Кропивницький апеляційний суд
Провадження № 11-кп/4809/152/25 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Категорія ч. 4 ст. 185 КК України Доповідач у ІІ інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2025 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у м. Кропивницькому, кримінальне провадження, внесене в ЄРДР № 0000207 за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_8 та заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 04 грудня 2024 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Братерське Компаніївського району Кіровоградської області, громадянка України, із середньою освітою, не одружена, не працююча, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

- раніше судима вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 18.10.2023 за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.

засуджена за ч.4 ст.185 КК України до постання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислюється з 04.12.2024 року.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 4301,64 грн.

Цим же вироком вирішено долю про речові докази.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду обвинувачена ОСОБА_8 вчинила: таємне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану, поєднане з проникненням у інше приміщення; таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, у період воєнного стану; таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше сховище, у період воєнного стану,за наступних обставин.

Вночі з 08.03.2023 на 09.03.2023, точного часу не встановлено, ОСОБА_8 під час дії військового стану, введеного Указом Президента України №64/2022 з 24 лютого 2022 року, який триває по теперішній час, перебувала за місцем своєї реєстрації за адресою АДРЕСА_1 , де у неї виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме майна, належного ОСОБА_10 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи умисно, цілеспрямовано, таємно, з корисливих мотивів та переслідуючи мету власної наживи, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає та вона ніким не буде помічена, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, шляхом виймання вікна проникла до складського приміщення, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_10 , звідки таємно викрала циркулярну пилу марки «PRO-CRAFT KR2200», вартість якої, згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 17.05.2023 №1789/1997-2001/23-27 становить 1584,00 грн.

В подальшому з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 зникла, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1584,00 грн.

Крім того, 29.03.2023 у вечірній час (точного часу не встановлено), тобто в період дії військового стану, ОСОБА_8 перебувала за місцем своєї реєстрації: АДРЕСА_1 , та в цей момент у неї виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме майна належного ОСОБА_11 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи умисно, цілеспрямовано, таємно, з корисливих мотивів та переслідуючи мету власної наживи, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає та вона ніким не буде помічена, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання проникла на територію подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_4 , що належить ОСОБА_11 , де через незачинені на запірний механізм двері проникла до приміщення курника, звідки таємно повторно викрала 7 курей породи «Російські білі кури», вартість яких, згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 22.05.2023 №2013/23-27, становить 1050,00 грн., півня породи «Український», вартість якого, згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 22.05.2023 №2013/23-27, становить 300,00 грн.

В подальшому з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 зникла, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим завдала потерпілій ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1350,00 грн.

Крім того, 07.04.2023 в обідній час (точного часу не встановлено), тобто в період дії військового стану, ОСОБА_8 перебувала за місцем своєї реєстрації: АДРЕСА_1 , та в цей момент у неї виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме майна належного ОСОБА_10 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи умисно, цілеспрямовано, таємно, з корисливих мотивів та переслідуючи мету власної наживи, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає та вона ніким не буде помічена, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання проникла на територію подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , належного ОСОБА_10 звідки таємно викрала алюмінієвий бідон, об`ємом 40 л, вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 17.05.2023 №1788/1986-1988/23-27 650,00 гри., алюмінієву каструлю, об`ємом 40 л, вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 17.05.2023 №1788/1986-1988/23-27 1350,00 грн., алюмінієвий бідон, об`ємом 1 л, вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 17.05.2023 №1788/1986-1988/23-27 50,00 грн., кабель силовий електричний марки «ШBBП», довжиною 50 м, вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 17.05.2023 №1788/1986-1988/23-27 464,50 грн.

В подальшому з місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 зникла, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 2514,50 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_8 просить скасувати вирок суду в частині призначення їй покарання та призначити їй покарання із застосуванням вимог ст. 69, 75 КК України.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що вона вважає вирок суду занадто суворим, оскільки вину визнала в повному обсязі, сприяла досудовому розслідуванню, постійно з`являлась на всі судові засідання, не мала жодних намірів переховуватися від суду.

