ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/784/25 Справа № 192/2630/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Правобережної кружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_8 на ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2024 року про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення від покарання, у зв`язку усуненням караності діяння,

В С Т А Н О В И Л А:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскаржуваного рішення.

Ухвалою Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2024 року, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, звільнено засудженого ОСОБА_7 , від покарання призначеного вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 10 червня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України та поглинутого вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23.03.2023 року у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Мотивуючи постановлене рішення суд виходив з того, що ОСОБА_7 засуджений вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 10.06.2024 та Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23.03.2023 року за вчинення крадіжок сума викраденого становить менше 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян що з 09.08.2024 не є кримінально караним діянням, ОСОБА_7 на підставі ст. 5 КК України слід звільнити від покарання за ч.4 ст. 185 КК України на підставі ч.2 ст. 74 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

При розгляді клопотання засудженого Солонянський районний суд Дніпропетровської області послався на те, що він позбавлений можливості вирішувати питання звільнення від покарання призначеного вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 16.02.2023 та виключати епізоди з мотивувальної частини вказаного вироку на підставі ч.2 ст. 74 КК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10.12.2024 скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання засудженого ОСОБА_9 ..

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України негайно звільнити засудженого ОСОБА_9 від покарання за ч. 4 ст. 185 КК України призначених вироками Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10.06.2024 та Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23.03.2023 року у зв?язку з усуненням караності діяння.

Виключити з вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2023 року, посилання на вчинення ОСОБА_10 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме за епізодами де ОСОБА_11 24.10.2022 скоїв крадіжку майна на суму 1400 грн., 09.11.2022 скоїв крадіжку майна на суму 2085 грн., 10.11.2023 - на суму 2124 грн., 19.12.2022 - на суму 1383 грн., 15.12.2022 шахрайським шляхом заволодів майном на суму 1049,30 грн., 16.12.2022 шахрайським шляхом заволодів майном на суму 2249,10 грн., у зв?язку з усуненням караності діяння, а також виключити покарання за дані діяння.

Вважати ОСОБА_12 засудженим вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 лютого 2023 року за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі.

Обгрунтовуючи заявлені вимоги прокурор посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив засудженому в звільненні від покарання, призначеного за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 16.02.2023 за ст. 185 КК України, оскільки враховуючи, що за епізодами крадіжки та шахрайства від 24.10.2022, 09.11.2022, 10.11.2022, 19.12.2022, 15.12.2022, 16.12.2022 засуджений заволодів чужим майном на суму менше ніж 2 нмдг на час вчинення кримінальних правопорушень, а відтак у зв`язку з набранням чинності Закону №3886-ІХ, відбувась фактична декриміналізація діянь за які засуджено ОСОБА_7 .

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні прокурор та засуджений підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Мотиви суду.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За приписами п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, в тому числі у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_7 відбуває покарання в ДУ «СВК (№21)» за вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 10.06.2024 яким його було засуджено за вчинення кримінального правопоушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23.03.2023 року ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 2 місяці.

Вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23.03.2023 року ОСОБА_7 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 років. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарання за цим вироком та покарання за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 лютого 2023 року, призначено остаточне покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Разом з цим, вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 лютого 2023 року ОСОБА_7 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання: за ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки; за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років; за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, за сукупністю кримінальних правопорушень, остаточно призначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого про його звільнення від покарання за іншими вироками, суд першої інстанції виходив з того, що інші вироки за якими засудженого ОСОБА_7 не виконується і суд не наділений повноваженнями змінювати вирок суду чи переглядати вирок суду.

Між тим суд першої інстанції залишив поза увагою, що вирок Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 лютого 2023 року виконується вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23.03.2023 року на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, який в свою чергу виконується вироком вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 10.06.2024, на підставі положень ч. 4ст. 70 КК України, в ДУ Солонянська виправна колонія № 21, а тому, вирішення питання в порядку ч. 2 ст. 74 КК України, враховуючи наведені вище вимоги закону, мають вирішуватися судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, яким в даному випадку, є Солонянський районний суд Дніпропетровської області.

Разом з цим, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18 липня 2024 року №3886-IX (далі - Закон №3886-IX).

Вказаним Законом №3886-IX внесені зміни у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якими підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином статті 185, 190, 191 КК фактично містять відсилку до ст. 51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.

