Справа № 306/1160/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/425/24, за апеляційними скаргами прокурора Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_7 та захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на вирок Свалявського районного суду Закарпатської області від 24.05.2024.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, одружений, працюючий провідним фахівцем цивільного захисту Берегівського МРВ УДСНС, несудимий, засуджений:

- за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 06 (шість) років із конфіскацією всього належного йому майна;

- за ч. 1 ст. 317 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 03(три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_5 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 06 (шість) років із конфіскацією всього належного йому майна.

Зараховано ОСОБА_5 у строк відбування покарання термін його перебування під вартою з 13.03.2018 по 07.12.2020.

Строк покарання ОСОБА_5 ухвалено рахувати з дня затримання після набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертиз у розмірі 3289 (три тисячі двісті вісімдесят дев`ять) грн.

Речові докази: грошові кошти в розмірі 1200 грн (купюри номіналом 500 грн - серія ХА № 4368869, номіналом 200 грн - серія КК № 8086964, номіналом 200 грн - серія ВЗ № 6063142, номіналом 200 грн - серія ЄВ № 6652241, номіналом 100 грн - серія КД № 1825075) - повернуто до фінансової частини ГУ НП в Закарпатській області; грошові кошти в сумі 957 грн, мобільний телефон Самсунг - повернуто ОСОБА_5 , жорсткі диски, Micro SD 8GB,DVD-R4,оптичні носії DVD-R, карту пам`яті, чотири «CD-R» диски - залишено в матеріалах кримінального провадження; наркотичні речовини та шприци, упаковані в пакетах № 2424085, 2424694, 2424695, 4136805, 4136806, 2424093, 4305105, 2424068 - знищено.

Згідно вироку ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

-2-

ОСОБА_5 17.02.2018 близько 23 год 50 хв, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою забезпечення незаконного вживання наркотичного засобу, надав приміщення за місцем своєї реєстрації та фактичного проживання за адресою АДРЕСА_1 , а саме кімнату типу «майстерня» в житловому будинку, що розташований за вище вказаною адресою, для вживання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу (марихуани) громадянину ОСОБА_9 , якого вказаною вище речовиною пригостив ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_9 скористався саморобно виготовленим пристроєм з двох пластикових пляшок типу «водний бульбулятор», який знаходився у вказаній кімнаті за місцем проживання ОСОБА_5 та за допомогою якого вжив вказану речовину шляхом її куріння.

Згідно висновку експерта № 6/177 від 26.03.2018 є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено-екстракт канабісу. Маса екстракту канабісу (в перерахунку на суху речовину) становить 0,3100 г .

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 20.02.2018, точний час органом досудового розслідування не встановлений, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою забезпечення незаконного вживання психотропної речовини, надав приміщення за місцем своєї реєстрації та фактичного проживання за адресою АДРЕСА_1 , а саме кімнату типу «майстерня» в житловому будинку, що розташований за вище вказаною адресою, для вживання психотропної речовини - «метамфетаміна» громадянину ОСОБА_10 , мешканцю АДРЕСА_2 , якого вказаною вище речовиною пригостив ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_10 скористався трубочкою виготовленою із грошової купюри за допомогою якої вжив вказану речовину шляхом її вдихання через ніс.

Крім того, ОСОБА_5 20.02.2018, точний час органом досудового розслідування не встановлений, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою забезпечення незаконного вживання психотропної речовини, надав приміщення за місцем своєї реєстрації та фактичного проживання за адресою АДРЕСА_1 , а саме кімнату типу «майстерня» в житловому будинку, що розташований за вище вказаною адресою, для вживання психотропної речовини - «метамфетаміна» громадянину ОСОБА_11 , мешканцю АДРЕСА_3 та громадянину ОСОБА_12 , мешканцю АДРЕСА_4 , яких вказаною вище речовиною пригостив ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_11 та ОСОБА_12 скористалися трубочкою виготовленою із грошової купюри за допомогою якої вжили вказану речовину шляхом її вдихання через ніс.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 07.03.2018 близько 02 год 40 хв, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою забезпечення незаконного вживання психотропної речовини, надав приміщення за місцем своєї реєстрації та фактичного проживання за адресою АДРЕСА_1 , а саме кімнату типу «майстерня» в житловому будинку, що розташований за вище вказаною адресою, для вживання психотропної речовини - «метамфетамін» громадянину ОСОБА_13 , мешканцю АДРЕСА_5 , якого вказаною вище речовиною пригостив ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_13 скористався трубочкою виготовленою із грошової купюри за допомогою якої вжив вказану речовину шляхом її вдихання через ніс.

01.03.2018 близько 18 год 20 хв працівниками СКП Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області, спільно з працівниками Закарпатського управління ДВП Національної поліції України, на підставі постанови про проведення оперативної закупки від 27.02.2018, було проведено контроль за вчиненням

-3-

злочину у вигляді оперативної закупівлі психотропної речовини «метамфетамін» у ОСОБА_5 , без затримання особи, в ході якої ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Свалява, по вул. Лесі Українки, 10 А, біля АВС «Калиновий гай», отримав від громадянина ОСОБА_14 грошові кошти в сумі 800 грн, в якості оплати за обумовлену психотропну речовину «метамфетамін», після чого ОСОБА_5 , отримавши грошові кошти та поставивши їх до кишені, умисно, незаконно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність з метою збагачення збув громадянину ОСОБА_14 , за отримані грошові кошти у сумі 800 грн медичний шприц із порошкоподібною речовиною білого кольору.

