Справа № 524/4801/24
Провадження 1-кп/524/200/25
УХВАЛА

12.02.2025 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області

у складі головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду м.Кременчука Полтавської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000072 від 08.01.2024 року відносно вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.4, ст.357 ч.1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

11.02.2025 року у судовому засіданні прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 було заявлено клопотання про продовження строків тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , в якому він зазначає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України існують до теперішнього часу, оскільки він вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 може ухилитись від явки до суду, так як вчинив тяжкий злочин проти власності та кримінальний проступок, знаходячись на волі може незаконно впливати на свідків, також вчинити інше кримінальне правопорушення, немає міцних соціальних зв`язків, він не одружений, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні немає, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, тому просить суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ще на 60 днів, із визначенням суми застави у розмірі , яа була визначена попередньою ухвалою суду.

Суд вислухавши думку учасників судового процесу, обвинуваченого ОСОБА_4 , який просить суд у задоволенні клопотання прокурора відмовити, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України прокурором не доведені, він не збирається вчинювати нові кримінальні правопорушення, здійснювати вплив на потерпілих та свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків:

Згідно ст. 331 ч.1 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст.331 ч.3 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Так, двомісячний строк тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, застосований ухвалою Автозаводського районного суду м.Кременчука від 18.12.2024 року спливає 15.02.2025 року.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисних кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину та кримінального проступку.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

За положеннями ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд виходить з того, що останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч.4 та ст. 357 ч.1 КК України, які у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за вчинення якого, у разі визнання обвинуваченого ОСОБА_4 винуватим, останньому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років та кримінальним проступком, за вчинення якого у разі визнання обвинуваченого ОСОБА_4 винуватим, останньому загрожує покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк, обвинувачений ОСОБА_4 не має міцних соціальних зв`язків, він не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку немає, офіційно не працює, немає постійного джерела доходу, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, тому суд вважає, що існують ризики того, що знаходячись на волі обвинувачений ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також суд при розгляді клопотання прокурора враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини, який у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 року зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що на цей час є наявними ризики, передбачені п. п. 1,3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховування обвинуваченого від суду, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 у разі визнання останнього винуватим у пред`явленому обвинуваченні, ризик вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень, незаконного впливу на свідків, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Ці обставини можуть зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

З урахуванням викладенного, суд приходить до висновку, що продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, та є підстави для продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме з 12.02.2025 року до 12.04.2025 року включно.

Згідно з ст. 183 ч.3 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.182 ч.4 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України зазначено, що розмір застави визначається щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

Враховуючи встановлені обставини та приймаючи до уваги матеріальний і сімейний стан обвинуваченого ОСОБА_4 та ризики, передбачені ст. 177 КПК України, суд визначає заставу у виді 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90840 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.06.2019 р. по справі №3-208/2018, визнано таким, що не відповідає Конституції України(є неконституційним), положення частини другої статті 392 Кримінального процесуального кодексу України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Керуючись ст.ст.177,178,194,314-316,369,392,394ч.5,ст.395ч.2п.1-1 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, а саме з 12.02.2025 року до 12.04.2025 року включно.

Визначити суму застави 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90840 грн.

Застава може бути внесене у будь-який момент протягом дії ухвали, як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: отримувач ТУДСА України в Полтавській області, р/р №5950 в ДКСУ м. Київ, ЗКПО 26304855, МФО:820172, призначення платежу: запобіжний захід - застава.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний вище депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі Державної установи «Полтавська установа виконання покарань № 23».

Після отримання та перевірки протягом одного робочого дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Державної установи «Полтавська установа виконання покарань № 23» негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити письмово слідчого СВ Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 , прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_3 та головуючого суддю Автозаводського районного суду м.Кременчука ОСОБА_1 .

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Головуючий суддя: ОСОБА_6