УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Роялті-Рент», про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000397 від 31.05.2021, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «Роялті-Рент» звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, в якому просив скасувати арешт майна, яке належить ТОВ «Роялті-Рент», накладений у кримінальному проваджені № 0000397 від 31.05.2021 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/8167/22 від 10.05.2022.

Клопотання обґрунтовано тим, що застосовані заходи забезпечення кримінального провадження не відповідають вимогам КПК України щодо розумності, обґрунтованості, збалансованості інтересів сторін, не є співрозмірним із завданням кримінального провадження ьа не спрямовані на досягнення цілей розслідування, у зв`язку з чим накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/8167/22 від 10.05.2022 арешт підлягає скасуванню.

У судовому засіданні представник власника майна клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор у судовому засідання проти задоволення клопотання заперечував, вказав, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000397 від 31.05.2021.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши учасників провадження, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000397 від 31.05.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/8167/22 від 10.05.2022 накладено арешт зі встановленою забороною відчуження та розпорядження майном, а саме:

- об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 000 (нежитлові приміщення першого поверху в адміністративному корпусі торгівельно-адміністративного комплексу, загальною площею 449,1 кв.м.), який розташований за адресою: АДРЕСА_1;

-об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 000 (нежитлові приміщення в адміністративному корпусі торгівельно-адміністративного комплексу, загальною площею 3667,0 кв.м.), який розташований за адресою: АДРЕСА_1;

-об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 000 (земельна ділянка з кадастровим номером :90:011:0180, загальною площею 0,1429 га), який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Метою накладення арешту слідчий суддя вказав забезпечення збереження речових доказів, оскільки вказане майно відповідало критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Згідно положень ч. 1 та 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до абз. 2 п. 2.6. Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 року щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого, прокурора.

Також, у відповідності з практикою Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСі проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108. п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Так, суд приймає до уваги, що арешт на вказані об`єкти нерухомого майна було накладено 10.05.2022, тобто майже три роки тому.

Разом з тим, жодних доказів, які б спростовували доводи клопотання адвоката та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, до суду надано не було, у зв`язку із чим слідчий суддя, виходячи з принципу змагальності сторін у кримінальному провадженні, дійшов до висновку, що доводи, зазначені в клопотанні, є обґрунтованими.

Аналіз наявних у розпорядженні слідчого судді матеріалів свідчить про відсутність на даний час підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, а так само, розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, та наслідки арешту такого майна.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що подальше збереження арешту майна не виправдовується потребами досудового розслідування на даній стадії, у зв`язку з чим арешт підлягає скасуванню.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 132, 169, 170-174, 309, 372, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва у справі № 761/8167/22 від 10.05.2022 на майно, а саме:

- об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 000 (нежитлові приміщення першого поверху в адміністративному корпусі торгівельно-адміністративного комплексу, загальною площею 449,1 кв.м.), який розташований за адресою: АДРЕСА_1;

-об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 000 (нежитлові приміщення в адміністративному корпусі торгівельно-адміністративного комплексу, загальною площею 3667,0 кв.м.), який розташований за адресою: АДРЕСА_1;

-об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 000 (земельна ділянка з кадастровим номером :90:011:0180, загальною площею 0,1429 га), який розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1