Згідно висновку експерта № 6/156 від 06.03.2018, надана на експертизу кристалічна речовина білого кольору в своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Маса наданої на експертизу кристалічної речовини, білого кольору - 0,5703 г містить 18,87 ваг. %- 0,1076 г метамфетаміна (у перерахунку на метамфетамін основну).

13.03.2018 близько 17 год 20 хв працівниками СКП Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області, спільно з працівниками Закарпатського управління ДВБ Національної поліції України, на підставі постанови про проведення оперативної закупки від 12.03.2018, було проведено контроль за вчиненням злочину у вигляді оперативної закупівлі психотропної речовини «метамфетаміна» у ОСОБА_5 , із затриманням особи, в ході якої ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Свалява, по вул. Л. Українки, 10-А, біля АВС «Калиновий гай», отримав від громадянина ОСОБА_14 грошові кошти в сумі 1200 грн, якості оплати за обумовлену психотропну речовину «метамфетамін», після чого ОСОБА_5 , отримавши грошові кошти та поставивши їх до кишені, умисно, повторно, незаконно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність з метою збагачення, збув громадянину ОСОБА_14 за отримані грошові кошти у сумі 1200 грн, медичний шприц із порошкоподібною речовиною білого кольору.

Згідно висновку експерта № 6/181 від 19.03.2018, надана на експертизу порошкоподібна речовина білого кольору в своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Маса наданої на експертизу кристалічної речовини, білого кольору-0,4278 г містить 27,28 ваг. %- 0,1167 г метамфетаміна (у перерахунку на метамфетамін основну).

Також, ОСОБА_5 у невстановлені органом досудового розслідування дати та час, добре усвідомлюючи, що біла порошкоподібна речовина у медичному шприці, яка являється психотропною речовиною - «метамфетамін» та зберігається ним за місцем його проживання в АДРЕСА_1 , в кімнаті типу «майстерня» за музичною колонкою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно,таємно, з метою подальшого збуту вказаної речовини, зберігав її за місцем свого проживання, допоки 13.03.2018 працівниками Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУ НП у Закарпатській області, спільно з працівниками Закарпатського управління ДВБ Національної поліції України під час проведення санкціонованого Свалявським районним судом обшуку в м. Свалява по вул. Л. Українки, 13, Закарпатської області вищевказану психотропну порошкоподібну речовину білого кольору було виявлено та належним чином вилучено. Згідно висновку експерта № 6/179 від 22.03.2018, надана на експертизу кристалічна речовина світло коричневого кольору в своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Маса наданої на експертизу кристалічної речовини -0,2469 г містить 50,50 ваг. %- 0,1247 г метамфетаміна (у перерахунку на метамфетамін основну).

В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичні обставини та доведеність вини ОСОБА_5 у пред`явленому йому обвинуваченні, посилаючись на неправильне застосування судом закону про кримінальну відповідальність та невідповідність

-4-

призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого через м`якість, просить вирок суду в частині призначення покарання скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_5 призначити покарання: за ч. 2 ст. 307 КК України - у виді позбавлення волі на строк 08 (вісім) років із конфіскацією майна; за ч. 1 ст. 317 КК України - у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років та на підставі ст. 70 КК України визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 08 (вісім) років із конфіскацією майна. В решті вирок суду залишити без змін. Вказує на те, що призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд не в повній мірі врахував тяжкість вчинених обвинуваченим злочинів, які відносяться до категорії тяжких та дані про особу винного, який негативно характеризується, вважається таким, що не має судимості, вчинив тяжкі корисливі злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, а тому призначене обвинуваченому покарання, за відсутності обставин, які пом`якшують покарання, не сприятиме досягненню мети кримінального покарання та виправленню обвинуваченого, а також запобіганню вчиненню нових злочинів.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить вирок суду від 24.05.2024 щодо ОСОБА_5 скасувати, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 закрити у зв`язку з недоведеністю в його діях вини у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України. В обґрунтування апеляційних вимог захисник посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Звертає увагу на те, що в ході судового розгляду стороною захисту було заявлено клопотання про надання дозволу до тимчасового доступу до наказу МВС, СБУ та Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 за № 887дск/1384дск/480дск «Про затвердження Інструкції про порядок проведення контрольованої поставки, контрольованої та оперативної закупки товарів, речей, предметів, послуг, документів, засобів і речовин, у тому числі заборонених для обігу, у фізичних та юридичних осіб, незалежно від форм власності» і хоча дане клопотання про надання тимчасового доступу і було задоволено, проте під час її виконання начальником Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області, у тимчасовому доступі до зазначеної Інструкції було відмовлено, тобто мало місце невиконання ухвали суду. Крім того, судом було відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту щодо виправлення описки в ухвалі Свалявського районного суду Закарпатської області від 07.09.2020 про надання дозволу захиснику на тимчасовий доступ до зазначеної Інструкції для ознайомлення та отримання копії завіреного тексту примірника даної Інструкції, який зберігається та перебуває у володінні Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області, для її вивчення та можливості завіреної копії представити для ознайомлення суду. Зазначені дії стали перешкодою в ознайомленні із нормативним документом, як стороні захисту так і суду не надано, що в свою чергу перешкодило обвинуваченому захиститись від пред`явленого обвинувачення і є порушенням права обвинуваченого на захист. В оскаржуваному вироку суд хоча і послався на докази, досліджені судом в ході судового розгляду, про те їх не проаналізував, не надав оцінки з точки зору їх належності та допустимості в сукупності з іншими доказами у зв`язку з чим проявив однобічність судового розгляду. У ході судового розгляду стороною захисту заявлено клопотання про визнання доказів заявлених стороною обвинувачення недопустимими доказами з підстав відсутності доказів на підтвердження наявності у правоохоронного органу конкретних та об`єктивних підстав для проведення оперативної закупки. Зокрема, у вироку суд як на доказ винуватості ОСОБА_5 послався на рапорт старшого оперуповноваженого ОСОБА_15 від 01.03.2018, який не підпадає під перелік джерел доказів, передбачених ч. 2 ст. 84 КПК України. Відповідно відомості в ньому не можуть слугувати належним та допустимим

