Справа № 681/1437/24
Провадження 1-кп/681/17/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2025 м.Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Полонному кримінальне провадження №0001768 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, непрацюючого, з середньою освітою, на утриманні неповнолітніх дітей не має, раніше не судимого;

за ст. 122 ч. 1, ст.125 ч.1 КК України,

в с т а н о в и в:

20.10.2024 приблизно о 15:00 год в АДРЕСА_1 між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з приводу межуючого між їхніми домогосподарствами паркану виникла суперечка, яка переросла в бійку.

У цей же день, час та місці, під час конфлікту, ОСОБА_6 , на ґрунті виниклих неприязних відносин, умисно наніс три удари дерев`яною палицею у область грудей, лівої та правої рук ОСОБА_5 , в результаті чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді синця на бічній поверхні грудної клітки зліва, синця на передньо-внутрішній поверхні правого передпліччя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Вказаними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Окрім того 20.10.2024 приблизно о 15:30 год в АДРЕСА_1 між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 з приводу нанесення тілесних ушкоджень її матері ОСОБА_5 виникла суперечка, яка переросла в бійку.

У цей же день, час та місці, під час конфлікту, ОСОБА_6 , на ґрунті виниклих неприязних відносин, умисно наніс два удари дерев`яною штахетиною в область лівої та правої рук ОСОБА_4 , в результаті чого спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому діафіза правої ліктьової кістки в середній її третині без зміщення кісткових фрагментів, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та синця на задньо-зовнішній поверхні лівого плеча, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень легко ступеня тяжкості.

Вказаними діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні ОСОБА_6 вину свою у пред`явленому йому обвинуваченні не визнав. Давати показання під час розгляду справи судом відмовився. Цивільні позови потерпілих не визнавав у повному обсязі.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його вина у пред`явленому йому обвинуваченні підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Як показала в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 , 20.10.2024 до неї в подвір`я приходила мати ОСОБА_6 та у них відбулася суперечка з приводу загородження парканом. Після чого вона пішла до церкви та дорогою додому побачила повалені в неї на подвір`ї штахети. Йдучи вона почала сваритися і пішла собі додому. До неї в подвір`я прийшов ОСОБА_6 зі своєю матір`ю. Вона до них почала сваритися, в той час ОСОБА_6 взяв дрючка і вдарив ним її два рази. Після інциденту вона зателефонувала дочці і все їй розповіла, а після того подзвонила до ОСОБА_8 , яка порадила їй викликати поліцію. Як ОСОБА_6 бив її дочку вона не бачила, лише дочка розповіла для неї це. Внаслідок цих подій у неї спухла спина, очі, вона не могла лягти, вимушена була їздити на експертизу. Цивільний позов підтримала. Просила його покарати суворо.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що 20.10.2024 о 15.30 год. їй зателефонувала мати і повідомила, що її побив ОСОБА_6 . Вона залетефонувала для сестри і поїхала велосипедом до матері. Дорогою побачила ОСОБА_6 , який перебував на своєму подвір`ї та запитала у нього навіщо він це зробив. Він вибіг і став її бити штахетою. Зразу по лівій руці, а потім по правій. Вона відчула біль і стала тікати. Втекла на подвір`я своєї сестри. Коли прийшла до матері, то розповіла для неї, що її теж побив ОСОБА_6 . Свій цивільний позов підтримала. Пояснила, що вимушена була їздити на проходження експертизи, носила гіпс, відчувала нестерпний біль. Просила суворого покарання для обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що в жовті 2024 року до неї зателефонувала ОСОБА_5 , яка плакала і повідомила, що її побив ОСОБА_6 . На що та порадила викликати поліцію. ОСОБА_6 добре знає. Він неодноразово вибивав вікна та дебоширив в старостаті, в селі поводить себе негативно, особисто для неї неодноразово погрожував вбивством.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 (дочка ОСОБА_5 та сестра ОСОБА_4 ) показала, що восени 2024 року після обіду для неї зателефонувала її сестра і сказала піти до матері, бо її побив ОСОБА_6 . Однак, з об`єктивних причин вона не поїхала. Пізніше телефонувала матері, яка їй сказала, що ОСОБА_6 побив ОСОБА_11 . Раніше у її батьків постійно був конфлікт з

ОСОБА_12 (дочка ОСОБА_5 та сестра ОСОБА_4 ), допитана в судовому засіданні у якості свідка, показала, що їй зателефонувала ОСОБА_10 і попросила піти навідатися до матері, бо їй телефонувала ОСОБА_4 і сказала, що ОСОБА_6 прийшов до неї в подвір`я і її побив. Вона пішла до магазину, а коли вийшла з нього, бачила, що її сестра вийшла з її подвір`я і тримала руку. Вона повідомила, що ОСОБА_6 її побив, вдарив її по руці. Мати пізніше для неї розповідала, що ОСОБА_6 побив її дручком.

