород-Харків» зайшли до вагону де провідником був ОСОБА_5 який в свою чергу посадив ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 в купе для провідника та вони направились у м. Ужгород.

23.02.2025 близько 15:20 год. прибувши до м. Ужгород, ОСОБА_5 висадив ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 з потягу поза межами залізничного вокзалу з метою приховування від працівників РТЦК та СП і ДПСУ, а саме в залізничному депо м. Ужгород, де повідомив, що зараз їх заберуть та доставлять до місця тимчасового проживання. Після чого до вищевказаного місця прибув транспортний засіб марки "Ауді А6" білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 водієм якого був ОСОБА_4 та який повіз ОСОБА_6 разом з

ОСОБА_7 до с. Велика Добронь, Ужгородського району, а саме до закладу «Три туза» де висадивши ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 наказав їм заселитись до готельного номеру та очікувати подальших вказівок. Після чого того ж дня близько 18:30 год. ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 та іншими невстановленими на даний час органом досудового розслідування особами зателефонував до ОСОБА_6 та сказав йому виходити з готелю де вже очікував його у автомобілі марки "Ауді А6" білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 разом з ОСОБА_8 та забравши ОСОБА_6 повезли його до м. Мукачево та заселили до квартири за адресою АДРЕСА_1 , і наказали очікувати подальших вказівок, де ОСОБА_6 проживав до 27.02.2025.

В подальшому 27.02.2025 близько 09:00 год. ОСОБА_5 зателефонував до ОСОБА_6 та повідомив, що зараз його заберуть та буде здійснюватися незаконне переправлення його через Державний кордон України. Після чого близько 09:30 год. за ОСОБА_6 прибув невстановлений на даний час органом досудового розслідування транспортний засіб який довіз його до готелю «Равликова ферма» що розташований за адресою Хустський район с. Нижнє селище, вул. Центральна буд. 82, та невстановлена на даний час органом досудового розслідування особа яка була водієм, наказала ОСОБА_6 заселитись у номері готелю та очікувати подальших вказівок.

В подальшому того ж дня близько 18:00 год. невстановлена на даний час органом досудового розслідування особа прибула готелю «Равликова ферма», де на не встановленому на даний час органом досудового розслідування транспортному засобі забрала ОСОБА_6 та повезла до місця здійснення незаконного переправлення через Державний кордон України, а саме до с. Дийда, Берегівського району Закарпатської області.

В свою чергу, близько 19:30 год., ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 та іншими невстановленими на даний час органом досудового розслідування особами прибув до готелю «Три туза», що у с. Велика Добронь, де пішов до готельного номеру №3 в якому проживала ОСОБА_7 та сказав їй, що переправлення ОСОБА_6 вже відбувається та що їй необхідно надати йому попередньо обумовлені грошові кошти, на що ОСОБА_7 передала йому 9000 євро і після цього ОСОБА_5 о 19:38 у вищевказаному готельному номері був затриманий працівниками правоохоронних органів.

27.02.2025 року у ході проведення огляду місця події за адресою: Ужгородський район с. Велика Добронь, вул. Малодоброньська, буд. 1, на території закладу «Три туза» було виявлено та вилучено транспортний засіб марки «Ауді А6» д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Закарпатській області, та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 яке поміщено до паперового конверту НПУ.

28.02.2025 року вилучений автомобіль марки «Ауді А6» д.н.з. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

А тому на підставі вищенаведеного, з метою забезпечення збереження речових доказів, прокурор просить клопотання задовольнити та накласти арешт на вищезазначений вилучений транспортний засіб марки «Ауді А6» д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 .

Прокурор на розгляд клопотання не з"явився повторно, хоча про час та місце розгляду такого був повідомлений, належним чином.

Власниця майна ОСОБА_9 та її представник адвокат ОСОБА_10 у судове засідання з розгляду клопотання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду клопотання були повідомлені вчасно та належним чином.

