Справа № 466/112/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/215/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2025 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 13 січня 2025 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Велика Добронь, Ужгородського району Закарпатської області, працездатного, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , до затримання проживаючого у тимчасових конструкціях біля будинку за адресою АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого

15.01.2013р. Воловецьким районним судом Закарпатської області за ч.1 ст.185 КК України до 80год. громадських робіт,

30.01.2015р. Волочиським районним судом Хмельницької області за ч.3 ст.185, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

18.02.2015р. Воловецьким районним судом Закарпатської області за ч.3 ст.185, 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

25.10.2017р. Тернопільським міським судом за ч.1 ст.187 КК України до 3 років позбавлення волі,

06.02.2019р. Воловецьким районним судом Закарпатської області за ч.2 ст.186, 71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 23.07.2023р. по відбуттю покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м.Чоп Закарпатської області, працездатного, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого АДРЕСА_3 , згідно ст.89 КК України раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,,

за участю прокурора ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_8

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

оскарженим вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 10 (десять) років з конфіскацією всього належного на праві власності майна.

ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.6 ч.2 ст.115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 14 (чотирнадцять) років з конфіскацією всього належного на праві власності майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання засудженому ОСОБА_8 визначено шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього належного на праві власності майна.

ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком 8 (вісім) років з конфіскацією всього належного на праві власності майна.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_8 ухвалено рахувати з дня його затримання 10.10.2023 року.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 ухвалено рахувати з дня його затримання 11.10.2023 року.

Запобіжні заходи залишено тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Вирішено питання речових доказів та арештованого майна.

Згідно вироку суду, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 09 жовтня 2023 року приблизно о 20год 00хв. перебували у парковій зоні, прилеглій до території навчального закладу «Українська академія друкарства» за адресою: м. Львів, вул. Під Голоском, 19, де у них раптово виник спільний умисел на вчинення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), а також поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Діючи за попередньою змовою між собою, керуючись корисливим мотивом з метою власного протиправного збагачення, реалізуючи спільний раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння майном потерпілої, ОСОБА_8 , тримаючи у правій руці металеву арматуру, підійшов до потерпілої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проходила територією вищевказаної ділянки, шарпнув за сумку, що була у потерпілої, а коли її вирвати з рук потерпілої не вдалося, і та почала кричати, почав наносити металевою арматурою удари по ногах потерпілої, в результаті чого ОСОБА_11 , втративши рівновагу, впала на асфальтове покриття. Після чого ОСОБА_8 повторно наніс фрагментом металевої арматури декілька ударів (не менше шести) в голову ОСОБА_11 , чим спричинив їй, згідно висновку експерта №180/23 від 14.11.2023, тупу відкриту черепно-мозкову травму в вигляді забійних ран в тім`яній ділянці праворуч, скронево-тім`яній ділянці ліворуч та тім`яно- потиличній ділянці ліворуч, переломи кісток основи черепа, травматичний субдуральний крововилив в лівій тім`яно-потиличній ділянці, дифузний субарахноїдальний крововилив, крововиливи в тканині головного мозку, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення. Після цього він схопив сумки потерпілої, в яких знаходились грошові кошти у розмірі 700 грн., овочі та пляшка олії «Чесний літр» об`ємом 2 л, передав одну з сумок ОСОБА_6 , з яким вони спільно залишили місце вчинення злочину, переглянули вміст сумок та розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

Даний злочин скоєно в умовах воєнного стану, який введено в Україні згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