Отже, із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК може настати, лише якщо розмір викраденого майна перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

Згідно з висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним у постанові від 07 жовтня 2024 року у справі №278/1566/21, провадження №51-2555кмо24, відповідно до якого Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Частиною 1 цієї статті визначено, що звільнення засудженого від покарання або подальшого його відбування, заміна більш м`яким, а також пом`якшення призначеного покарання, крім звільнення від покарання або пом`якшення покарання на підставі закону України про амністію чи акта про помилування, може застосовуватися тільки судом у випадках, передбачених цим Кодексом.

Так, як правильно встановив суд першої інстанції ОСОБА_7 засуджений вироками Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 10.06.2024 та Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23.03.2023 за ч. 4 ст.185 КК України за вчинення 13.10.2022 року крадіжки на суму 1596 грн та 13.10.2022 року на суму 872,80 грн до 5 років позбавлення волі.

Станом на 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481 гривні та відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2022 році становила 2481 гривні.

З огляду на те, що вартість майна, яким заволодів ОСОБА_7 за вироками від 16.10.2024 та 23.03.2023 року на час вчинення діяння не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2481 гривні, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що до цього діяння має застосуватися положення ст. 5 КК, оскільки це діяння не є кримінально караним та не підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК.

Враховуючи наведені вище вимоги Закону України № 3886-IX, а також вимоги ст.ст. 5, 74 КК України, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання за вироками Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 10.06.2024 та Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23.03.2023.

Водночас, згідно з вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.02.2023, покарання за яким було частково складено з покаранням за вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23.03.2023, ОСОБА_7 засуджений за вчинення 24.10.2022, 09.11.2022, 10.11.2022, 19.12.2022, 15.12.2022, 16.12.2022 кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України, а саме крадіжки та шахрайства на суму 1400 грн., 2085 грн., 2124 грн., 1383 грн., 1049 грн. та 2249 грн. 10 коп.

Станом на 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481 гривні та відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2022 році становила 2481 гривні.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції повинен був з урахуванням вимог Закону України № 3886-IX та положень ст.ст. 5, 74 КК України, також негайно звільнити ОСОБА_7 і від призначеного покарання вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.02.2023 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України, у зв`язку з тим, що вартість викраденого майна за епізодами злочинної діяльності від 24.10.2022, 09.11.2022, 10.11.2022, 19.12.2022, 15.12.2022, 16.12.2022, на час вчинення діянь не перевищувала 2 неоподаткованих мінімуму доходів громадян.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 413 КПК України визначено, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

З огляду на викладене та те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, щодо неможливості вирішення питання про звільнення ОСОБА_7 від покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.02.2023, чим допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які призвели до незастосування закону України про кримінальну відповідальність, який підлягає застосуванню, апеляційний суд вважає, що ухвалу суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне привести покарання засудженого ОСОБА_7 у відповідність до вимог кримінального законодавства та звільнити його від покарання, призначеного вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.02.2023 за вчинення 24.10.2022, 09.11.2022, 10.11.2022, 19.12.2022, 15.12.2022, 16.12.2022 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 190 КК України, у зв`язку із тим, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Разом з цим, оскільки за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.02.2023 ОСОБА_7 засуджений за вчинення 18.12.2022 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме за заволодіння чужим майном, шляхом шахрайства на суму 3510 грн., що перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2481 гривні, а тому ОСОБА_7 слід вважати засудженим за цим вироком за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу прокурора на те, положеннями ч. 2 ст. 74 КК України, передбачено умови звільнення особи від призначеного покарання, за вчинення нею діяння караність якого усунена, питання про, що суд вирішує під час виконання вироку, а відтак суд розглядаючи такі клопотання, має право лише звільнити особу від призначеного покарання, та не звільняє від кримінальної відповідальності, наслідком чого можливо було виключити посилання на вчинення особою відповідних епізодів.

З огляду на викладене, апеляційна скарга засудженого підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з постановленням нової.

Керуючись статтями 74, 404, 405, 407, 539 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Правобережної кружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 10 грудня 2024 року про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення від покарання, у зв`язку усуненням караності діяння скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання засудженого.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 10.06.2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, вироком Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23.03.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України та за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.02.2023 за вчинення 24.10.2022, 09.11.2022, 10.11.2022, 19.12.2022, 15.12.2022, 16.12.2022 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння.

Виключити з вироку Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.02.2023 посилання суду на призначення ОСОБА_7 остаточного покарання, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.02.2023 за вчинення 18.12.2022 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Копію ухвали невідкладно направити адміністрації Державної установи «Солонянська виправна колонія (№21)» для ознайомлення засудженого та негайного виконання.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4