Справа 688/4872/24
№ 1-кп/688/44/25
Вирок

Іменем України

25 лютого 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м.Шепетівка кримінальне провадження №0001584 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Торез Донецької області, громадянина України, з неповною загальною середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

Формулювання обвинувачення та стаття закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення

13 вересня 2024 року близько 12 год 00 хв ОСОБА_4 , проходячи повз житловий будинок АДРЕСА_2 , який належить на праві власності ОСОБА_6 та в якому проживає ОСОБА_7 , прийняв рішення незаконно до нього проникнути з метою вчинення крадіжки майна.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи у вищевказаний день, час та місці, достовірно знаючи, що на всій території України діє воєнний стан введений в дію Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, строк дії якого продовжено згідно Указу Президента України № 469/2024 від 23.07.2024 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 3 891-IX від 23.07.2024 року, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до вхідних дверей будинку та зірвав навісний замок дверей за допомогою металевої кірки, яку мав при собі, після чого, проникнувши до приміщення будинку, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив та мету особистого незаконного збагачення, таємно викрав майно, належне ОСОБА_7 , яке зберігалося у житловій кімнаті будинку, а саме машинку для стрижки волосся марки «Roventa» моделі «TN1400» вартістю 555 грн 33 коп, бензиновий тример марки «Green Forester» моделі «FGT-7800» вартістю 2309 грн 60 коп, бензопилу ланцюгову марки «Vitals» моделі «BKZ 4518n» вартістю 2900 грн. Після цього покинув місце скоєння злочину та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши потерпілому майнової шкоди на загальну суму 5765 грн 59 коп.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Відомості про укладену угоду

25 лютого 2025 року прокурор Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_8 у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України уклали угоду про визнання винуватості, за умовами якої ОСОБА_4 повністю визнає свою винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України.

Сторони дійшли згоди щодо кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 та призначення покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України зі звільненням від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Сторонами також узгоджено, що обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутні обставини, які обтяжують покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та щодо умисного невиконання угоди про визнання винуватостіі.

Мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам закону і ухваленні вироку, положення закону, якими суд керувався

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно із ч.ч. 2, 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, в тому числі кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (п.1). Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене сторонами в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також підтримав угоду про визнання винуватості і просив її затвердити. Підтвердив, що укладення угоди є цілком добровільним, він розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також підтримав угоду про визнання винуватості ОСОБА_4 і просив її затвердити.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подав заяву про його проведення без його участі, проти затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 не заперечував, підтвердивши надання письмової згоди на її укладення.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, захисника, з`ясувавши думку потерпілого, викладену у письмовій заяві, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України; діями обвинуваченого збитки завдані потерпілому ОСОБА_7 , який претензій не має; потерпілий надав письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Прокурор також розуміє наслідки затвердження даної угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону, суд, враховує, що умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам КПК України та закону, правова кваліфікація дій вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, не встановлено підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, не встановлено очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, а також відсутні фактичні підстави для невизнання винуватості.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , що виразилось у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, не встановлено.

Відомості, які характеризують особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України є тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, неодружений, фактично проживає без реєстрації в с. Велика Медведівка Шепетівського району Хмельницької області, під динамічним спостереженням у лікаря психіатра та лікаря нарколога КНП "Шепетівська багатопрофільна лікарня" не знаходиться, на обліку в Шепетівському районному відділі №2 філії Державної установи "Центр пробації" у Хмельницькій області не перебуває.

Обставинами, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, особі обвинуваченого, є обґрунтованим та відповідає цілям покарання, узгоджені вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, процесуальні витрати стягнути з обвинуваченого в силу ст. 124 КПК України.

Арешт, накладений на речові докази, слід скасувати відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Запобіжний захід не обирався, підстави для його обрання до набрання вироком законної сили відсутні.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст.ст. 368-371, 373-376, 474-475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 25 лютого 2025 року між прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0001584 від 16 вересня 2024 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Речові докази:

- тример для стрижки волосся марки «Roventa» моделі «Nomad», бензиновий тример марки «Green Forester» моделі «FGT-7800», що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області повернути потерпілому ОСОБА_7 , скасувавши їх арешт накладений ухвалами слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 19 вересня 2024 року;

- 6 слідів папілярних узорів, вилучених в ході огляду місця події по АДРЕСА_2 та дактилокарти заповнені на ім`я ОСОБА_9 та на ім`я ОСОБА_4 , що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Шепетівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/123-24/11549-ТВ від 20 вересня 2024 року в сумі 2271 гривяь 84 копійки, за проведення судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/123-24/11608-Д від 25 вересня 2024 року в сумі 2387 гривень 70 копійок, а всього 4659 (чотири тисячі шістсот п`ятдесят дев`ять) гривень 54 копійки.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Хмельницького апеляційного суду через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя: ОСОБА_10