Адвокат ОСОБА_10 13.03.2025 року подав слідчому судді заяву у якій зазначив, що автомобіль марки «Ауді А6», білого кольору д.н.з. НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_9 не був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберіг на собі його сліди та не містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, не є об"єктом кримінально протиправних дій, чи річчю набутою кримінально протиправним шляхом. Також автомобіль не підлягає спеціальній конфіскації. Так, згідно повідомлення про підозру, дійсно сусід власника автомобіля ОСОБА_4 , не обізнаний в злочинних намірах батька, на прохання останнього відвіз двох громадян України до м. Мукачева, на відстань більше 40 км. від державного кордону. Власниця автомобіля ОСОБА_9 не знала і не могла знати про його нібито незаконне використання, і тому цей автомобіль не підлягає спеціальній конфіскації. Також автомобіль не підлягає конфіскації як виду покарання, тому, що повідомлення про підозру ОСОБА_9 не вручене. Зазначив, що даний автомобіль необхідний ОСОБА_9 для отримання медичної допомоги. Так, ОСОБА_9 мешкає у с. Страбичово Мукачівського району, у якому відсутній автобусний маршрут, і потрапити до лікаря можливо лише на транспортному засобі. 13.03.2025 року ОСОБА_9 отримала направлення до лікаря, але вимушена наймати транспортний засіб. А тому просить відмовити у задоволенні клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступного.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Як встановлено в ході розгляду клопотання, Ужгородським РУП ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000017 від 13 лютого 2025 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

З долученого до матеріалів клопотання протоколу огляду місця події від 27.02.2025 року вбачається, що в ході огляду місця події за адресою: Ужгородський район, с. Велика Добронь, вул. Малодоброньська, буд. 1, на території закладу «Три туза» було проведено огляд транспортного засобу марки «Ауді А6», д.н.з. НОМЕР_1 , який вилучено та поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Закарпатській області, а також вилучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке поміщено до паперового конверту НПУ.

Вказаний огляд місця події (транспортного засобу) проводився за добровільною згодою законного володільця автомобіля марки «Ауді А6», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , що підтверджується письмовою заявою ОСОБА_4 від 27.02.2025 року на ім"я старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Згідно з постановою старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_11 від 28.02.2025 року вищевказаний автомобіль марки «Ауді А6», д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000017 від 13.02.2025 р., як такі, що відповідають критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як убачається з повідомлення про підозру ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000017, автомобіль марки «Ауді А6» д.н.з. НОМЕР_1 , використовувався підозрюваним ОСОБА_4 для перевезення, під час вчинення інкримінованого йому злочину, зокрема, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , а отже такий відповідно до ст.98 КПК України відповідає критеріям речового доказу.

Зазначені обставини крім іншого підтверджуються і долученими до клопотання протоколами допитів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від 25.02.2025 року, а також не заперечуються і представником власника майна адвоката ОСОБА_10 , який у своїй заяві зазначив, що сусід власника автомобіля - ОСОБА_4 , не обізнаний в злочинних намірах батька, на прохання останнього відвіз двох громадян України до м. Мукачева, на відстань більше 40 км. від державного кордону.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу (накладення арешту з метою збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

А тому слідчий суддя відхиляє заперечення представника власниці майна, як безпідставні.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить переконання про наявність достатніх підстав уважати, що вилучені в ході проведення 27.02.2025 року огляду місця події вищевказаний транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію такого транспортного засобу, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та матимуть доказове значення у кримінальному провадженні, а тому клопотання прокурора про накладення арешту на вказані речі є обґрунтованим та підлягає до задоволення. При цьому слідчий суддя вважає, що таке обмеження права власності власниці транспортного засобу ОСОБА_9 , враховуючи, що транспортний засіб марки «Ауді А6» д.н.з. НОМЕР_1 використовувався підозрюваним ОСОБА_4 при вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.332 КК України і є речовим доказом у кримінальному провадженні, відповідатиме вимогам розумності та співрозмірності.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласт арешт на речові докази у кримінальному провадженні №0000017 від 13.02.2025 року, а саме:

-транспортний засіб марки «Ауді А6», д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Закарпатській області;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , яке поміщено до паперового конверту НПУ.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1