В апеляційній скарзі заступник керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_9 просить скасувати вирок суду першої інстанції, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України. Процесуальні витрати пов`язані з проведенням експертиз у сумі 4301,64 грн віднести на рахунок держави. Речові докази у кримінальному провадженні: циркулярну пилу марки «PRO-CRAFT KR2200», алюмінієвий бідон об`ємом 40 л, алюмінієвий бідон об`ємом 1 л, алюмінієву каструлю об`ємом 40 л, силовий електричний кабель довжиною 50 м залишити потерпілому ОСОБА_10 .

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону від 09.08.2024) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до встановлених за вироком суду обставин вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 вчинила з 08.03.2023 на 09.03.2023 на суму 1584 грн., 29.03.2023 на 1350 грн., та 07.04.2023 на 2514,50 грн.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн., а 50 відсотків від його розміру становили 1342 грн.

Ураховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_8 майна за епізодами в ніч з 08.03.2023 на 09.03.2023 року становила 1584 грн., 29.03.2023 - 1350 грн., та 07.04.2023 - 2514,50 грн, тобто ці суми були меншими за розмір, з якого відповідно до ст. 51 КУпАП (в редакції Закону від 09.08.2024) та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2684 грн, то з огляду на положення ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України, вирок суду відносно ОСОБА_8 за ч, 4 ст. 185 КК України підлягає скасуванню, а кримінальне провадження - закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлено кримінальну протиправність діяння.

Оскільки в даному випадку кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. .284 КПК України у зв`язку із частковою втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, процесуальні витрати не можуть бути стягненні з обвинуваченої, а мають бути віднесені на рахунок держави.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 якій дії в інтересах обвинуваченої ОСОБА_8 , який просив закрити кримінальне провадження, зазначивши, що узгодив позицію з обвинуваченою, яка підтримує апеляцію прокурора і не заперечує щодо закриття кримінального провадження, думку прокурора, яка також просила під тримала апеляційну скаргу та просила закрити кримінальне провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги та клопотання про закриття кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а вирок скасувати, з таких підстав.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX (далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Згідно з п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч.3 ст.479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України встановлено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до зазначених норм Податкового кодексу України платник податку має право на зменшення суми загального місячного оподатковуваного доходу, отримуваного від одного роботодавця у вигляді заробітної плати, на суму податкової соціальної пільги у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до встановлених за вироком суду обставин вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 вчинила з 08.03.2023 на 09.03.2023 на суму 1584 грн., 29.03.2023 на 1350 грн., та 07.04.2023 на 2514,50 грн.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн.

З огляду на викладене, для кваліфікації дій ОСОБА_8 , яка вчинила кримінальні правопорушення у 2023 році, за відповідною частиною статті 185 КК України необхідне встановлення наявності суспільно-небезпечного наслідку у вигляді заподіяної потерпілому майнової шкоди, вартість якої перевищує 2684 грн..

На вказану дату вартість майна для кваліфікації дій особи як дрібного викрадення чужого майна (ст.51 КУпАП), визначалась відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за викрадення чужого майна», за яким викрадення чужого майна вважалось дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 605,60 грн..

Враховуючи, що Законом №3886-ІХ ст.51 КУпАП була викладена в новій редакції, що передбачає вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення у розмірі, який не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2684 грн., чинність попередньої редакції як правової норми була припинена, що, як наслідок, виключає можливість притягнення особи до кримінальної відповідальності за діяння, яке станом на дату судового розгляду не є кримінально-караним.

Подібний висновок щодо таємного викрадення майна, вчиненого в умовах воєнного стану, як такого, що не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України, з огляду на набуття чинності 09 серпня 2024 року Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», викладений в постанові Верховного Суду від 22 серпня 2024 року у справі №567/507/23.

З огляду на викладене, судом встановлена передбачена законом сукупність умов, достатніх для закриття кримінального провадження стосовно обвинуваченої ОСОБА_8 , а саме: 1) наявність відповідної норми, яка передбачає таке закриття (п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України); 2) клопотання обвинуваченого, як сторони кримінального провадження, про закриття кримінального провадження; та 3) згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Отже, враховуючи те, що вартість таємно викраденого майна є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 2684 грн., колегія суддів приходить до висновку про скасування оскаржуваного вироку та закриття кримінального провадження, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлено кримінальну протиправність діяння.