Окрім цього, ОСОБА_8 09 жовтня 2023 року приблизно о 20 год 00 хв, маючи умисел на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, керуючись корисливим мотивом з метою власного протиправного збагачення, перебуваючи у парковій зоні, прилеглій до території навчального закладу «Українська академія друкарства» за адресою: м. Львів, вул. Під Голоском, 19, діючи в умовах воєнного стану, який введено в Україні згідно Указу Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», реалізуючи спільний з ОСОБА_6 злочинний умисел, який раптово виник та спрямований на напад з метою заволодіння майном потерпілої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є особою похилою віку та яка проходила територією вищевказаної ділянки, достовірно знаючи, що перед ним жінка, яка в силу свого похилого віку та за своїм фізичним станом не має реальної можливості протистояти йому шляхом здійснення фізичного опору, взяв у праву руку фрагмент металевої арматури та наніс нею удар по ногах потерпілої, в результаті чого ОСОБА_11 , втративши рівновагу впала на асфальтове покриття, після чого, ОСОБА_8 , застосовуючи фізичну силу, яка явно не є співмірною з можливим опором потерпілої, повторно наніс фрагментом металевої арматури декілька ударів (не менше шести) в голову ОСОБА_11 , чим спричинив їй згідно висновку експерта №180/23 від 14.11.2023, тупу відкриту черепно-мозкову травму в вигляді забійних ран в тім`яній ділянці праворуч, скронево-тім`яній ділянці ліворуч та тім`яно-потиличній ділянці ліворуч, переломи кісток основи черепа, травматичний субдуральний крововилив в лівій тім`яно-потиличній ділянці, дифузний субарахноїдальний крововилив, крововиливи в тканині головного мозку, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення, після чого схопив дві сумки потерпілої, в яких знаходились грошові кошти у розмірі 700 грн., овочі та пляшка олії «Чесний літр» об`ємом 2 л., передав одну з сумок ОСОБА_6 , з яким спільно залишили місце вчинення злочину, переглянули вміст сумок та розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

ОСОБА_11 того ж дня було госпіталізовано до лікарні ВП «Лікарні Святого Пантелеймона» КНП «Першого територіального медичного об`єднання м.Львова» за адресою: м.Львів, вул.Миколайчука, 9, де 16 жовтня 2023 року, остання померла в результаті заподіяних 09.10.2023р. ОСОБА_8 травм.

На вказаний вирок захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 13.01.2025 року в частині засудження ОСОБА_6 скасувати та закрити кримінальне провадження на підставі п.п.2,3 ч.1 ст.409 і ч.1 ст.417 КПК України.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що в порушення вимог процесуального закону належним чином в обвинувальному акті не відображена об`єктивна сторона злочину, фактичні обставини кримінального правопорушення, не відображено у визначений законом спосіб обставин, які підлягають доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що суперечить п.5 ч.2 ст.291 КПК України, та унеможливлювали об`єктивний розгляд справи у суді на підставі обвинувального акту.

Також наголошує, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 є надуманим, не підтверджується доказами дослідженими в ході судового розгляду, грубо порушує конституційний принцип презумпції невинуватості ОСОБА_6 .

Доказами дослідженими в ході судового розгляду не доведено наявність заздалегідь домовленості про спільне вчинення злочину, активність дій ОСОБА_12 . Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_6 в суді категорично заперечували наявність вищевказаної домовленості. ОСОБА_8 показав суду, що умисел на розбій у нього виник раптово і самостійно, без узгодження з ОСОБА_6 . Поведінка ОСОБА_13 була максимально пасивна як до, під час, так і після нападу ОСОБА_8 . ОСОБА_14 показав, що він сам налякався дій ОСОБА_15 , заперечив, що взяв собі частину грошей потерпілої.

Жоден із свідків, які були допитані в ході судового розгляду, потерпіла не показали, що ОСОБА_14 причетний до злочину за ч.4 ст. 187 КК України. Жодні речові докази, зібрані в ході досудового розслідування не підтверджували його участь у вчиненні злочину за ч.4 ст.187 КК України (ні відбитки пальців, ні інші сліди ОСОБА_13 не були знайдені).

Іншими доказами, зокрема письмовими, не було доведено наявність попередньої змови групою осіб у вчиненні злочину за ч.4 ст. 187 КК України. Відсутні в матеріалах справи дані, які підтверджують, що обвинувачені ОСОБА_16 та ОСОБА_14 були об`єднані єдиною спільною метою та узгодили між собою дії на вчинення розбійного нападу, а також те, що ОСОБА_17 не тільки бачив і усвідомлював напад ОСОБА_18 на потерпілу та мав при цьому активну поведінку, яка не тільки була дієва у реалізації злочину, але і сприяла його вчиненню.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримку апеляційної, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_10 , виступ прокурора ОСОБА_9 , які заперечили проти апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що дані вимоги закону судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_6 дотримано, а доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на позицію, Європейського суду з прав людини, який неодноразово вказував, що право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Згідно положень ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 22 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів, засобами, передбаченими цим кодексом.

Обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, тобто винуватості обвинуваченого, форми вини, мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, виду і розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, у відповідності до положень ч.1 ст.92 КПК України, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим кодексом випадках, на потерпілого.

