Провадження № 11-кп/4823/269/25
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 ,

законного представника особи, щодо якої застосовані примусові заходи медичного характеру - ОСОБА_9 ,

особи, щодо якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження № 0001740 від 03.11.2023 року за апеляційною скаргою особи, щодо якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_10 на ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 грудня 2024 року, якою застосовані примусові заходи медичного характеру щодо:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, який розлучений, має на утримані неповнолітнього сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, раніше в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого та який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

за вчинення ним суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125, ч.1 ст.126 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеною ухвалою суду першої інстанції застосовано до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом.

В апеляційній скарзі особа, щодо якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_10 зазначає, що він є здоровою людиною та просить суд апеляційної інстанції прийняти міри з приводу потерпілих осіб, судді, яка виносила ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру, щодо поліції, Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні та його близьких: батька, брата, матері за незаконне поміщення його до лікарні. В обґрунтування доводів своєї апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не встановлено, що саме він вчинив кримінальні правопорушення відносно ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , зазначає, що він є потерпілим від дій останніх, а ОСОБА_14 взагалі ніхто не бив.

Як встановлено судом першої інстанції, 02.11.2023 року близько 07 години 50 хвилин ОСОБА_10 , знаходячись в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , на сходинковому майданчику між квартирами АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , наніс ОСОБА_12 один удар кулаком правої руки в область лівої скроні, чим спричинив тілесне ушкодження у вигляді садна скроневої ділянки зліва, яке згідно висновку експерта № 644 від 04.12.2023 відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності.

Після цього, 02.11.2023 року близько 07 години 50 хвилин ОСОБА_10 , знаходячись в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , на сходинковому майданчику між квартирами АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 та АДРЕСА_4 , наніс ОСОБА_13 два удари кулаком правої руки в область лівої скроні, чим спричинив тілесне ушкодження у вигляді припухлості з забоєм м`яких тканин лівої скроневої ділянки, яке згідно висновку експерта № 450 від 07.06.2024 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності.

Потім, 08.05.2024 року близько 13 години 45 хвилин ОСОБА_10 , знаходячись біля зупинки громадського транспорту «П`ять кутів», що розташована поряд з будинком 45 по проспекту Михайла Грушевського у м. Чернігові наніс один удар кулаком в груди, в область сонячного сплетіння потерпілої ОСОБА_14 , чим завдав фізичного болю останній, від якого потерпіла відчула фізичний біль у вказаній ділянці та впала на землю, та при цьому не було спричинено тілесних ушкоджень.

В подальшому, 17.06.2024 року близько 18 години 00 хвилин ОСОБА_10 , знаходячись на площадці біля квартири АДРЕСА_7 , наніс ОСОБА_8 один удар кулаком в перенісся, від чого останній впав на спину, а ОСОБА_10 притиснувши його коліном у грудну клітку, наніс три удари кулаком в область голови, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді двобічних параорбітальних гематом та субкон`юктивальних крововиливів, які згідно висновку експерта № 519 від 11.07.2024 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності, та тілесні ушкодження у вигляді забійно-рваної рани в ділянці спинки носа, забійної рани в потиличній ділянці голови, які згідно висновку експерта № 519 від 11.07.2024 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шість днів, але не більше як три тижні (21 день).

До суду надійшло клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, складене старшим дізнавачем ВД ЧРУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_15 за наслідком розгляду матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001740 від 03.11.2023 та затверджене прокурором Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_16 відносно ОСОБА_10 за ознаками вказаних вище суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125, ч.1 ст.126 КК України.

Задовольняючи вищезазначене клопотання, суд першої інстанції послався на висновок судово-психіатричної експертизи №329 від 25.07.2024, згідно якого ОСОБА_10 в період часу, до якого відносяться кримінальні правопорушення, у вчиненні яких він підозрюється, був позбавлений здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_10 , за своїм психічним станом на теперішній час, позбавлений здатності правильно сприймати обставини, які мають значення для даного кримінального провадження та давати про них правильні свідчення. У ОСОБА_10 , на теперішній час наявні ознаки шизотипового розладу (F21 - за Міжнародною класифікацією хвороб 10 перегляду) і йому показано застосування примусових заходів медичного характеру з поміщенням в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню ним суспільно небезпечних діянь.

