Справа № 2011/8429/12
н/п 1-в/953/86/25
"25" лютого 2025 р. м.Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
секретар судового засідання ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові клопотання (подання) начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
1) 18.01.2013 Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;
2) 18.06.2015 Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 п`яти років позбавлення волі,
17 лютого 2025 року начальник Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_6 звернулася до Київського районного суду м. Харкова із клопотанням (поданням) про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку.
В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_5 засуджений вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 січня 2013 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. На підставі ст. 76 КК України на засудженого були покладені обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти орган кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, періодично з`являтись для реєстрації до органу кримінально-виконавчої системи. 09 квітня 2013 року вказаний вирок суду надійшов на виконання до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області. Засуджений під підпис був ознайомлений з порядком та умовами виконання вироку. Зазначає, що відповідно до ст. 165 Кримінально- виконавчого кодексу України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Кінець іспитового строку засудженого сплинув 18 травня 2015 року. Посилається на те, що ОСОБА_5 у період іспитового строку вчинив нове кримінальне правопорушення, однак на підставі ухвали Київського районного суду м. Харкова від 18 червня 2015 року був оголошений у розшук, у зв`язку з чим кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 було зупинено для розшуку останнього. Зазначила, що строк давності виконання вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 січня 2013 року не переривався та минув, шо відповідає положенням п. 3 ч. 1 ст. 80 КК України, згідно з якими особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання законної сили вироком його не було виконано в строк п`ять років - у разі засудження до покарання у вигляді позбавлення волі за нетяжкий злочин, а також при засудженні до позбавлення волі на строк не більше п`яти років за тяжкий злочин. Зазначає, що ОСОБА_5 не ухилявся від відбування покарання, призначеного вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 січня 2013 року. 18 березня 2014 року засуджений ОСОБА_5 не з`явився на реєстрацію, документів на підтвердження наявності поважних причин неприбуття не надав, у зв`язку з чим йому було винесено застереження у виді письмового попередження. ОСОБА_5 притягався до кримінальної відповідальності в період іспитового строку, проте вина останнього доведена не була, а кримінальне провадження було зупинено до розшуку останнього. ОСОБА_5 вчинив нове кримінальне правопорушення 30 травня 2014 року. Згідно з ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину, тобто з 30 травня 2014 року. Перебування засудженого ОСОБА_5 у розшуку не є підставою для незастосування до нього положень ст. 80 КК України у зв`язку зі змінами в статті. З урахуванням викладеного, представник органу з питань пробації просить розглянути питання про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання обвинувального вироку стосовно ОСОБА_5 .
Прокурор ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання у зв`язку з відсутністю правових підстав звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків виконання обвинувального вироку.
Представник Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.
Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився про дату, місце та час розгляду клопотання повідомлявся своєчасно та належним чином шляхом надіслання судових повісток за адресою, вказаною у клопотанні органу пробації. Інформація про те, що засуджений повідомлений про місце, день та час розгляду справи у суду відсутня.
Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.
Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали подання, вважає його таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Положеннями ст. 152 КВК України встановлено, що підставами звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.
За змістом ч. 3 ст. 80 КК України, перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.
Відповідно до ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.
Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.
За таких обставин застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.
Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе, це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання. Водночас засуджений до певного виду покарання не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.
Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.
Отже, застосування статті 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом трьох умов інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку: закінчення зазначених у статті 80 Кримінального кодексу України строків; неухилення засудженого від відбування покарання; невчинення протягом встановлених ч.ч. 1 та 3 ст.80 КК України строків нового злочину.
Перебіг строку давності виконання обвинувального вироку починається з дня набрання чинності вироком суду.
Суд встановив, що ОСОБА_5 засуджений вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 січня 2013 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.
Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 січня 2013 року надійшов на виконання до Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області 09 квітня 2013 року.

З матеріалів клопотання вбачається, що станом на 26 лютого 2025 року засудженим ОСОБА_5 призначене вироком суду покарання не відбуто.

З матеріалів, долучених до клопотання, слідує, що 18 червня 2015 року Київським районним судом м. Харкова ухвалений вирок, яким ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України остаточно призначено ОСОБА_5 покарання шляхом часткового приєднання відбутої частини покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 18 січня 2013 року у виді 5 років позбавлення волі.

Як вбачається з інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень на вищевказаний вирок захисником засудженого ОСОБА_5 було подано апеляційну скаргу, яка до теперішнього часу не розглянута.

Зі змісту відповіді Харківського апеляційного суду № 9738/2016 вбачається, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою на вирок Київського районного суду м. Харкова від 18 червня 2015 року стосовно ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 185 КК України зупинено у зв`язку із розшуком засудженого.

Зі змісту рапорту, долученого до матеріалів подання, вбачається що ОСОБА_5 станом на 12 грудня 2014 року перебував в ДУ Харківський слідчий ізолятор.

Відповідно до рапорту інспектора Київського міжрайонного відділу кримінально- виконавчої інспекції ПтСУ в Харківській області ОСОБА_8 , 02 вересня 2014 року інспектор здійснив телефонний дзвінок до ОСОБА_5 під час якого ОСОБА_5 повідомив інспектору, що вчинив кримінальне правопорушення та перебуває під домашнім арештом.

Зі змісту відповіді начальника Київського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 вбачається, що стосовно ОСОБА_5 заведено ОРС Розшук № 6115052. Під час проведення оперативно-розшукових заходів встановити місцезнаходження ОСОБА_5 не виявилось можливим.

Матеріали справи не містять відомостей про з`явлення засудженого для відбування покарання.

Вищезазначені обставини свідчать про ухилення засудженого від відбування покарання, що має наслідком зупинення перебігу строку давності виконання вироку суду, відповідно до положень ч. 3 ст. 80 КК України.

На думку суду, доводи, наведені в поданні про те, що ОСОБА_5 не ухиляється від відбування покарання, є необґрунтованими, оскільки не підтверджуються жодними доказами.

З урахуванням вимог ч. 3 ст. 80 КК України, суд вважає, що клопотання (подання) начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 80 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання (подання) начальника Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 про звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання вироку - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1