-5-

доказом на підтвердження конкретних та об`єктивних підстав, у тому числі підставою для проведення оперативної закупки, яку проведено відносно обвинуваченого ОСОБА_5 01.03.2018. Відсутність доказів в розумінні вимог ст. 84 КПК України на підтвердження відомостей в рапорті від 01.03.2018, спростовує законність проведення оперативної закупки, помилкове суб`єктивне ставлення по відношенню до ОСОБА_5 та упередженість працівників оперативного підрозділу по відношенню до обвинуваченого ОСОБА_5 . Цим обставинам оцінка не надана, як і необґрунтовано підстави для відхилення доводів сторони захисту з даного приводу, що вказує на однобічність судового розгляду. Крім того, з постанови про проведення оперативної закупки від 27.02.2018 слідує, що оперативно розшукова справа заведена 11.01.2018 стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_16 , по оперативній інформації про те, що вони на території м. Свалява та Свалявського району, причетні до готування вчинення злочинів пов`язаних із обігом наркотичних речовин, проте доказів про збут наркотичних засобів в період з 11.01.2018 по 27.02.2018 не здобуто та прокурором суду не надано для дослідження. Зазначене не давало підстави суду прийти до переконання про законність дій з боку працівників поліції на проведення оперативної закупки. Зазначене не давало підстави для проведення такої оперативної закупки 01.03.2018 та є незаконним та не давало підстав суду прийти до переконання про законність дій працівників поліції, щодо підставності проведення оперативної закупки від 01.03.2018. Таким чином, докази, здобуті способом, якому передувала за версією сторони обвинувачення оперативна закупка 01.03.2018, є такими ж незаконно здобутими як і призначення даної оперативної закупки. Судом першої інстанції зазначені обставини досліджено не повністю, а в оскаржуваному вироку не обгрунтовано підстави відхилення з даного приводу доводів сторони захисту. Також звертає увагу на те, що на момент події, так і під час досудового розслідування ОСОБА_5 являвся працівником правоохоронного органу, однак в оскаржуваному вироку оцінка доказам, які це підтверджують, не надана та підстави відхилення не зазначено. Відтак згідно положень ч. 4 ст. 216 КПК України, прикінцевих та перехідних положень того ж Кодексу, досудове розслідування у даному кримінальному провадженні повинне було здійснюватись слідчими органів прокуратури, тому слідчі Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУ НП у Закарпатській області, які здійснювали досудове розслідування кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , діяли поза межами визначених КПК України повноважень. А від так досудове розслідування здійснено неуповноваженими на те особами (органами), що є істотним порушенням прав людини і основоположних свобод та має наслідком визнання отриманих доказів недопустимими. Також сторона захисту стверджує про недопустимість висновків експертиз, оскільки слідчий всупереч вимог передбачених ч. 1 ст. 244 КПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017) з клопотанням про проведення експертизи до слідчого судді не звертався, а дані експертизи були призначені заступником начальника слідчого відділу, тобто не уповноваженою особою. Огляд житла по місцю проживання обвинуваченого ОСОБА_5 від 13.03.2018 проведено без дозволу слідчого судді. Наявність дослідженої судом заяви ОСОБА_17 про надання дозволу проведення огляду свого дворогосподарства та житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , не може виправдати незаконність дій слідчого, оскільки як вбачається з показів наданих суду свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , слідчим проведено обшук. А саме, слідчим в побутовому приміщенні по місцю проживання обвинуваченого ОСОБА_5 , крім поверхневого огляду приміщення, відкривались шухляди стола та металева шафа звідки вилучався кальян та інші речі, про що зазначено в протоколі огляду, що притаманно обшуку, а не огляду приміщення. Також дані свідки повідомили суд про те, що при їх присутності під час огляду приміщення шприц та пакунок зазначені в протоколі огляду не було виявлено, і лише після того, коли слідчим було запропоновано понятим вийти з