Статтею 85 КПК України визначено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Згідно вимог ч.1 ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінка доказів з точки зору їх достовірності та достатності для висновків є перш за все завданням суду першої інстанції. Апеляційний суд має перевірити, чи керувався суд першої інстанції під час оцінки доказів принципами, закладеними Конституцією та кримінальним процесуальним законом, а також чи достатньо мотивовані рішення судів про прийняття або відхилення тих чи інших доказів, чи є ці мотиви логічними і чи приймалися судами всі важливі фактори, необхідні для оцінки окремого доказу чи їх сукупності.

Так судом першої інстанції були належно та повно досліджені усі докази у справі, зокрема показання потерпілої ОСОБА_19 , показання свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 .

Судом досліджено письмові докази у справі: протокол огляду місця події від 10.10.2024р. з фототаблицею, (т.1 доказів а.с.23-29)., постанова слідчого від 10.10.2023р. виявлені та вилучені одяг і взуття визнані речовими доказами (т.1 доказів а.с.32-32).

Так, 10.10.2023р. проведено огляд місця події територію паркової ділянки навчального закладу «Українська академія Друкарства» за адресою м.Львів, вул.Під Голоском,19, де на доріжці для пішоходів виявлено місця з краплями та калюжами РБК, з яких взято змиви, а також виявлено жіночу шапку чорного кольору, просякнуту РБК. В продовження огляду місця події на вул. Під Голоском між будинками №21 та №25 на зупинці громадського транспорту виявлено господарську сумку коричневого кольору з овочами всередині. На зовнішній стороні сумки є сліди РБК. Поблизу господарської сумки також виявлено тканинну багаторазову сумку зеленого кольору зі слідами РБК, одноразовий зелений поліетиленовий пакет зі слідами РБК. Змиви з виявлених об`єктів та самі об`єкти вилучені та опечатані належним чином ( т.1 доказів, а.с.33-57, фото таблиця а.с.38-68). Судом оглянуто відеозапис проведення огляду місця події на двох дисках (т.1 доказів, а.с.37).

Виявлені та вилучені в ході огляду місця події речі та змиви РБК постановою слідчого від 10.10.2023р. визнані речовими доказами та приєднані до матеріалів кримінального провадження (т.1 доказів, а.с.63-73).

10.10.2023р. проведено огляд місця події від будинку №23 на вул.Під Голоском ґрунтової дороги вглиб лісопосадки та території, на якій розташовані чотири саморобні житлові приміщення. На вказаній ділянці виявлено невідомого чоловіка ромської національності, який назвався ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на запитання, чи є будь які речі, які містять на собі ознаки розслідуваного злочину, повідомив, що у приміщенні №2 з лівого боку від входу знаходиться фрагмент металевої арматури, яким він вночі 09.10.2023 наніс тілесні ушкодження жінці, а також, що в кімнаті є пляшка олії, яку він забрав із сумки вказаної жінки після того, як її побив. Також повідомив, що забрав у тієї жінки 700грн., які пропив. В подальшому, працівниками поліції в приміщенні №2 з лівого боку було виявлено фрагмент арматури металевої, довжиною 51 см, товщиною 12 мм. Також ОСОБА_8 добровільно видав пляшку олії «Чесний Літр» ємністю 2 літри, яку останній зі слів, викрав у потерпілої після її побиття. (т.1 доказів а.с.74 87) Судом оглянуто відеозапис проведення огляду місця події (т.1 доказів, а.с.76).

Постановою слідчого від 10.10.2023р. виявлені та вилучені фрагмент арматури, пляшку олії, рацію чорного кольору, ключі до автомобіля визнані речовими доказами (т.1 доказів а.с.88-89).

10.10.2023р. ОСОБА_8 був затриманий як підозрюваний у вчиненні злочину, у присутності адвоката, понятих, а також у нього вилучено куртку, про що складено відповідний протокол. Вказаний протокол та відеозапис слідчої дії на DVD-R диску досліджено судом (т.2 доказів а.с.96 - 99).

Постановою слідчого від 10.10.2023 вилучену в ході затримання особи ОСОБА_8 куртку чорного кольору, виготовлену з джинсового матеріалу визнано речовим доказом (т.2 доказів, а.с.103).

11.10.2023р. за участю адвоката, в присутності понятих було проведено затримання ОСОБА_6 , як підозрюваного у вчиненні злочину. У нього вилучено його одяг Вказаний протокол з додатком DVD-R диском досліджено судом (т.2 доказів а.с.167 -170).

