Справа № 308/1278/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 08 січня 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закарпатської області м. Ужгород, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, працюючого, який проживає за адресою АДРЕСА_1 раніше не судимого,

у вчиненні ним кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Під час досудового розслідування встановлено, що 06.01.2025 року ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Ужгород, вул. Ференца Ракоці, поблизу смітника побачив банківську картку. В той момент у ОСОБА_3 виник протиправний корисливий мотив, направлений на привласнення даної банківської картки. Піднявши банківську картку яка відкрита в AT «Приватбанк» за № НОМЕР_1 та належить потерпілій ОСОБА_4 із землі, залишив зазначену картку у себе з метою подальшого використання.

Тоді останній, реалізуючи свій протиправний умисел та корисливий мотив діючи умисно усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, та розуміючи, що дана банківська картка для виплат йому не належить, незаконно привласнив таку з корисливих мотивів, з метою подальшого її використання шляхом здійснення розрахунків за оплату товарів та послуг, що саме і зробив 07.01.2025 р. близько 12:43 год. в магазині «Зіна» за адресою: м. Ужгород вул. Тельмана, 2 Г, на загальну суму 822 гривень 92 копійок, чим завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріального збитку.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 357 КК України, а саме: а саме привласнення банківської картки, вчинене з корисливих мотивів.

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену у присутності його захисника ОСОБА_6 про те, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень проступків, передбачених ч.І ст. 357 КК України, а саме привласнення банківської картки, вчинене з корисливих мотивів; згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; йому роз`яснено зміст встановлених у результаті досудового розслідування обставин, а також те, що відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені-у результаті досудового розслідування обставини; він надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

У заяві обвинувачений просить призначити йому покарання у вигляді мінімального штрафу.

Згідно заяви потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вона згідна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами; ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною ч. 2 ст. 302 КПК України; згодна з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Прокурором заявлено клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Частиною 1 статті 357 КК України передбачено кримінальну відповідальність за викрадення, привласнення, вимагання офіційних документів, штампів чи печаток або заволодіння ними шляхом шахрайства чи зловживання особи своїм службовим становищем, а так само їх умисне знищення, пошкодження чи приховування, а також здійснення таких самих дій відносно приватних документів, що знаходяться на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності, вчинене з корисливих мотивів або в інших особистих інтересах.

Суд вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 357 КК України, а саме привласнення банківської картки, вчинене з корисливих мотивів.

Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання 66 КК України, є щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання ст. 67 КК України, відсутні.

Крім цього, при призначенні покарання судом враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_3 , має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, працює, на обліку у лікарів психіатра, фтизіатра та нарколога не перебуває, згідно заяви що міститься в матеріалах справи визнав встановленні досудовим розслідуванням обставини, беззаперечно визнав вину у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

Згідно з частини 3 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_7 , суд враховує, що вчинене, відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальними проступками, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що для досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, а саме виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень є необхідним та достатнім призначити покарання у виді штрафу.

Санкція ч.1 ст. 357 КК України, передбачає покарання у виді штрафу штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Враховуючи викладене, суд вважає, за можливе призначити ОСОБА_7 покарання, пов`язане з грошовим стягненням в межах санкції ч.1 ст. 357 КК України, що буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 373-374, 381-382 КПК України, ст. ст. 12, 15, 50, 65, 68, 70, 357 КК України суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 357 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят гривень) в дохід держави.

Речові докази:

«CD-R» на якому міститься відеозапис із вчиненням кримінального правопорушення, зберігається при матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження;

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1