Справа № 404/363/25
Номер провадження 1-кс/404/209/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в залі Кіровського районного суду м.Кіровограда клопотання слідчого СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Кропивницької окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню 0000005 за ч.2 ст.289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 17.01.2025 року під час обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що заявлене до арешту майно визнано речовим доказом по кримінальному провадженню, відповідає критеріям ч. 2 ст.167 КПК України. Мета звернення збереження речових доказів.

За версією представників сторони обвинувачення збереження речових доказів необхідно для доведення в суді факту незаконного заволодіння в період часу з 09.00 годин 22.12.2024 по 12.00 годин 23.12.2024 автомобілем ВАЗ 2103, реєстраційний номер НОМЕР_1 , білого кольору, VIN: НОМЕР_2 , яким з червня 2023 року володіє по технічному паспорту ОСОБА_5 .

Слідчий/Прокурор в судове засідання не з`явились, слідчий надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник вилученого майна викликався, в судове засідання не з`явився.

Враховуючи такі обставини, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України розгляд клопотання проведено за відсутності учасників процесу та без фіксації судового процесу технічними засобами.

СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області проводить досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню. Предметом доказування є речі та документи, які можуть бути знаряддям вчинення злочину.

17.01.2025 року під час обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 працівники поліції відшукали і вилучили речі, а саме: мобільний телефон марки Oppo, чорного кольору, у вимкненому стані; мобільний телефон марки Xiaomi Redmi чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ НОМЕР_4 ; мобільний телефон iPhone, металевого кольору, у вимкненому стані; мобільний телефон марки Xiaomi Redmi рожевого кольору, у вимкненому стані; свідоцтво про реєстрацію ТЗ ідентифікатор 0L; предмет зовні схожий на флеш-носій чорного кольору; предмет зовні схожий на ключі, в кількості 3-х штук; автомобіль марки ВАЗ 2103, білого кольору, д.н.з НОМЕР_1 разом з запчатинами до нього, які були в салоні, а саме: передня панель від автомобіля, полімерна, підлокітник, задня панель деревяна, зі вставками з еко-шкіри, переднє та заднє скло автомобіля та інші пластикові запчатини до автомобіля ВАЗ 2103; змив з поверхні керма автомобіля, що знаходився в салоні автомобіля ВАЗ 2103; змив з поверхні ручки КПП автомобіля, що знаходилася в салоні автомобіля ВАЗ 2103; змив з внутрішньої частини лівих водійських дверей автомобіля; змив з внутрішньої частини лівих задніх пасажирських дверцят автомобіля; змив з внутрішньої частини задніх правих пасажирських дверцят автомобіля; змив з внутрішньої частини передній правих пасажирських дверцят автомобіля; реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Вилучене майно оглянуто і постановою слідчого визнано речовим доказом.

18.01.2025 року з відділення «Укрпошта» слідчий направив до Кіровського районного суду клопотання про накладення арешту на вилучене майно.

Отже представник сторони обвинувачення своєчасно вчинив усі можливі дії для виконання вимог ст. 116 КПК України, тобто з моменту вилучення майна у наступні 48 годин здав на пошту клопотання про накладення арешту на майно для відправлення до суду.

«Укрпошта» і «Нова пошта» відкрили однакові КВЕДи, які дозволяють їм здійснювати законну економічну діяльність пов`язану з відправкою кореспонденції. За таких умов хибні припущення представників володільця майна що доставка клопотання з використанням послуг «Нова пошта» не може вважатись виконанням умов ст. 116 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Зважаючи на сукупність наявних доказів, прокурор у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, правильно звернувся з клопотанням про накладення арешту на речі та документи з тих підстав, що вони є речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Майно, яке є речовим доказом та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання)

У випадку повернення майна заявленого до арешту, є розумні підстави вважати, що вищезазначені речі та документи можуть бути приховані, передані, пошкоджені або знищені. Таким чином, арешт на це майно з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.

Такий висновок узгоджується з практикою застосування ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий і надмірний тягар для особи.

На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження речами, з метою запобігання зникнення, знищення, пошкодження, зміни. Держава гарантує право громадянина на забезпечення проведення ефективного досудового розслідування. Досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру( п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України). Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані у розумні строки (ч.1 ст.28 КПК України). Розумними вважаються строки, що є необхідно об`єктивними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Критерієм для їх визначення є: складність провадження, кількість підозрюваних і кримінальних правопорушень, обсяг і специфіка процесуальних дій для досягнення мети кримінального провадження.

Тимчасове обмеження Конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер.

Слідчий надав достатні данні: результати зафіксовані в протоколах: допиту потерпілого, свідків, обшуку, на підставі яких доводиться обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту майна (п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України). Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що факт визнання речовим доказом, необхідність проведення спеціальних досліджень, ризик знищення майна, є достатніми умовами для застосування щодо цього майна співрозмірного заходу забезпечення кримінального провадження, яким є накладення арешту на майно.

Слідчий правильно зазначає про необхідність в подальшому забезпечити проведення експертиз, при цьому предметом спеціальних досліджень будуть речові докази вилучені речі, тому є ризик відчуження/знищення, а відтак і нагальна потреба у забезпеченні належного зберігання речового доказу у кримінальному провадженні, безперешкодного доступу сторони кримінального провадження до зазначеного майна під час виконання вимог ст. 290 КПК України. Безпосереднього дослідження судами речових доказів.

Негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, не встановлено. Арешт суттєво не позначитися на інтересах власників володільців і третіх осіб.

Додержуючись вимог частини 1 та 2 ст. 22 та ст.26 КПК України, клопотання вирішено в межах заявлених вимог, доводів і долучених до клопотання доказів. Засада диспозитивності (ч. 3 ст. 22 КПК України), зобов`язує слідчого суддю вирішити лише ті питання, що віднесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду. Тому збереження вилучених речей і документів забезпечить захист прав свобод та інтересів учасників кримінального провадження, оскільки вони на умовах змагальності, використовуючи арештовані речові докази можуть спростувати доводи протилежної сторони чи підтвердити власну версію досліджуваних подій.

З урахуванням викладеного і керуючись ст. 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на майно вилучене 17.01.2025 року в ході обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме :

- мобільний телефон марки Oppo, чорного кольору;

- мобільний телефон марки Xiaomi Redmi чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_3 , ІМЕІ НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон iPhone, металевого кольору;

- мобільний телефон марки Xiaomi Redmi рожевого кольору;

- свідоцтво про реєстрацію ТЗ ідентифікатор 0L;

- флеш-носій чорного кольору;

- ключі, в кількості 3-х штук власником та володільцем яких є ОСОБА_6 .

- автомобіль марки ВАЗ 2103, білого кольору, д.н.з НОМЕР_1 разом з запчатинами до нього, які були в салоні, а саме: передня панель від автомобіля, полімерна, підлокітник, задня панель деревяна, зі вставками з еко-шкіри, переднє та заднє скло автомобіля та інші пластикові запчатини до автомобіля ВАЗ 2103;

- змив з поверхні керма автомобіля, що знаходився в салоні автомобіля ВАЗ 2103;

- змив з поверхні ручки КПП автомобіля, що знаходилася в салоні автомобіля ВАЗ 2103;

- змив з внутрішньої частини лівих водійських дверей автомобіля;

- змив з внутрішньої частини лівих задніх пасажирських дверцят автомобіля;

- змив з внутрішньої частини задніх правих пасажирських дверцят автомобіля;

- змив з внутрішньої частини передній правих пасажирських дверцят автомобіля, реєстраційний номер НОМЕР_1 власником та володільцем якого є ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1