Постановою слідчого від 11.10.2023 вилучені в ході проведення затримання особи ОСОБА_6 кофту із капюшоном червоного кольору із емблемою «Нова Пошта», кофту темно-синього кольору в білу смужку, штани спортивні темно-зеленого кольору, кросівки темного кольору визнано речовим доказом (т.2 доказів а.с.180).

Згідно відповіді КНП «Львівське територіальне медичне об`єднання «Багатопрофільна клінічна лікарня інтенсивних методів лікування та швидкої медичної допомоги» № 260201-вих-124737 від 11.10.2023 гр. ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , поступила у відділення анестезіології на інтенсивної терапії ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» КНП «1 територіальне медичне об`єднання м. Львова» 09.10.2023р. о 20:55, де знаходиться на лікуванні по даний час з діагнозом: ВЧМТ. Забій головного мозку важкого ступеню. Плащевидна СДГ зліва. Травматичний САК. Перелом основи та склепіння черепа. Множинні скальповані рани голови. Інфаркт мозку внаслідок тромбозу церебральних артерій в басейн кровопостачання ЛСМА. Локально: Забійні рани голови ( 4 рани зліва у ділянці скроневої ділянки та ділянки соскоподібного відростка та 2 рани тім`яно-потиличної ділянки справа). (т.2 доказів, а.с.184)

В суді першої інстанції було оглянуто та досліджено CD-R диск білого кольору, із написом «Alerus» об`ємом 700 М на якому міститься (1 один) відео файл: AFJY7017 формату (.mp4), тривалістю 09:05 хв., розміром 113 Mb. При огляді відеофайлу встановлено, що камера зовнішнього відео нагляду на приміщенні багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_4 , здійснює фіксацію прилеглої території будинку і в`їзду на територію будинку АДРЕСА_4 , та вихід з магазину «Продукти» за адресою м. Львів, вул. Під Голоском, 17В. Зафіксовано, як 10.10.2023 в період часу з 19:42:00 год. по 19:51:00 год. ОСОБА_8 та ОСОБА_6 виходять з приміщення магазину «Продукти» за вищезазначеною адресою. ОСОБА_8 в руках тримає пляшку алкоголю та предмет ззовні схожий на «лом», який ховає в штани, ОСОБА_6 на плечах має рюкзак. Вони випивають алкогольні напої та розмовляють між собою. Пробувши на прилеглій території до 19:47:00год., покидають вказане місце в напрямку УАД та лісопосадки (місце тимчасового проживання).

Вказаний відеозапис був оглянутий на досудовому слідстві, про що 10.10.2023р. складено протокол огляду з фототаблицею ( т.2 доказів, а.с.1 4, 5).

Також в суді першої інстанції було оглянуто відеозапис з камери внутрішнього відео нагляду приміщенні магазину «Продукти» багатоквартирного будинку за адресою: м. Львів, вул. Під Голоском, 17В, яка здійснює фіксацію входу до магазину «Продукти» та частини приміщення магазину, розміщений на CD-R диск білого кольору, із написом «Alerus» об`ємом 700 М у відео файлі: VKKH2044 формату (.mp4), тривалістю 00:39 секунд., розміром 10,9 Mb.

На відео зафіксовано як 10.10.2023 в період часу з 19:40:00 год. по 19:51:00 год., (вказаний на відеозаписі час не співпадає із реальним часом і часом, зафіксованим на описаному вище відео) ОСОБА_8 одягнений в куртку чорного кольору, спортивні штани сірого кольору, кросівки білого кольору входить в приміщення магазину «Продукти» за адресою: м. Львів, вул. Під Голоском, 17В, виймає із кишені штанів предмет ззовні схожий на «лом» або металевий прут та запихає назад до штанів, тисне руку невідомому чоловіку із сумкою, бере із холодильника пиво та прямує до каси. (т.2 доказів, а.с.19).

Цей відеозапис був оглянутий на досудовому слідстві, про що 10.10.2023р. складено протокол огляду з фототаблицею ( т.2 доказів, а.с.14-18).

Постановою слідчого від 10.10.2023 цей CD-R диск із написом «Alerus» з відеофайлом VKKH2044 визнано речовим доказом (т.2 доказів а.с.20-21).

Також в судовому засіданні оглянуто наданий на досудовому слідстві ОСББ «Друкар» (м.Львів. вул.Під Голоском 21) CD-R-диск із записом камер зовнішнього відеоспостереження, на якому видно зупинку громадського транспорту за адресою м.Львів. вул.Під Голоском поруч з Українською академією друкарства. На відеозаписі зафіксовано двох осіб, які переглядають вміст пакету чи сумки, після чого сумку (пакет) залишають біля зупинки. Одна з осіб з іншим пакетом покидає зупинку, інша особа її наздоганяє і вони вдвох прямують в бік гуртожитків академії друкарства. Дата відеозапису 09.10.2023р. 18:57:26 (т.2 доказів, а.с.12).

Про огляд цього відеозапису на досудовому слідстві складено протокол від 10.10.2023р. та фототаблицю до нього, які досліджені судом (т.2 доказів, а.с.8 -11)

Постановою слідчого від 10.10.2023 оптичний носій інформації формату CD-R 1 шт., наданий головою ОСББ «Друкар», визнано речовим доказом (т.2 доказів а.с.13).

Так 11.10.2023 року під час проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_23 , у присутності понятих, підозрюваний ОСОБА_6 детально описав обставини скоєння злочину. Зазначив, що 09.10.2023р. він з ОСОБА_8 випивав горілку, потім вони пішли в магазин «Продукти» на вул.Під Голоском, де купили пляшку горілки, напій «Рево» і цигарки. Все куплене він склав собі в сумку на плечах. Постоявши біля магазину, вони пішли до свого табору, який розташований за гуртожитками на вул.Під Голоском. ОСОБА_8 мав при собі металевий лом(арматуру). На території Української академії друкарства вони з ОСОБА_8 випили трохи горілки і рушили далі алейкою в сторону табору. ОСОБА_8 побачив попереду жінку похилого віку, яка несла в руках господарську сумку. ОСОБА_8 підбіг до неї, крикнув «гроші давай», шарпнув за сумку, але вирвати її з рук жінки не вдалося, тому ОСОБА_8 витяг з рукава арматуру і вдарив нею жінку приблизно тричі по голові. Жінка впала, впустивши з рук сумку. ОСОБА_8 забрав у жінки ту сумку зеленого кольору і почав втікати. В цей час ОСОБА_6 стояв на паралельній алейці і бачив все що відбувалося. Коли ОСОБА_8 побіг з сумкою потерпілої, він побіг разом з ним. Далі вони пішли повз будинки і зупинку громадського транспорту до свого табору. Попередньої змови про напад на потерпілу і викрадення майна потерпілої у них не було. Про те, що ОСОБА_8 має при собі арматуру побачив у момент його нападу на потерпілу. Сумки потерпілої він не брав. Що сталося з викраденими речами потерпілої чітко не пригадує, оскільки перебував у стані алкогольного сп`яніння.

В ході слідчого експерименту ОСОБА_6 на місці злочину відтворив обставини його скоєння, вказав шлях пересування, місцезнаходження своє та ОСОБА_8 на момент злочину, маршрут, яким вони з ОСОБА_8 покинули місце злочину.

Вказані обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_24 в ході проведених слідчих експериментів обставини вчинення злочину, надані ними добровільно, в присутності захисників, повністю узгоджуються між собою та підтверджуються іншим дослідженими доказами, а саме протоколами огляду місця подій, відеозаписами з камер спостереження, показаннями допитаних в суді свідків, які того вечора бачили обвинувачених неподалік місця скоєння злочину, описали їх вигляд та поведінку, свідок бачив в руках одного з чоловіків схожий на палицю предмет, яким той розмахував.

Колегія суддів вважає, що досліджені судом першої інстанції докази повністю спростовують твердження обвинуваченого про непричетність ОСОБА_6 до вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, та про відсутність між обвинуваченими попередньої змови на вчинення цього злочину.

За загальним визначенням розбій як злочин проти власності, це напад із метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства. Розбій належить до усічених складів злочину, вважається закінченим з моменту вчинення самого нападу, незалежно від того, заволоділа винна особа майном потерпілого чи ні. Під нападом за ст. 187 КК України слід розуміти умисні дії, спрямовані на негайне вилучення чужого майна шляхом застосування фізичного або психічного насильства, зазначеного в частині першій цієї статті.

У разі вчинення розбою посягання відбувається на основний безпосередній об`єкт право власності, на який насамперед спрямований цей злочин, та на додатковий безпосередній об`єкт, у зв`язку із посяганням на право власності, життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу. Однією з ознак, що характеризують розбій, є саме насильство, метою якого є намір одразу подолати опір потерпілого й упередити його протидію нападу. Агресивність, раптовість, небезпечність й спрямованість таких дій на подолання опору щодо особи, яка зазнала нападу, є ознакою розбою.