-6-

приміщення, яке обшукувалось, залишившись на одинці в обшукуваному приміщенні, слідчим, повідомлено присутніх, які в той час знаходились на вулиці про те, що в приміщенні виявлено шприц та пакунок, після чого відомості внесено до протоколу огляду. Чи дані шприц та пакунок було виявлено саме в приміщенні, вказані свідки підтвердити не можуть. З огляду на викладене походження вилученого, під час проведення даного обшуку, є незаконним, а відомості зазначені в протоколі огляду місця події не відповідають фактичним обставинам справи та вказує на незаконність дій з боку працівників поліції, які фактично проводили обшук під час якого незаконно здійснювали маніпуляції з метою штучного створення доказів обвинувачення. В оскаржуваному вироку місцевий суд хоча і зазначив покази свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , проте, всупереч встановленому, зазначив, що свідок ОСОБА_18 був присутнім при обшуку працівниками поліції, який проводився вдома у ОСОБА_5 , у підсобному приміщенні та бачив, як працівники поліції знайшли кальян, шприци, інструменти та білий порошок, а свідок ОСОБА_20 показала, що вона була понятою при обшуку, який проводився вдома у ОСОБА_5 , у підсобному приміщенні та бачила, що працівники поліції знайшли шприци. Таким чином, показання зазначених вище осіб місцевий суд виклав неповно, спотворив їх, а деякі фрази вирвав з контексту. Відео з встановленої в обшукуваному приміщенні камери спостереження знищено і відомості зазначені в протоколі огляду приміщення, не підтверджено. Зазначене судом не враховано і підстави відхилення з даного приводу позиції сторони захисту у вироку не обґрунтовано. Заявлені прокурором для дослідження показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_21 , ОСОБА_13 та ОСОБА_22 , які, як вбачається з їх показів, вживали речовину отриману від обвинуваченого ОСОБА_5 , однак жоден із них не конкретизував, яку порошкоподібну речовину він вживав та її об`єм чи вагу. Зазначені особи до відповідальності за придбання та зберігання без мети збуту, не притягувались і прокурором доказів такого не надано. Викладене не давало підстави місцевому суду, прийти до переконання про те, що речовина, яку вживали свідки відноситься до наркотичних засобів чи інших сильнодіючих речовин, обіг яких є обмеженим чи забороненим в вільному обігу, а також, що їх розмір підпадає під кримінальну відповідальність. Таким чином, відомості в показах свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_21 , ОСОБА_13 та ОСОБА_22 , не підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Посилаючись у оскаржуваному вироку на показання зазначених свідків, суд підтвердив однобічність судового розгляду та упередженість, що порушує право обвинуваченого на розгляд його справи справедливим судом. Із зазначених обставин стороною захисту було заявлено клопотання про визнання доказів заявлених для дослідження та досліджених судом, недопустимими та неналежними доказами, проте всупереч вимог ст. 89 КПК України, зазначені клопотання сторони захисту суд не розглянув та питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення оскаржуваного вироку для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, не надав та рішення по суті заявлених клопотань сторони захисту не прийняв-не вирішив їх. ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , за версією сторони обвинувачення придбали та зберігали особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено і такі дії є характерними для об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 КК України, однак під час ухвалення оскаржуваного вироку судом не враховано, що прокурором не надано доказів щодо притягнення до відповідальності по вищевказаним епізодам за незаконне придбання, зберігання, перевезення чи пересилання

-7-

вказаними особами наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту. Не надано також і доказів, на підставі яких було б встановлено, що речовина, яку вживали зазначені особи відноситься до наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, а також їх об`єм. Не надано прокурором доказів того, що речовина, яку вживали вищевказані в обвинувальному акті особи, вилучалась працівниками поліції та по них проводилась експертиза, якою встановлено факт надання обвинуваченим приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів. Обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 317 КК України не ґрунтується на доказах, а висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду. На аналогічні обставини вже зверталась увага Львівського апеляційного суду в ухвалі від 08.07.2020, що стало підставою для скасування обвинувального вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні, однак під час нового розгляду у суді першої інстанції, прокурором на підтвердження зазначених обставин винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 , доказів не надано, а судом такі не досліджувались та в оскаржуваному вироку місцевим судом зазначеного не враховано. З огляду на викладене, прокурором не надано доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого ОСОБА_5 ву інкримінованих йому злочинах, здобутих в ході досудового розслідування, у встановлений законом спосіб, а обвинувачення ОСОБА_5 ґрунтується на припущеннях.

В доповненні до апеляційної скарги захисник-адвокат ОСОБА_6 вказує на наявність розбіжностей між показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_10 та обвинуваченого ОСОБА_5 , які залишились не усунутими та судом не зазначено, з яких підстав він надав перевагу показанням вказаних свідків, відхиливши заперечення обвинуваченого. Також стверджує, що органом досудового розслідування не встановлено, яку саме психотропну речовину чи наркотичний засіб, їх кількість вживали вищевказані свідки в приміщенні по місцю проживання ОСОБА_5 , оскільки дана речовина не вилучалась і експертиз по ній не проводилось, як і не проводилось освідування даних осіб. Відтак, в суду не було підстав для висновку про надання ОСОБА_5 приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів, а також про їх збут. Окрім того, захисник вказує на те, що з постанови про проведення оперативної закупки від 27.02.2018 вбачається, що оперативно розшукова справа заведена 11.01.2018 стосовно ОСОБА_5 та ОСОБА_16 по оперативній інформації про те, що вони на території м. Свалява та Свалявського району причетні до готування вчинення злочинів пов`язаних із обігом наркотичних речовин. Тобто, оперативною інформацією не здобуто відомостей про факт збуту, а лише наміри про таке, що не давало підстав для проведення такої оперативної закупки. Зазначене не давало підстави суду прийти до переконання про законність дій з боку працівників поліції на проведення оперативної закупки. Тобто, навіть оперативною інформацією про факт збуту наркотичних засобів, відомостей не здобуто та не підтверджено доказами. Зазначене не давало підстави для проведення такої оперативної закупки 01.03.2018 р. та є незаконним. А в ході судового розгляду судом, матеріали за результатом проведення оперативної закупки, визнати належними доказами. Надання дозволу на проведення оперативної закупки без достатніх для цього підстав та проведення такої є доказом провокації з боку працівників поліції до вчинення злочину обвинуваченим, яких останній не вчиняв, а тому є незаконним. Окрім іншого, вказує на те, що ухвала Апеляційного суду Закарпатської області від 06.02.2018, яка стала підставою для проведення НСРД, стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України не відкривалась, що свідчить про невідповідність проведених заходів, пов`язаних з проведенням оперативної закупки 01.03.2018 вимогам КПК України. Також не відкрито стороні захисту і доказів щодо долучення до матеріалів даного кримінального проведення матеріалів оперативної закупки від 01.03.2018,

-8-

проведеної на підставі ухвали судді, яка постановлена за клопотанням прокурора. Зазначене свідчить про те, що інформація, яка міститься в матеріалах оперативної закупки від 01.03.2018 використовується всупереч положенню ст.257 КПК України. Також у матеріалах справи відсутнє рішення про проведення контролю за вчиненням злочину, а постанова про проведення оперативної закупки винесена оперуповноваженим СКП Свалявського ВП ГУ НП в Закарпатській області. Не встановлено також і походження коштів, які використовувались під час проведення оперативної закупки. Стороною обвинувачення надано на дослідження протокол про вручення спецзасобів, однак такий стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України не відкривався. Також судом першої інстанції не було розглянуто клопотання сторони захисту про визнання ряду доказів недопустимими і належне рішення за даним клопотанням не прийнято. Також судом не взято до уваги і те, що досудове розслідування здійснено неуповноваженими на те особами (органами), з огляду на те, що ОСОБА_5 на час вчиненні інкримінованих йому діянь був працівником правоохоронного органу, що є істотним порушенням прав людини і основоположних свобод та має наслідком визнання отриманих доказів недопустимими.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, заперечивши проти апеляційної скарги захисника, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та наполягали на задоволенні апеляційної скарги сторони захисту, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів уважає, що апеляційні скарги захисника та прокурора підлягають частковому задоволенню, з таких підстав.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ч. 1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Судове рішення - це акт правосуддя, ухвалений згідно з нормами матеріального та процесуального права та згідно з конституційними засадами і принципами судочинства. Судове рішення має бути законним, обґрунтованим, зрозумілим та чітким, і не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

-9-

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 закріплено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

За змістом ч. 3 ст. 374 КПК України мотивувальна частина обвинувального вироку окрім іншого повинна містити докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі № 4291498 «Капо проти Бельгії» від 13.01.2005, тягар доказування винуватості лежить на стороні обвинувачення.

Проте, постановивши обвинувальний вирок щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України, суд першої інстанції даних вимог Конвенції та кримінального процесуального закону не дотримався.

З вироку вбачається, що допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України не визнав та показав, що наркотики не вживав і не збував наркотичні засоби, вдома у нього знаходився лише кальян.

Не погодившись з вказаними показаннями обвинуваченого ОСОБА_5 та правовою позицією сторони захисту, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вини останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України, на підставі показань свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_10 , ОСОБА_22 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 та письмових доказів, зокрема: постанови про проведення оперативної закупки від 27.02.2018, протоколу вручення спеціальних технічних засобів від 01.03.2018, протоколу огляду коштів та їх помічення від 01.03.2018, протоколу огляду покупця від 01.03.2018, протоколу про результати проведення оперативної закупки від 01.03.2018, висновку експерта №6/156 від 06.03.2018, протоколу про проведення негласної слідчої дії, аудіо-, відео- контролю від 16.04.2018, протоколу огляду місця події, проведеної 13.03.2018, висновків експертів № 6/177 від 26.03.2018 та № 6/180 від 22.03.2018.