За даними висновків експертів №№347,346 від 23.10.2024, у ОСОБА_4 виявлені такі тілесні ушкодження:

а) закритий перелом діафіза правої ліктьової кістки в середній її третині без зміщення кісткових фрагментів. Дане тілесне ушкодження утворилося від, щонайменше, однієї ударної травмуючої дії тупого твердого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею, могло виникнути внаслідок удару дерев`яною штахетиною, в строк та за обставин вказаних в постанові та обстежуваним, за своїм характером відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я,

б) синець на задньо-зовнішній поверхні лівого плеча. Дане тілесне ушкодження утворилося від, щонайменше, однієї ударної травмуючої дії тупого твердого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею, могло виникнути внаслідок удару дерев`яною штахетиною, в строк та за обставин вказаних в постанові та обстежуваним, за своїм характером відноситься до легких тілесних ушкоджень, що не спричиняють короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, а мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше, як шість днів, згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України». Утворення даних тілесних ушкоджень внаслідок самоспричинення або падіння з висоти власного зросту є малоймовірним;

у ОСОБА_13 виявлені такі тілесні ушкодження: синець на бічній поверхні грудної клітки зліва, синець на передньо-внутрішній поверхні правого передпліччя. Дані тілесні ушкодження утворилися від, щонайменше, двох ударних травмуючих дій тупих твердих предметів, могли виникнути внаслідок ударів дерев`яною палицею, в строк та при обставинах, вказаних в постанові та обстежуваною, кожне окремо та в сукупності відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричиняють короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, а мають незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше, як шість днів, згідно «Правил судово-медичного визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р. «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України». Утворення даних тілесних ушкоджень внаслідок самоспричинення або падіння з висоти власного зросту є малоймовірним.

За даними протоколу проведення слідчого експерименту від 23.10.2024 з фототаблицями ОСОБА_4 розповідає та показує про обставини її побиття ОСОБА_6 .

Даними протоколу огляду місця події від 25.10.2024 з фототаблицями зафіксовано загальний вигляд домогосподарства ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 з домогосподарством ОСОБА_6 , меж між цими домогосподарствами.

Відповідно до даних з відеозапису з нагрудної камери поліцейського СРПП ВПД №3 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, зафіксованого на відеодиск та протокол огляду від 28.10.2024 зафіксовано факт спілкування працівників поліції під час виїзду їх на виклик 20.10.2024. На відео ОСОБА_5 та ОСОБА_4 розповідають обставини про які розповіли безпосередньо під час судового розгляду. Крім того ОСОБА_6 та його мати розповідають працівникам поліції про ті ж самі обставини, зокрема ОСОБА_6 пояснює, що хтось штовхнув його матір і він вихопив у матері палицю і вдарив ту людину. Також повідомляє, що вдарив декілька разів палицею Світлану та прогнав її до двору її сестри.

За даними протоколу проведення слідчого експерименту від 23.10.2024 з фототаблицями ОСОБА_5 розповідає та показує про обставини її побиття ОСОБА_6 .

Оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні даних кримінальних правопорушень доведена повністю.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

ОСОБА_6 на даний час виявляє параноїдний розлад особистості, однак міг і може усвідомлювати значення своїх дій, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, по місцю проживання характеризується негативно, перебуває на обліку у лікаря психіатра.

Оцінюючи наведені обставини, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, його негативну характеристику, розлади особистості, позицію потерпілих, які просили суворого покарання для обвинуваченого, враховуючи знаряддя злочину (дерев`яні палиця та штахета), відношення його до скоєного, а саме те, що кримінальне правопорушення вчинене ним відносно двох жінок, одна з яких набагато старша віком за нього, однак після скоєного жодним чином обвинувачений не намагався будь-яким способом відшкодувати завдану ним шкоду, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Підстав для звільнення від відбування покарання з підстав, передбачених ст.75 КК України, та застосування ст.69 КК України суд не вбачає.

Потерпілими, кожною з них окремо, заявлено до суду цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 на їх користь моральної шкоди, а саме ОСОБА_5 просить стягнути з ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди 50000 грн., а ОСОБА_4 100000 грн.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно з п.2 ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Частина 3 ст.23 ЦК України передбачає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» зі змінами внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 у пункті 9 Постанови орієнтує суди, що розмір відшкодування моральної шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань /фізичних, психічних та інших/, яких зазнав позивач, характер немайнових витрат, їх тривалість, можливість відновлення тощо та з урахуванням інших обставин.

Як встановлено судом, дії ОСОБА_6 є неправомірними, чим були порушені законні права та інтереси потерпілих, а тому їх вимоги в цій частині є законними та обґрунтованими.

Розмір такої шкоди, з врахуванням ступеня моральних страждань, порушення нормального способу життя потерпілих, ступеня і характеру тілесних ушкоджень, суд визначає в розмірі 60000 грн. на відшкодування моральної шкоди для ОСОБА_4 та 30000 грн. для ОСОБА_5 .

Крім того, при вирішенні питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, суд вважає, що для ОСОБА_6 слід обрати міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили у вигляді взяття під варту з зали суду.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 314, 368, 370, 374-376 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_6 визнати винним за ч.1 ст.122, ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.122 КК України у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі,

- за ч.1 ст.125 КК України у виді 120 (ста двадцяти) годин громадських робіт.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів передбачених ч.1 ст.122, ч.1 ст.125 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обчислювати з моменту фактичного затримання.

Цивільні позови потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_4 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_5 30000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_4 60000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Речові докази: оптичний диск формату DVD-R та оптичний диск формату CD-R залишити в матеріалах кримінального провадження.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу ОСОБА_6 обрати взяття під варту в залі суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція протягом тридцяти діб до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Полонський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуюча: ОСОБА_1