В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/33/25

Провадження № 1-кп/936/48/2025

20.02.2025 селище Воловець

Воловецький районний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000114 від 23.11.2024 щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , одруженого, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на посаді - стрільця 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 6 стрілецької роти НОМЕР_1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.05.2022 згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №119 солдата ОСОБА_3 призвано на військову службу за мобілізацією, на особливий період, та призначено на посаду кулеметника 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 4 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 .

02.11.2022 згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №300 від 03.11.2022 солдата ОСОБА_3 стрільця 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 6 стрілецької роти НОМЕР_1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 визнано таким, що самовільно залишив частину, припинив участь у бойових діях в складі військової частини НОМЕР_2 .

05.11.2022 згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №304 від 07.11.2022, солдат ОСОБА_3 стрілець 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 6 стрілецької роти НОМЕР_1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 вважається таким, що прибув до пункту постійної дислокації військової частини.

19.08.2023 згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №235 від 19.08.2023, солдат ОСОБА_3 стрілець 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 6 стрілецької роти НОМЕР_1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 вважається таким, що самовільно залишив військову частину.

31.08.2023 згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №248 від 31.08.2023, солдат ОСОБА_3 стрілець 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 6 стрілецької роти НОМЕР_1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_2 вважається таким, що самовільно залишив військову частину, увільнений від займаної посади та знаходиться в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 .

У відповідності до вимог ст. ст. 11, 16, 49, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, ОСОБА_3 під час проходження військової служби, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги; віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; повинен постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язаний завжди пам`ятати, що за його поведінкою, як військовослужбовця судять не лише про нього, а й про Збройні Сили України, в цілому.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам нормативно-правових актів, вчинив кримінальне правопорушення (проступок) проти життя та здоров`я особи, за наступних обставин.

22.11.2024 близько 19 години 00 хвилин солдат ОСОБА_3 перебуваючи поза службою, знаходячись у будинку АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх караність, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи раптово виниклий умисел на спричинення тілесних ушкоджень, в ході сварки з своєю дружиною ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс останній один удар рукою в область її обличчя, а саме, верхньої губи, внаслідок чого, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді забійної рани верхньої губи зліва, що кваліфікується, як легке тілесне ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

Прокурор зазначив в обвинувальному акті клопотання про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно ч.2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Відповідно до частини 4 ст. 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За вимогами частини 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що згідно заяви від 02.01.2025 обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, а також згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами. Обвинуваченому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Обвинувачений ОСОБА_3 згідний на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні. Добровільність беззаперечного визнання винуватості обвинуваченого ОСОБА_3 , його згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтвердила захисник - адвокат ОСОБА_5 .

Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, який раніше не судимий, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, на посаді стрільця військової частини НОМЕР_2 , одружений, на обліках в лікаря-нарколога та психіатра у КНП «Воловецька центральна лікарня Воловецької селищної ради» не перебуває, характеризується посередньо по місцю проживання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , передбачені ст.67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

З урахуванням викладеного, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що мірою виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень буде відповідати кримінальне покарання в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України у вигля ді штрафу.

Цивільний позов по кримінальному провадженні не заявлений. Матеріальна шкода не заподіяна.

Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 374, 375 , 381-382 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок суду може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Воловецький районний суд протягом тридцять днів з часу отримання учасниками судового провадження копії вироку суду, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1