Колегія суддів уважає, що зі змісту обвинувального вироку неможливо визначити, на підставі яких саме доказів суд дійшов висновку про підтвердження тих обставин, які ставляться ОСОБА_5 у вину за змістом обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України, визнаного судом доведеним, оскільки у вироку міститься лише перелік доказів, які суд позиціонує у якості таких, однак відсутній належний аналіз цих доказів у контексті тих обставин, які цими доказами підтверджуються.

Згідно вимог до ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Як вбачається з обвинувачення, визнаного судом доведеним, ОСОБА_5 17.02.2018 близько 23 год 50 хв, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою забезпечення незаконного вживання наркотичного засобу, надав приміщення за місцем своєї реєстрації та фактичного проживання за адресою АДРЕСА_1 , а саме кімнату типу «майстерня» в житловому будинку, що розташований за вище вказаною адресою, для вживання особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу (марихуани) громадянину ОСОБА_9 , якого вказаною вище речовиною пригостив ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_9 скористався саморобно виготовленим пристроєм з двох пластикових

-10-

пляшок типу «водний бульбулятор», який знаходився у вказаній кімнаті за місцем проживання ОСОБА_5 та за допомогою якого вжив вказану речовину шляхом її куріння.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 20.02.2018, точний час органом досудового розслідування не встановлений, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою забезпечення незаконного вживання психотропної речовини, надав приміщення за місцем своєї реєстрації та фактичного проживання за адресою АДРЕСА_1 , а саме кімнату типу «майстерня» в житловому будинку, що розташований за вище вказаною адресою, для вживання психотропної речовини - «метамфетаміна» громадянину ОСОБА_10 , мешканцю АДРЕСА_2 , якого вказаною вище речовиною пригостив ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_10 скористався трубочкою виготовленою із грошової купюри за допомогою якої вжив вказану речовину шляхом її вдихання через ніс.

Крім того, ОСОБА_5 20.02.2018, точний час органом досудового розслідування не встановлений, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою забезпечення незаконного вживання психотропної речовини, надав приміщення за місцем своєї реєстрації та фактичного проживання за адресою АДРЕСА_1 , а саме кімнату типу «майстерня» в житловому будинку, що розташований за вище вказаною адресою, для вживання психотропної речовини - «метамфетаміна» громадянину ОСОБА_11 , мешканцю АДРЕСА_3 та громадянину ОСОБА_12 , мешканцю АДРЕСА_4 , яких вказаною вище речовиною пригостив ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_11 та ОСОБА_12 скористалися трубочкою виготовленою із грошової купюри за допомогою якої вжили вказану речовину шляхом її вдихання через ніс.

Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 07.03.2018 близько 02 год 40 хв, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою забезпечення незаконного вживання психотропної речовини, надав приміщення за місцем своєї реєстрації та фактичного проживання за адресою АДРЕСА_1 , а саме кімнату типу «майстерня» в житловому будинку, що розташований за вище вказаною адресою, для вживання психотропної речовини - «метамфетамін» громадянину ОСОБА_13 , мешканцю АДРЕСА_5 , якого вказаною вище речовиною пригостив ОСОБА_5 , після чого ОСОБА_13 скористався трубочкою виготовленою із грошової купюри за допомогою якої вжив вказану речовину шляхом її вдихання через ніс.

01.03.2018 близько 18 год 20 хв працівниками СКП Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУ НП в Закарпатській області, спільно з працівниками Закарпатського управління ДВП Національної поліції України, на підставі постанови про проведення оперативної закупки від 27.02.2018, було проведено контроль за вчиненням злочину у вигляді оперативної закупівлі психотропної речовини «метамфетамін» у ОСОБА_5 , без затримання особи, в ході якої ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Свалява, по вул. Лесі Українки, 10 А, біля АВС «Калиновий гай», отримав від громадянина ОСОБА_14 грошові кошти в сумі 800 грн, в якості оплати за обумовлену психотропну речовину «метамфетамін», після чого ОСОБА_5 , отримавши грошові кошти та поставивши їх до кишені, умисно, незаконно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність з метою збагачення збув громадянину ОСОБА_14 , за отримані грошові кошти у сумі 800 грн медичний шприц із порошкоподібною речовиною білого кольору, яка за висновком експерта № 6/156 від 06.03.2018, в своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Маса наданої на експертизу кристалічної речовини, білого кольору - 0,5703 г містить 18,87 ваг. %- 0,1076 г метамфетаміна (у перерахунку на метамфетамін основну).

-11-

13.03.2018 близько 17 год 20 хв працівниками СКП Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області, спільно з працівниками Закарпатського управління ДВБ Національної поліції України, на підставі постанови про проведення оперативної закупки від 12.03.2018, було проведено контроль за вчиненням злочину у вигляді оперативної закупівлі психотропної речовини «метамфетаміна» у ОСОБА_5 , із затриманням особи, в ході якої ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Свалява, по вул. Л. Українки, 10-А, біля АВС «Калиновий гай», отримав від громадянина ОСОБА_14 грошові кошти в сумі 1200 грн, якості оплати за обумовлену психотропну речовину «метамфетамін», після чого ОСОБА_5 , отримавши грошові кошти та поставивши їх до кишені, умисно, повторно, незаконно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність з метою збагачення, збув громадянину ОСОБА_14 за отримані грошові кошти у сумі 1200 грн, медичний шприц із порошкоподібною речовиною білого кольору, яка за висновком експерта № 6/181 від 19.03.2018, в своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Маса наданої на експертизу кристалічної речовини, білого кольору-0,4278 г містить 27,28 ваг. %- 0,1167 г метамфетаміна (у перерахунку на метамфетамін основну).

Також, ОСОБА_5 у невстановлені органом досудового розслідування дати та час, добре усвідомлюючи, що біла порошкоподібна речовина у медичному шприці, яка являється психотропною речовиною - «метамфетамін» та зберігається ним за місцем його проживання в АДРЕСА_1 , в кімнаті типу «майстерня» за музичною колонкою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно,таємно, з метою подальшого збуту вказаної речовини, зберігав її за місцем свого проживання, допоки 13.03.2018 працівниками Свалявського ВП Мукачівського ВП ГУ НП у Закарпатській області, спільно з працівниками Закарпатського управління ДВБ Національної поліції України під час проведення санкціонованого Свалявським районним судом обшуку в м. Свалява по вул. Л. Українки, 13, Закарпатської області вищевказану психотропну порошкоподібну речовину білого кольору було виявлено та належним чином вилучено. Згідно висновку експерта № 6/179 від 22.03.2018, надана на експертизу кристалічна речовина світло коричневого кольору в своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Маса наданої на експертизу кристалічної речовини -0,2469 г містить 50,50 ваг. %- 0,1247 г метамфетаміна (у перерахунку на метамфетамін основну).

Між тим, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 про відсутність самої події з огляду на те, що він наркотичні засоби не збував та не вживав, залишились нез`ясованими і не спростованими. Зокрема у вироку суд лише констатував, що такі спростовані показаннями свідків та письмовими доказами, які повністю узгоджуються між собою і не суперечать один одному, не проаналізував і не вмотивував у вироку докази на предмет їх допустимості, з посиланням на норми права, а лише обмежився формальним викладенням їх у вироку без будь-якої оцінки хоча б одного з них, не зазначивши які саме обставини правопорушення цими доказами підтверджуються.

Таким чином, ухвалюючи щодо ОСОБА_5 обвинувальний вирок про вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України, суд першої інстанції у вироку взагалі не проаналізував жодний довід сторони захисту, а лише продублював обвинувачення з обвинувального акта.

Такі дії суду першої інстанції не відповідають вимогам ст. 2 КПК України, яка регламентує обов`язок застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури, а також не забезпечує дотримання принципів верховенства права закріпленому в ст. 8 КПК України та суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до вимог ч. 2 зазначеної статті закону підлягає обов`язковому застосуванню під час судового провадження.

-12-

За вказаних обставин, колегія суддів уважає, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог ст. 94 КПК України, згідно яких повинен був оцінити докази не тільки з точки зору їх належності, допустимості і достовірності, а й точки зору їх узгодженості, взаємозв`язку, сукупності та достатності, щоб дійти висновку про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_5 складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України та доведеності чи недоведеності вини у їх вчиненні.

Таким чином, суд першої інстанції у своєму вироку, приймаючи рішення про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України, лише формально перерахував наведені докази, належної оцінки їм не дав та сформував висновок односторонньо без урахування всіх фактичних обставин кримінального провадження.

Як вбачається з апеляційної скарги захисника, останній просив скасувати вирок суду першої інстанції у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Ці доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

У ході судового розгляду стороною захисту заявлено клопотання про визнання доказів заявлених стороною обвинувачення недопустимими доказами з підстав відсутності доказів на підтвердження наявності у правоохоронного органу конкретних та об`єктивних підстав для проведення оперативної закупки.

Цим обставинам оцінка не надана, як і необґрунтовано підстави для відхилення доводів сторони захисту з даного приводу.

Крім того судом проігноровано доводи сторони захисту про незаконність дій з боку працівників поліції на проведення оперативної закупки від 01.03.2018 та підставності проведення такої. Версія сторони захисту з приводу незаконності доказів, здобутих способом, якому передувала за версією сторони обвинувачення оперативна закупка 01.03.2018 також не спростована.

Також без належної оцінки залишились твердження сторони захисту з приводу проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні неуповноваженими особами (органами) з огляду на те, що ОСОБА_5 на час інкримінованих йому дій, був працівником правоохоронного органу.

Окрім іншого не дано оцінку доводам сторони захисту про недопустимість висновків експертиз, з огляду на факт їх отримання всупереч вимог передбачених ч. 1 ст. 244 КПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017).

Також судом не спростовано твердження захисника про незаконність проведеного огляду житла по місцю проживання обвинуваченого ОСОБА_5 від 13.03.2018 з огляду на те, що такий, по суті містив ознаки обшуку, який в подальшому не був легалізований.