Процесуальні витрати це передбачені кримінальним процесуальним законом затрати, які виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, понесені органами досудового розслідування, прокуратури і суду та іншими учасниками кримінального провадження. Умовно їх можна поділити на: витрати, які учасник кримінального провадження несе самостійно та витрати, які здійснюються за рахунок Державного бюджету України.

Компенсація процесуальних витрат особам, які залучаються у кримінальне провадження, перш за все є важливою гарантією повноти встановлення обставин справи, забезпечує реалізацію принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів, захищає права осіб, що здійснюють у кримінальному судочинстві покладені на них процесуальні обов`язки.

В основі механізму відшкодування процесуальних витрат лежать правовідносини між суб`єктами, що в різних процесуальних статусах залучаються у провадження та несуть у зв`язку з цим витрати, і посадовими особами та органами, які зобов`язані компенсувати зазначені витрати за рахунок публічних або приватних коштів.

При цьому питання розподілу таких витрат повинно вирішуватися індивідуально у кожному кримінальному провадженні з урахуванням всіх обставин їх виникнення, підстав завершення кримінального провадження та судового розгляду.

Так, положення, які стосуються процесуальних витрат, регламентовані главою 8 КПК.

Приписами ст. 118 КПК встановлено, що процесуальні витрати складаються із 1) витрат на правову допомогу; 2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; 3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; 4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 122 КПК витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів, несе сторона кримінального провадження, яка заявила клопотання про виклик свідків, залучила спеціаліста, перекладача чи експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З аналізу положень кримінального процесуального закону, які регулюють питання розподілу та стягнення процесуальних витрат, слідує, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, а на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. При цьому суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою (ч. 1 ст. 124, ч. 1 ст. 126, п. 13 ч. 1 ст. 368, ч. 4 ст. 374 КПК).

Виходячи з викладеного, стягнення процесуальних витрат з обвинуваченого можливе за наявності таких підстав: визнання особи винною у вчиненні злочину (обвинувальний вирок суду), факт понесення процесуальних витрат (документально підтверджені витрати), залучення спеціаліста/експерта саме стороною захисту.

Разом з цим, кримінальним процесуальним законом прямо не передбачено стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку із закриттям кримінального провадження через втрату чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Частиною 2 ст. 479-2 КПК України передбачено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

При цьому закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу є безумовним, оскільки приводом для нього є саме скасування кримінальної протиправності діяння в якому обвинувачується особа.

Враховуючи викладене, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, зокрема документально підтверджені витрати на проведення експертизи, необхідно стягувати з особи, відносно якої здійснювалося кримінальне провадження, у разі: 1) ухвалення щодо неї обвинувального вироку; 2) у разі залучення експерта саме стороною захисту.

Таким чином, оскільки судом кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 закрито, при цьому ініціатором проведення судових експертиз у цьому кримінальному провадженні був орган досудового розслідування, а сторона захисту не залучала жодних експертів, тому відповідно до приписів ч. 2 ст. 122, ст. 124 КПК України витрати на проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 4301,64 грн, не підлягають стягненню з ОСОБА_8 та покладаються на державу.

Дане твердження також узгоджується з позицією Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному в постанові від 12.09.2022 у справі № 203/241/17.

В той же час оскільки вирок суду першої інстанції скасовується повність, долю речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Разом з тим відповідно до вимог ч. 8 ст. 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 необхідно задовольнити частково, а апеляційну скаргу заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_9 необхідно захисника задовольнити повністю, а вирок суду першої інстанції необхідно скасувати, кримінальне провадження необхідно закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407-409, 419 КПК України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 , - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу заступника керівника Кіровоградської обласної прокуратури ОСОБА_9 , - задовольнити.

Вирок Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 04 грудня 2024 року щодо ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України, скасувати.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за

№ 0000207 від 10.03.2023 за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, - закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 4301,64 грн, - віднести за рахунок держави.

Речові докази у кримінальному провадженні: циркулярну пилу марки «PRO-CRAFT KR2200», алюмінієвий бідон об`ємом 40 л, алюмінієвий бідон об`ємом 1 л, алюмінієву каструлю об`ємом 40 л, силовий електричний кабель, довжиною 50 м, після набрання вироком законної сили залишити потерпілому ОСОБА_10 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4