Кримінальне правопорушення, вчинене за попередньою змовою групою осіб, згідно з ч.2 ст. 28 цього Кодексу має місце у випадках, коли його було спільно вчинено декількома особами, які заздалегідь, тобто до початку злочину, домовилися про спільне його вчинення. За цей злочин несуть відповідальність особи, котрі, будучи об`єднаними з іншими співвиконавцями злочину єдиним умислом, спрямованим на досягнення єдиної мети, виконали хоча б частину того обсягу дій, який група вважала необхідним для реалізації цього умислу. З урахуванням конкретних обставин, до таких дій можуть належати і ведення спостереження за потерпілим, іншими особами чи обстановкою безпосередньо перед або під час вчинення злочину з метою забезпечити реалізацію спільного умислу. Тобто під час вчинення злочину кожен із співучасників може вчиняти різні дії, які, разом з тим, спрямовані на досягнення єдиної мети.

Розбій буде вважатися вчиненим за попередньою змовою тоді, коли така змова мала місце до початку вчинення злочину. Домовитись про спільне вчинення злочину заздалегідь означає дійти згоди щодо його вчинення до моменту виконання його об`єктивної сторони. Як слідує з ч. 2 ст. 28 КК, домовленість повинна стосуватися спільності вчинення злочину (узгодження об`єкта злочину, його характеру, місця, часу, способу вчинення, змісту виконуваних функцій тощо). Така домовленість може відбутися у будь-якій формі усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій тощо. Учасники вчинення злочину такою групою діють як співвиконавці. При цьому конклюдентними вважають мовчазні дії, з яких можна зробити висновок про дійсні наміри особи.

Належно та повно дослідивши усі зібрані у справі докази, суд першої інстанції вірно встановив, що ОСОБА_6 не міг бути стороннім спостерігачем того, як ОСОБА_8 скоює напад на потерпілу ОСОБА_11 , наносить їй удари по голові металевою арматурою та забирає речі потерпілої. І при цьому ОСОБА_6 ніяк не реагував на поведінку ОСОБА_8 , не перешкоджав його діям, взяв передану йому ОСОБА_8 сумку потерпілої ОСОБА_11 та спільно з ОСОБА_8 перевіряв вміст речей потерпілої, взявши собі частину її грошей. Такі дії ОСОБА_6 свідчать про його згоду зі злочинними діями ОСОБА_8 , наявність у нього корисливого мотиву та мети заволодіння спільно з ОСОБА_8 майном потерпілої.

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» від 06.11.2009 р.№10, якщо під час розбою чи вимагання було умисно заподіяно тяжке тілесне ушкодження, внаслідок якого сталася смерть потерпілого, бо останнього було умисно вбито, дії винної особи належить кваліфікувати за сукупністю злочинів - за частиною четвертою статті 187 чи статтею 189 КК ( 2341-14 ) і частиною другою статті 121 або пунктом 6 частини другої статті 115 КК ( 2341-14 ).

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, відтак кваліфікація дій обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , як співучасників вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, є правильною.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд першої інстанції правильно кваліфікував за ч.4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, а також поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 187 КК України, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, та за п.6 ч.2 ст.115 КК України, як умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з корисливих мотивів.

Відтак, колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , оскільки такі є необґрунтованими та безпідставними.

Колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції відповідно до ст. 94 КПК України всебічно, повно та неупереджено дослідив усі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов до правильного висновку про доведеність вчинення обвинуваченими ОСОБА_8 та ОСОБА_6 інкримінованих ним кримінальних правопорушень.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі сторони захисту, не можуть бути визнані достатніми підставами для скасування вироку суду, закриття кримінального провадження щодо обвинувачених, їх виправдання чи призначення нового розгляду у суді першої інстанції, оскільки є необґрунтованими, голослівними та не підтверджені належними доказами.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 13 січня 2025 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_6 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 без задоволення, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону або неправильного застосування норм кримінального закону, що могли б бути підставами для скасування вироку суду першої інстанції, не встановлено, вирок суду першої інстанції є законним, вмотивованим та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 13 січня 2025 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Касаційна скарга на рішення суду може бути подана до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення, а особою, що перебуває під вартою - у той самий строк з дня отримання копії такого рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4