Справа № 309/3991/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.02.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/578/24 за апеляційною скаргою прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 02 жовтня 2024 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000393 від 04.07.2024 року відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4, ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 02 жовтня 2024 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000393 від 04.07.2024 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України - повернути прокурору, який склав обвинувальний акт.

В ухвалі суду вказується на те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000393, відомості про кримінальне правопорушення 04.07.2024 року внесені до ЄРДР відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, - підлягає поверненню прокурору у зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам п.5 ч. 2 статті 291 КПК України, а саме «відсутність правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону про кримінальну відповідальність».

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що місцевим судом порушені вимоги кримінального процесуального закону при прийнятті рішення про повернення обвинувального акту прокурору, у зв`язку з чим, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з поверненням матеріалів на новий розгляд у суд першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Обов`язковою умовою прийняття законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення є неухильне дотримання вимог кримінального процесуального законодавства на всіх стадіях судового розгляду.

Апеляційний суд зазначає, що суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Перелік відомостей, які обов`язково має містити обвинувальний акт визначено у ч. 2 ст. 291 КПК України. Таким чином, рішення про повернення обвинувального акту прокурору може бути прийнято, якщо при його складанні допущено порушення вимог ч. 2 ст. 291 КПК України та наявні обставини, які перешкоджають подальшому судовому розгляду кримінального провадження.

Як вбачається з обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000487, такий відповідає вимогам статті 291 КПК України, оскільки в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також зазначена правова кваліфікація цього правопорушення з посиланням на положення КК України.

Єдиною підставою для повернення обвинувального акту зазначено порушення п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, а саме «відсутність правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону про кримінальну відповідальність». А тому на думку суду, наведені вище обставини свідчать про те, що обвинувачення за ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України ОСОБА_7 не пред`являлося.

Разом з тим, на аркуші №3 обвинувального акту в другому абзаці зверху під назвою : «Правова кваліфікація кримінального правопорушення:» міститься саме правова кваліфікація кримінального правопорушення, тобто дослівно «Умисні дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.4 ст.185 та ч.1 ст.357 Кримінального кодексу України, тобто в таємному викраденні чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану, а також у викраденні та приховуванні офіційних документів, вчиненого з корисливих мотивів».

При таких обставинах повернення прокурору обвинувального акту з цих підстав вважаю незаконним, невмотивованим, таким, що суперечить матеріалам справи, і таким, призводить до безпідставного затягування судового розгляду кримінального провадження.

Вказаний обвинувальний акт з додатками, згідно розписки від 15.08.2024, вручено ОСОБА_7 , а тому безпідставним є твердження суду в оскаржуваній ухвалі, що зазначене обвинувачення ОСОБА_7 не пред`являлось.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд повинен чітко навести підстави з яких він вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України та викласти ці мотиви таким чином, щоб можливо було зрозуміти, які саме недоліки допущено прокурором та що їх виправлення надасть суду можливість призначити справу до розгляду.

Невмотивованість судового рішення є підставою для його скасування у зв`язку з порушенням норм процесуального права незалежно від доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Проте вказаних вимог закону під час постановления ухвали від 02.10.2024 суд в повному обсязі не дотримався.

Зазначені судом першої інстанції формальні недоліки не є суттєвими, і не є перешкодою для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, оскільки всі інші питання встановлюються судом і розглядаються при розгляді справи по суті.

При цьому, приймаючи рішення за результатами підготовчого судового засідання, місцевий суд має виходити й з положень ст. 22, ст. 26 КПК України щодо змагальності та диспозитивності кримінального провадження та положень ст. 337 КПК України, яка визначає межі судового розгляду, який проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, а обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, відповідно до ст. 92 КПК України, покладається під час судового розгляду на прокурора.

Крім того, відповідно до ст.ст. 338,339,340 КПК України прокурор уповноважений змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення відмовитись підтримувати державне обвинувачення.

У разі, коли в ході судового розгляду будуть встановлені нові фактичні обставини кримінального провадження або не знайдуть підтвердження фактичні обставини, які прокурор вважав доведеними, якщо не знайде підтвердження кваліфікуюча ознака складу злочину, в якому обвинувачується особа, або взагалі суд прийде до висновку про відсутність складу, події злочину або про недоведеність вини, то КПК України передбачає процесуальні рішення, які приймаються в таких випадках.

Тому, висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_7 вимогам ст. 291 КПК України та неможливість призначення його до судового розгляду без усунення виявлених, на думку суду, недоліків, - апеляційний суд вважає необґрунтованими, спростованими доводами апеляційної скарги.

На будь-які інші порушення закону, які би давали підстави для повернення обвинувального акта в ухвалі суду не вказується й таких апеляційним судом не встановлено.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що повернення обвинувального акту із зазначених в ухвалі підстав, призведе до необґрунтованого затягування розгляду кримінального провадження, і як наслідок, до порушення передбачених ст. 28 КПК України розумних строків судового розгляду.

Також, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, що є одним з основоположних принципів кримінального провадження та гарантією швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду кримінального провадження, який закріплений у ст. 2 КПК України, що відображає вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Про обов`язковість дотримання розумного строку розгляду кримінальних справ неодноразово наголошував та встановлював порушення і Європейський суд з прав людини (справи «Смірнова проти Росії» від 24 липня 2003 року, «Вітрук проти України» від 16 вересня 2010 року, «Юртаєв проти України» від 31 січня 2006 року та інші).

Отже, судом першої інстанції в повній мірі не дотримані вимоги кримінального процесуального закону при прийнятті рішення про повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_7 прокурору, в зв`язку із чим оскаржувана ухвала підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду обвинувального акту в суді першої інстанції у підготовчому судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 02 жовтня 2024 року скасувати, призначивши новий розгляд обвинувального акту в суді першої інстанції у підготовчому судовому засіданні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді