Номер провадження: 11-сс/813/78/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.01.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 та представника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ТОВ «ЕНКО ЕНТЕРПРАЙЗ» ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 25.10.2024 про відмову у задоволенні скарги представника ОСОБА_7 на постанову прокурора від 20.08.2024 про закриття к/п №0000096 від 27.09.2023

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було відмовлено у задоволенні скарги представника ОСОБА_7 , в інтересах ТОВ «ЕНКО ЕНТЕРПРАЙЗ» на постанову прокурораКиївської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 від 20.08.2024 про закриття к/п №000096 від 27.09.2023.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя вказував на те, що він позбавлений можливості здійснити судовий контроль у зазначеному кримінальному провадженні, оскільки 30.08.2024 обвинувальний акт по ньому був скерований до Приморського райсуду м. Одеси для розгляду.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

Не погодившись із ухвалою слідчого судді представник ОСОБА_7 , в інтересах ТОВ «ЕНКО ЕНТЕРПРАЙЗ»подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржуване судове рішення є незаконним з огляду на те, що оскільки матеріали к/п №000062 від 28.08.2024 були виділені із к/п №0000096 від 27.09.2023, то у випадку скасування постанови про закриття к/п в частині ст. 190 КК України правова кваліфікація буде приєднана до к/п №000062. Посилання суду на те, що обвинувальний акт скеровано до суду не свідчить про неможливість скасування постанови про закриття провадження.

За таких обставин, представник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 25.10.2024 та постановити нову ухвалу, якою задовольнити її скаргу на постанову прокурора від 20.08.2024 про закриття к/п №0000096 від 27.09.2023

У судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_7 підтримала апеляційну скаргу у повному обсязі та просила її задовольнити, натомість прокурор ОСОБА_6 заперечував проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позиції учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Аналізуючи зміст оскаржуваної ухвали слідчого судді, апеляційний суд доходить висновку про те, що вона вищевказаним вимогам кримінального процесуального закону загалом відповідає з огляду на таке.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

При цьому, положеннями ст. 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є серед іншого щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

За приписами ст. 3 КПК України слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Основним призначенням слідчого судді є здійснення судового захисту прав і законних інтересів осіб, які приймають участь в кримінальному процесі, та забезпечення законності провадження по справі на стадії досудового розслідування. Це зумовлює специфічний характер виконуваної ним кримінально-процесуальної функції, а саме: забезпечення законності та обґрунтованості обмеження конституційних прав і свобод людини на стадії досудового розслідування кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів, які надані апеляційному суду, СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. здійснювалося досудове розслідування к/п №0000096 від 27.09.2023 за ч.ч. 2, 3, 4 ст. 358, ч. 3 ст. 190 КК України.

Досудове розслідування розпочато на підставі заяви директора ТОВ «ЕНКО ЕКНТЕРПРАЙЗ» згідно якої головний бухгалтер ОСОБА_9 вчинила підроблення платіжних доручень та завищила фонд заробітної плати з метою заволодіння грошовими коштами підприємства

У подальшому, постановою прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 к/п №0000096 від 27.09.2023 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення.

Надалі, 20.08.2024 було здійснено зміну правової кваліфікації кримінальних правопорушень з ч.ч. 3, 4 ст. 358 КК України на ч. 1 ст. 200 КК України та ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 200 КК України.

Згодом, 28.08.2024 було виділено матеріали досудового розслідування в окреме к/п №0000062 за ч.1 ст. 212 КК України.

При цьому, 30.08.2024 обвинувальний акт у к/п №0000096 від 27.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 200 КК України був скерований до суду.

Апеляційний суд погоджується із аргументами представника ОСОБА_7 з приводу помилковості висновку слідчого судді з приводу неможливості розгляду скарги на постанову прокурора про закриття кримінального провадження з огляду на направлення обвинувального до суду.

В той же час, колегія суддів вважає за необхідне зауважити на тому, що у процесуальній теорії суттєвість порушень закону визначається переважно з огляду на можливий вплив допущеного порушення на законність та обґрунтованість процесуального рішення.

Водночас необхідність дотримання принципу правової визначеності, що є одним зі складових елементів верховенства права, заснованим на визнанні законної сили та не оспорюваності судових рішень, зумовлює необхідність дотримання розумного балансу між справедливістю та правовою стабільністю судових рішень. Це означає, що необхідно досить обережно та уважно підходити до оцінки характеру наслідків допущених порушень на предмет їх впливу на загальну справедливість судового рішення, оцінити, чи є наслідки допущених порушень настільки серйозними, щоб заради їх усунення порушити режим правової визначеності.

Більш коректним виміром суттєвості порушень, допущених при ухваленні процесуального рішення, видається справедливість прийнятого акту, адже остання є складним оцінним поняттям, що інтегрує в собі його загальну змістовну якість. Використання, власне, справедливості як виміру суттєвості порушень дозволяє оцінити характер допущених порушень не із формальних позицій, а з точки зору реального впливу на характер та зміст ухваленого рішення.

Аналогічний вимір суттєвості порушень застосовує Європейський суд з прав людини, який у своїх рішеннях демонструє виважений підхід до оцінки характеру допущених порушень належної процедури з точки зору їх можливого впливу на загальну справедливість судового розгляду. Метод «оцінки справедливості процесу в цілому» не передбачає дослідження правомірності будь-якої окремої процесуальної дії у відриві від інших етапів процесу.

Повертаючись до доводів апеляційної скарги в частині незаконності постанови прокурора про закриття кримінального провадження, апеляційний суд заважує, що згідно із вимогами ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

На підставі аналізу матеріалів судового провадження, які надані апеляційному суду вбачається, що прокурор зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався, здійснив всі дії, направлені на збір необхідних по справі доказів та надав їм належну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, на підставі чого дійшов обґрунтованого висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Зокрема, в ході проведення досудового розслідування кримінального провадження була ретельно допитана підозрювана ОСОБА_9 , потерпілі, свідки, отримані тимчасові доступи до документів, здійснено їх аналіз та належну оцінку, на підставі чого за результатами проведеного досудового розслідування була винесена вищезазначена постанова про закриття кримінального провадження від 20.08.2024, за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, яка є обґрунтованою.

Відтак, з огляду на зазначені вище обставини, апеляційний суд вважає, що допущене слідчим суддею порушення не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали з огляду на законність постанови прокурора про закриття кримінального провадження за підозрою ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 190 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_7 та скасування ухвали слідчого судді немає.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 24, 284, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 , в інтересах ТОВ «ЕНКО ЕНТЕРПРАЙЗ» - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.10.2024, якою було відмовлено у задоволенні скарги представника ОСОБА_7 на постанову прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_8 від 20.08.2024 про закриття к/п №000096 від 27.09.2023,за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4