Провадження №11-кп/801/373/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 16.01.2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

за участю сторін провадження:

прокурора: ОСОБА_7

засудженого: ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.01.2025 року у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03.07.2023 року відмовлено.

Засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, просив ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області вiд 16.01.2025 року скасувати, звільнити ОСОБА_6 на підставі ст. 81 КК України або замінити йому покарання на більш мяке покарання.

Вимоги апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 мотивовано тим, що він відбув 2/3 строку призначеного покарання, вину визнав в повному обсязі, щиро розкаюється, має чотири заохочення, за місцем відбування покарання характеризується позитивно, працює на безоплатній основі в установі бібліотекарем, має матір похилого віку, яка потребує його допомоги, має незадовільний стан здоров`я, тому просив суд звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_7 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначив, що ухвала є законною та обгрунтованою, просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, засудженого ОСОБА_6 , який просив задоволити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03.07.2023 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України призначено покарання у виді шести років шести місяців позбавлення волі.

Початок строку: 03.07.2023 року, кінець строку: 05.06.2026 року.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п. 2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення в умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Вiдповідно до вказівок Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, мають ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних органiзацiях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Доводи апеляційної скарги засудженого ОСОБА_6 про задоволення клопотання про умовно-дострокове звiльнення відвідування покарання є безпідставними, суперечать встановленим судом обставинам.

Суд при прийнятті рішення повинен враховувати чи застосовувались раніше до особи вимоги щодо умовно-дострокового звільнення.

На думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції перевірив належним чином сукупність обставин, які мають значення для прийняття правильного рішення та дійшов вірного висновку, що підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_6 відсутні.

Відповідно до ч.7 ст. 539 КПК України у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

Згідно з ч. 7 ст. 154 КВК України, у разі відмови суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, повторне подання з цього питання щодо осіб, засуджених за тяжкі і особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може бути внесено не раніше як через один рік з дня винесення постанови про відмову, а щодо засуджених за інші кримінальні правопорушення та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.07.2024 у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03.07.2023 року на підставі ст. 81 КК України відмовлено.

З огляду на викладене, засуджений ОСОБА_6 до суду з заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання вправі був звернутися тільки через рік з дня винесення ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 23.07.2024 року, а не 19.11.2024 року.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, який прийняв до уваги, що з часу винесення ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 23.07.2024 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання ОСОБА_6 , на підставі ст. 81 КК України за вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03.07.2023, строк передбачений ч. 7 ст. 154 КВК України, ч. 7 ст. 539 КПК України не минув та дійшов висновку, що у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід відмовити.

Те, що засуджений ОСОБА_6 працевлаштований, дотримується режиму відбування покарання, має заохочення не свідчить про наявність підстав для звільнення його від подальшого відбування покарання умовно-достроково.

Таким чином, на думку апеляційного суду, судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування якого відсутні.

Керуючись ст. ст. 405,407,409, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції ,

постановив :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_6 .

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 16.01.2025 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без змін.

Судове рішення оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4