15.04.25 Справа № 469/158/25
1-кс/469/59/25
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2025 року с-ще Березанка
Слідчий суддя Березанського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
встановила:
03 квітня 2025 року власник автомобіля "DAF FT ХF 105.460", державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом марки "KRONE SDP 27" державний номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді клопотання про скасування арешту, накладеного на вказаний автомобіль на підставі ухвали слідчого судді Березанського районного суду Миколаївської області від 18 лютого 2025 року, посилаючись на те, що у цьому кримінальному провадженні проведені авто-технічна та транспортно-трасологічна експертизи, тому потреба у застосуванні арешту майна відпала.
Прокурор ОСОБА_6 , який відповідно до витягу з ЄРДР, входить до групи прокурорів у цьому кримінальному провадженні, проти задоволення клопотання заперечував, про що надав відповідну заяву.
Заявник у судове засідання не з`явилась та не повідомила причини неявки, про час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином, у зв"язку з чим слідчий суддя позбавлений можливості з`ясувати, чи підтримує особа, яка подала клопотання, на сьогодні своє клопотання, та розглянути його по суті.
Діючий Кримінальний процесуальний кодекс України не містить вказівки слідчому судді на те, яким чином необхідно діяти в разі неявки в судове засідання з розгляду клопотання про скасування арешту майна особи, яка подала таке клопотання.
Відповідно до ч. 6 ст. 9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.
П. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Разом з цим, виходячи з аналізу загальних засад кримінального процесуального законодавства можна зробити висновок про те, що неявка без поважної причини особи, яка подала клопотання, свідчить про фактичне непідтримання заявленого клопотання та не доведення викладених у клопотанні обставин, що, у свою чергу, має оцінюватись як підстава для відмови у задоволенні такого клопотання без розгляду його по суті.
Враховуючи те, що особа, яка подала до слідчого судді клопотання про скасування арешту майна, не забезпечила свою участь у судовому засіданні з розгляду клопотання, тим самим не підтримала клопотання про скасування арешту майна у судовому засіданні з належним його обґрунтуванням, а також стислі строки розгляду клопотання про скасування арешту, з урахуванням принципу диспозитивності, передбаченого ст. 26 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту майна.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-175 КПК України, слідчий суддя-
п о с т а н о в и л а :
У задоволенні клопотання відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя