ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

Головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі

судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 (у режимі відеоконфереції)

адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали у кримінальному провадженні №0000373 від 23.11.2024 року за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Сокирянського районного суду Чернівецької області від 26 листопада 2024 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Сокирянського районного суду Чернівецької області від 26 листопада 2024 року задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 (м.Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_8 та накладено арешт шляхом заборони розпорядження (відчуження) та/або користування на: - автомобіль марки «Renaul Kango», д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщено на територію ВП №1 (м.Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області; - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , яке опечатане в паперовий конверт; -3 (три) мобільні телефони, а саме: Iphone 5, Iphone 7, Iphone 12, які поміщено до сейф-пакету INZ1069073, які належать ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; - мобільний телефон «Iphone XS с/н PNPXFWXVKPG1», який було вилучено у ОСОБА_7 під час затримання в порядку ст.208 КПК України, що було поміщено до сейф-пакета PSP1040348.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження рішення слідчого судді та скасувати ухвалу слідчого судді Сокирянського районного суду Чернівецької області від 26.11.2024 року в частині заборони користуватись автомобілем марки ««Renaul Kango», д.н.з. НОМЕР_1 і свідоцтвом про реєстрацію цього транспортного засобу.

ЄУНСС:722/2471/24

НП:11-сс/822/358/24 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_11

Категорія: ст. 309 КПК України Суддя-доповідач: ОСОБА_1

Зазначає, що слідчий суддя не повідомив його про розгляд клопотання слідчого про арешт майна і про прийняте рішення йому стало відомо лише після звільнення з під варти 04.12.2024р., а тому вважає, що пропустив строк на апеляційне оскарження з поважних причин.

Вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам закону, ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права, без врахування обставин справи та матеріалів кримінального провадження.

Стверджує, що слідчий суддя позбавив його можливості заробляти кошти на своє утримання, та утримання його батьків, оскільки транспортний засіб, на який накладено арешт, є джерелом його заробітку.

Вважає, що є володільцем транспортного засобу, оскільки застрахував його.

Заслухавши суддю - доповідача, який виклав суть ухвали та вимоги апеляційної скарги, думку адвоката ОСОБА_12 , в інтересах ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, міркування прокурора, яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги та просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить такого.

Як вбачається з матеріалів провадження, ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, а тому строк апеляційного оскарження для такої особи, у відповідності до ч.3 ст.395 КПК України, обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Відповідно до матеріалів судового провадження, та як зазначає апелянт у поданій апеляційній скарзі, копію ухвали слідчого судді він не отримував та про прийняте рішення дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень після звільнення з-під варти 04.12.2024р., а тому такий строк апеляційний суд вважає не пропущеним.

Статтею 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки ОСОБА_7 не оскаржує ухвалу слідчого судді у частині накладення арешту на мобільні телефони, то колегія суддів не переглядає рішення слідчого судді у цій частині та вважає його правильним.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У силу ч. 2 ст. 131 КПК України одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

На думку колегії суддів, постановляючи ухвалу, слідчий суддя вказаних вимог закону дотримався повністю.

Як вбачається із матеріалів провадження, СВ ВП №1 (м. Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000373, внесеному до ЄРДР 23.11.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Відповідно до фабули, викладеної у витязі з ЄРДР, 23.11.2024 року близько 21год. 20хв. працівниками УСБУ в Чернівецькій області спільно з військовослужбовцями НОМЕР_3 прикордонного загону ДПС України в Чернівецькій області в адміністративних межах с.Коболчин, Дністровського району, Чернівецької області зупинено автомобіль марки «Рено Кенго», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням громадянина України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , в салоні якого перебували громадяни України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий АДРЕСА_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючий АДРЕСА_3 , яких ОСОБА_7 за попередньою змовою із невстановленою особою мав намір незаконно переправити через державний кордон України до Республіки Молдова за грошову винагороду в розмірі від 4000 до 5000 доларів США.

23.11.2024 року в ході проведення огляду місця події у порядку ст. 237 КПК України за адресою: с.Коболчин, Дністровського району, Чернівецької області було виявлено та вилучено: автомобіль марки «Renaul Kango», д.н.з. НОМЕР_1 , та свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу.

Постановою слідчого від 24.11.2024 р. вилучене у ході ОМП майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частина 3 статті 170 КПК України передбачає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Як встановлено колегією суддів, у даному випадку транспортний засіб, вилучений безпосередньо у ході огляду місця події, є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, яким здійснювалося незаконне переправлення осіб через Державний кордон України.

Отже, визнання вказаного транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу речовими доказами у кримінальному провадженні цілком узгоджується із критеріями, визначеними нормами ст. 98 КПК України.

Правовою підставою для накладення арешту на вказане майно стала необхідність збереження його як речових доказів.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що вказане у клопотанні майно є доказом кримінального правопорушення, а тому з метою його збереження, на нього слід накласти арешт, саме шляхом заборони розпорядження (відчуження) та/або користування вказаним майном.

На думку колегії суддів, саме такий спосіб накладення арешту є ефективним, сприятиме дієвості кримінального провадження, завданням досудового розслідування та захисту прав власників майна і здатен запобігти ризикам, передбаченим в абз. 2 ч.1 ст.170 КПК України.

Обмеження права на користування цим майном є співрозмірним та не становить надмірний тягар як для власника майна ОСОБА_13 , так і для користувача ОСОБА_7 і не порушує баланс між завданнями кримінального провадження та обмеженням права власності останнього.

Негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, під час апеляційного перегляду рішення слідчого судді не встановлено.

Щодо посилань автора апеляційної скарги на те, що вилучений транспортний засіб є єдиним джерелом його заробітку, а також те, що він використає такий автомобіль для потреб своїх батьків, то такі не є достатніми підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника та користувача майна з метою збереження речових доказів.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України.

У той же час, колегія суддів звертає увагу, що обраний захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, обумовлений метою проведення досудового розслідування, його межі у часі окреслені строками, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України. Відповідно у випадку, якщо наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у розумні строки, відповідно до ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для встановлення та перевірки відповідних обставин, власники майна не позбавлені права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б тягнули за собою безумовне скасування ухвали слідчого судді, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд доходить переконливого висновку, що ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 132, 170-173, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Сокирянського районного суду Чернівецької області від 26 листопада 2024 року про накладення арешту на майно без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3