Стороною захисту було заявлено клопотання про визнання ряду доказів недопустимими та неналежними, проте всупереч вимог ст. 89 КПК України, зазначені клопотання сторони захисту суд не розглянув та питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення оскаржуваного вироку для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, не надав та рішення по суті заявлених клопотань сторони захисту не прийняв-не вирішив їх.

Крім того, судом не обґрунтовано обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 317 КК України, а висновки суду щодо обвинувачення ОСОБА_5 за цим кримінальним правопорушення не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду. На вказані недоліки вже зверталась увага Львівського апеляційного суду в ухвалі від 08.07.2020, що стало підставою для скасування обвинувального вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні, однак під час нового розгляду судом такі не досліджувались та в оскаржуваному вироку, всупереч вимог ч. 3 ст. 415 КПК України, не враховані.

-13-

Отже, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції мав перевірити і проаналізувати всі доводи, наведені стороною захисту, зокрема й обвинуваченим, зіставити їх з наявними у справі матеріалами та дати на кожен доречний і важливий аргумент сторони захисту вичерпну відповідь у своєму рішенні, пославшись на відповідну норму права.

Разом з тим суд формально навів у вироку докази, які були покладені в основу вироку, зазначив, що вони є належними і допустимими. Проте, жодних відповідей на доводи сторони захисту щодо недопустимості конкретних доказів суд не навів, натомість, зазначив, що вони є належними і допустимими, пославшись на відповідність усіх доказів вимогам ст. 86 КПК України.

Таким чином, суд першої інстанції за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду щодо винуватості обвинуваченої, у вироку не зазначив, чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші, і в порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, не проаналізував і не вмотивував у вироку показання допитаних в судовому засіданні осіб, а лише обмежився формальним викладенням їх у вироку без будь-якої оцінки хоча б одного з них, фактично вдавшись до дублювання змісту обвинувального акту, не зазначивши які саме обставини правопорушення цим підтверджуються.

Аналогічної позиції дійшов і Касаційний кримінальний суд Верховного Суду, виклавши її у постановах від 21.03.2024 (справа № 303/5635/21, провадження № 51-5169 км 23), від 31.01.2023 (справа № 688/2017/15-к,провадження № 51-2573км21), від 03.05.2023 (справа № 443/2309/13-к, провадження № 51-1319км23), де, окрім іншого, зазначено про обов`язок суду проаналізувати й зіставити з наявними у кримінальному провадженні всі доводи захисту, які обґрунтовано ставлять під сумнів версію сторони обвинувачення. У випадку, якщо суд після такої перевірки відхиляє доводи сторони захисту, він має навести переконливі мотиви такого висновку, які не залишають розумного сумніву у винуватості обвинуваченого.

Зазначені порушення КПК України, на думку апеляційного суду, перешкодили суду першої інстанції ухвалити законний та обґрунтований вирок, а тому це порушення визнається судом істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке передбачено ч. 1 ст. 412 КПК України.

Водночас згідно п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені п. 2, 3, 4, 5, 6, 7 ч. 2 ст. 412 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне застосовувати загальні засади кримінального провадження, а саме верховенство права.

Відповідно до ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, апеляційний суд також виходить з положень ч. 1 ст. 9 КПК України, з яких слідує, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися законності.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України, що регламентовано положеннями ч. 6 ст. 9 цього Кодексу.

-14-

Тобто, значення загальних засад кримінального провадження, як норм вищого ступеня нормативності є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.

За наявності зазначеного вище допущеного судом першої інстанції істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України та порушення судом першої інстанції загальних засад кримінального провадження, вирок суду не може визнаватись законним та обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню. Оскільки порушення вимог кримінального процесуального закону було допущене у ході судового розгляду в суді першої інстанції і саме цей суд має повноваження на вчинення процесуальних дій, направлених на усунення порушень, на які вказано вище, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості усунути зазначені порушення вимог кримінального процесуального закону в ході апеляційного розгляду справи.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно врахувати наведене, повно й всебічно, з дотриманням вимог кримінального та кримінального процесуального закону, проаналізувати докази у кримінальному провадженні, дати їм юридичну оцінку з огляду на їх достовірність, допустимість та достатність, з урахуванням положень, передбачених ст. 17, 23, 94, 95 КПК України, з дотриманням прав учасників процесу, ретельно перевірити доводи, зазначені в апеляційних скаргах як сторони захисту, так і сторони обвинувачення і в залежності від здобутого постановити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення.

Враховуючи викладене, апеляційні скарги прокурора та захисника підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скаргу прокурора Свалявського відділу Мукачівської окружної прокуратури ОСОБА_7 та апеляційну скаргу з доповненням до неї захисника-адвоката ОСОБА_6 ,- задовольнити частково.

Вирок Свалявського районного суду Закарпатської області від 24.05.2024щодо ОСОБА_26 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 317 КК України, - скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_5 у суді першої інстанції в іншому складі.

Ухвала апеляційного суду оскарження в касаційному порядку не підлягає.

Судді