Заслухавши доповідача, особу до якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_10 , його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, доводи прокурора та потерпілого, які заперечували проти апеляційної скарги та просили ухвалу суду залишити без змін, думку законного представника особи до якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_9 , яка погодилась, що ОСОБА_10 необхідно пролікувати, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги і вправі вийти за межі апеляційних вимог лише в тому разі, якщо цим не погіршується становище, в даному випадку, особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, а саме ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, яке ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими під час судового розгляду, оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України та в якому наведені належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_10 були вчинені суспільно-небезпечні діяння, які підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.125, ч.1 ст.126 КК України, тобто за ч.1 ст.125 КК України дії які виразились в завданні легкого тілесного ушкодження, за ч.2 ст.125 КК України дії які виразились в завданні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, за ч.1 ст.126 КК України дії які виразились в завданні удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні апеляційного суду, як і в суді першої інстанції, з подіями, які встановлені місцевим судом та з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_10 не погодився, проте вчинення останнім суспільно небезпечних діянь, які підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, ч.1 ст.125, ч.2 ст.125, ч.1 ст.126 КК України, підтверджується сукупністю досліджених в судовому засіданні судом першої інстанції належних та допустимих доказів, що узгоджуються між собою, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_14 , яка підтвердила події, що відбулися 08.05.2024 року, а саме нанесення їй тілесних ушкоджень незнайомим чоловіком, який в подальшому виявився ОСОБА_10 ;

- показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який є сусідом ОСОБА_10 та підтвердив конфлікт, що відбувся між ними 17.06.2024 року, в ході якого ОСОБА_10 завдав йому тілесні ушкодження;

- рапортом інспектора-чергового Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області від 02.11.2023, в якому зазначено, що до ЧМЛ №2 ЕМД доставлена гр. ОСОБА_13 з діагнозом закритий перелом кісток носа;

- заявою ОСОБА_12 від 02.11.2023 року, згідно якої він просить вжити заходів відносно сусіда ОСОБА_10 , який чіпляється до нього та його дружини ОСОБА_13 , погрожує побити та виражається нецензурною лексикою;

- протоколом огляду місця події від 18.12.2023 року з додатками до нього, в ході якого було оглянуто чотириповерховий будинок, котрий знаходиться за адресою АДРЕСА_2 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.12.2023 року з додатком до нього, за участю потерпілого ОСОБА_12 , який зазначив, що 02.11.2023 року йому та його дружині спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_10 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.12.2023 року з додатком до нього, за участю свідка ОСОБА_17 , яка розповіла та показала механізм нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 потерпілому ОСОБА_12 ;

- висновком експерта №644 від 13.11.2023 року, згідно якого у громадянина ОСОБА_12 виявлене тілесне ушкодження, котре відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, можливо утвореного 02.11.2023 року від дії тупого твердого предмета яким, в тому числі, міг бути кулак руки;

- рапортом інспектора-чергового Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області від 09.05.2024, в якому зазначено, що до ЧОЛ звернулась гр. ОСОБА_14 з краніо-хребетною травмою, ЗЧМТ, СГМ, забій м`яких тканин поперекового-грудного відділу хребта;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.05.2024 року, згідно якого ОСОБА_14 , просить вжити заходів до невідомої їй особи, котра нанесла їй тілесні ушкодження рукою, а саме кулаком в район сонячного сплетіння;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 23.05.2024 року з додатком до нього, за участю потерпілої ОСОБА_14 , яка розповіла про нанесення їй тілесних ушкоджень невідомим чоловіком;

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 23.05.2024 року з довідкою до нього, згідно якого потерпіла ОСОБА_14 впізнала на фотознімку №3, ОСОБА_10 , як чоловіка, який наніс їй один удар кулаком в груди;

- протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 21.05.2024 року з довідкою до нього, згідно якого свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 впізнали на фотознімку №3 ОСОБА_10 , як чоловіка який вдарив один раз кулаком у груди ОСОБА_14 і якого вони разом з колегами затримали;

- протоколом огляду документу від 27.05.2024 року, згідно якого оглянуто 11 відео-файлів на яких зафіксовано перебіг подій, що відбулися 08.05.2024 року, щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_14 ;

- висновком експерта №399 від 13.05.2024 року, згідно якого в наданій на судово-медичну експертизу документації об`єктивних даних за наявність тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_14 не виявлено;

- заявою ОСОБА_13 від 09.11.2023 року, в якій вона просить відкрити кримінальне провадження за фактом спричинення їй тілесних ушкоджень з боку сусіда ОСОБА_10 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 12.06.2024 року з додатком до нього, за участю потерпілої ОСОБА_13 , остання показала, як відбувалися події 02.11.2023 року та як ОСОБА_10 наніс їй тілесні ушкодження;

- висновком експерта №450 від 11.06.2024 року, згідно якого у ОСОБА_13 виявлено тілесне ушкодження, котре виникло внаслідок ударної дії тупого твердого предмету, в тому числі і внаслідок нанесення удару кулаком, і відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, можливо утворених 02.11.2023 року;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_8 від 17.06.2024 року, в якому останній просить провести перевірку та вжити заходів до ОСОБА_10 , котрий наніс йому тілесні ушкодження;

