Провадження №1-кс/463/2985/25
УХВАЛА

слідчого судді

31 березня 2025 року місто Львів

Слідча суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

постановила:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 06 листопада 2024 року у справі №463/7643/24 в межах кримінального провадження №0001497 від 29.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, а саме на мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy А», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , в чохлі чорного кольору з встановленими картками мобільного оператора «Київстар» з номером телефону НОМЕР_3 та мобільного оператора «Лайфселл» з номером телефону НОМЕР_4 , який поміщено у спецпакет НПУ № PSP1260997; ноутбук чорного кольору марки «Lenovo» серійний номер 76ED9D7F-6C69-4ADC-9D5D-BF897BE7B309 із зарядним пристроєм, які поміщено у спецпакет НПУ №WAR 1537777.

В обґрунтування клопотання покликалася на те, що СВ Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівської області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0001497 від 29.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

06.11.2024 ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова задоволено клопотання слідчого СВ Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівської області ОСОБА_4 та накладено арешт на майно, а саме на: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy А», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , в чохлі чорного кольору з встановленими картками мобільного оператора «Київстар» з номером телефону НОМЕР_3 та мобільного оператора «Лайфселл» з номером телефону НОМЕР_4 , який поміщено у спецпакет НПУ № PSP1260997; ноутбук чорного кольору марки «Lenovo» серійний номер 76ED9D7F-6C69-4ADC-9D5D-BF897BE7B309 із зарядним пристроєм, які поміщено у спецпакет НПУ №WAR 1537777. Так своє процесуальне рішення щодо необхідності накладення арешту на майно слідча суддя обгрунтувала необхідністю збереження речових доказів. Так в межах вказаного кримінального провадження проведено всі необхідні слідчі дії, потреба у подальшому його арешті відпала, а такий арешт слід скасувати.

В судовому засіданні ОСОБА_3 подане клопотання підтримав, просив таке задовольнити.

Слідча слідчого слідчого відділу Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідча суддя, вивчивши клопотання про скасування арешту майна та дослідивши долучені до нього документи, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст. 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб,конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого,третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Встановлено, що слідчим відділом Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001497 від 29.04.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 06 листопада 2024 року було задоволено клопотанняслідчого СВ Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівської області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_7 про накладення арешту на майно та накладено арешт на майно, яке було вилучено 01.11.2024 під час обшуку за адресою: за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy А», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , в чохлі чорного кольору з встановленими картками мобільного оператора «Київстар» з номером телефону НОМЕР_3 та мобільного оператора «Лайфселл» з номером телефону НОМЕР_4 , який поміщено у спецпакет НПУ № PSP1260997; ноутбук чорного кольору марки «Lenovo» серійний номер 76ED9D7F-6C69-4ADC-9D5D-BF897BE7B309 із зарядним пристроєм, які поміщено у спецпакет НПУ №WAR 1537777.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов,за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Під час судового розгляду встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001497 від 29.04.2024 триває, у вказаному кримінальному провадженні проводяться експертизи, зазначений в ухвалі про арешт майна вказані речі визнанно речовими доказами в розумінні ст.84 КПК України, інших відомостей слідчцій судді на надано.

Викладені обставини свідчать, що ризики, що стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а саме арешту вказаного телефону та ноутбуку, який належать ОСОБА_3 відповідно до поданного клопотання на час розгляду клопотання про скасування арешту майна не відпали.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що в застосуванні цього заходу потреба не відпала.

За таких обставин у клопотанні слід відмовити

Керуючись вимогами ст. ст.170, 171, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

постановила:

в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде оголошено 01.04.2025 о 15 год. 00 хв.

Слідча суддя ОСОБА_1