- протоколом огляду місця події від 17.06.2024 року з додатками до нього, згідно якого була оглянута ділянка території, яка розташована на третьому поверсі, територія біля квартир АДРЕСА_8 , де виявлено сліди (плями) бурого кольору, картопля. Також біля квартири 57 на стінці є плями бурого кольору, рухаючись до 4 поверху на сходинках до квартири АДРЕСА_9 , на підлозі є плями бурого кольору;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.07.2024 року з додатком до нього, за участю потерпілого ОСОБА_8 , згідно якого останній показав, як відбувалися події 17.06.2024 року та як ОСОБА_10 наніс йому тілесні ушкодження;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 15.07.2024 року з додатком до нього, за участю свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_17 , згідно якого останні показали, як відбувалися події 17.06.2024 року та як ОСОБА_10 наніс ОСОБА_8 тілесні ушкодження;

- висновком експерта №519 від 03.07.2024-11.07.2024, згідно якого у ОСОБА_8 наявні одні тілесні ушкодження, які відносять до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я та інші тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 днів, можливо утворених 17.06.2024 року, від дії тупого твердого предмета, в тому числі, це могли бути кулаки,

В апеляційній скарзі ОСОБА_10 ставиться питання про скасування ухвали місцевого суду, якою щодо нього застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом.

Порядок здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру регламентований главою 39 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно із ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Частиною 1 статті 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

За змістом ч.2 ст. 513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

При визначенні виду примусових заходів медичного характеру, згідно з ч.1 ст.94 КК України, є обов`язковим врахування: 1) характеру і тяжкості захворювання; 2) тяжкості вчиненого діяння; 3) ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб.

Зокрема, примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом, передбачений ч.4 ст. 94 КК України і, відповідно до неї, може бути застосований судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду.

У п.15 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру» вказано, що для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №329 від 25.07.2024, у ОСОБА_10 на період часу, до якого відноситься кримінальне провадження, у вчиненні якого він підозрюється, виявлені ознаки шизотипового розладу (F 21 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду), які позбавляли його здатності, усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_10 за його психічним станом на теперішній час, порушена здатність правильно сприймати обставини, що мають значення для кримінального провадження та давати про них правильні свідчення. У ОСОБА_10 на теперішній час виявлені ознаки шизотипового розладу (F 21 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду). ОСОБА_10 за його психічним станом на теперішній час, показано застосування примусових заходів медичного характеру з поміщенням в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню ним суспільно небезпечних діянь.

Отже, місцевим судом правильно встановлено, що на даний час ОСОБА_10 страждає психічним захворюванням, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій він також перебував у неосудному стані, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

При визначенні ОСОБА_10 виду і міри медичного характеру, місцевий суд врахував характер душевного захворювання останнього, рекомендації експертів про поміщення його в спеціальний лікувальний заклад з метою обов`язкового лікування, особу ОСОБА_10 , який скоїв суспільно-небезпечне діяння, що не відноситься до категорії тяжких, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, та дійшов правильного висновку, що за своїм психічним станом він потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.

Тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_10 становить суспільну небезпеку, а тому застосування до нього примусових заходів медичного характеру в умовах психіатричної лікарні з посиленим наглядом є необхідним та достатнім заходом, оскільки з матеріалів кримінального провадження та висновків лікарів-психіатрів не вбачається того, що останній видужав та стан його здоров`я значно покращився, внаслідок чого відпала б потреба у застосованих заходах.

Крім того, невжиття відносно ОСОБА_10 примусових заходів медичного характеру може спричинити серйозну загрозу заподіяння неминучої шкоди цій особі або іншим особам.

Суб`єктивна точка зору ОСОБА_10 щодо стану його психічного здоров`я та нестановлення ним небезпеки для оточуючих, не може розглядатися судом як доказ по провадженню, оскільки останній не є фахівцем в галузі психіатрії. З цієї причини він не може оцінювати відповідність чи невідповідність висновку судово-психіатричного експерта, а також надавати оцінку власному психічному стану і суспільній небезпеці.

Отже, всі обставини, на які посилається апелянт, судом першої інстанції враховані та не заслуговують на увагу, і спростовуються вищенаведеним, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які б давали підставу для зміни або скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу особи, щодо якої застосовані примусові заходи медичного характеру ОСОБА_10 - залишити без задоволення, а ухвалу Деснянського районного суду м. Чернігова від 02 грудня 2024 року про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_10 без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців в порядку, передбаченому ст. 426 КПК України.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4