Справа № 591/7594/24
Провадження № 1-кс/591/373/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2025 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, від 02.01.2025 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000167,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 27.01.2025 звернувся до Зарічного районного суду м. Суми зі скаргою на постанову слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, від 02.01.2025 про відмову у задоволенні клопотання у кримінальному провадженні №0000167, просив скасувати вказану постанову як незаконну, невмотивовану та необґрунтовану та зобов`язати слідчого ТУ ДБР м. Полтава провести слідчі дії, які зазначені в клопотаннях від 06.02.2024 та 24.09.2024 про допит його в якості потерпілого та проведення інших слідчих дій.

У судовому засіданні скаржник скаргу підтримав, просив задовольнити.

Представники Четвертого слідчого відділу, з дислокацією у м.Суми, Територіального управління ДБР, розташованого у м.Полтава, у судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату та час розгляду скарги, не з`явився.

Неявка в судове засідання належним чином повідомлених учасників не є перешкодою для розгляду скарги відповідно до ч.3 ст. 306 КПК України.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, дійшов наступних висновків.

У провадженні слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, перебуває кримінальне провадження №0000167 від 02.03.2024 з попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст. 366 КК України. Відомості про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР на підставі ухвали слідчого судді Зарічного районного суду м.Суми від 05.02.2024, якою задоволено скаргу ОСОБА_3 та зобов`язано службову особу Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, виконати вимоги ч.1 ст. 214 КПК України по заяві ОСОБА_3 від 10.11.2023.

ОСОБА_3 неодноразово 06.02.2024 та 24.09.2024 звертався з клопотаннями до слідчого про допит його в якості потерпілого та проведення інших слідчих дій.

Постановою ст. слідчого в ОВС Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м.Сумах) Територіального управління ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 02.01.2025 було відмовлено у задоволенні повторного клопотання ОСОБА_3 про допит його в якості потерпілого та проведення інших слідчих дій.

Зі змісту оскаржуваної постанови від 02.01.2025 вбачається, що в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про допит його в якості потерпілого та проведення інших слідчих дій слідчим було відмовлено, так як матеріали кримінального провадження не містять відомостей, які свідчать про завдану ОСОБА_3 моральну, фізичну або майнову шкоду внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому відсутні підстави для допиту ОСОБА_3 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Проте така позиція слідчого та, відповідно, і винесена з вказаними обґрунтуваннями постанова, не відповідає завданням кримінального провадження, що передбачені ст. 2 КПК України, а також - положенням ст.55 КПК України.

Так, відповідно до ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. При цьому, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

За вказаних обставин, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 366 КК України, досудове розслідування по якому здійснюють слідчі органи, не виключають можливість заподіяння шкоди ОСОБА_3 , а на підставі вимог ст.91 КПК України, дана обставина є предметом доказування у кримінальному провадженні.

Тобто, враховуючи викладене, така постанова слідчого до прийняття рішення про закриття кримінального провадження або ухвалення вироку у справі, є передчасною. Згідно ч.2 ст.9 КПК України, а також ст.92 КПК України на слідчого покладено обов`язок всебічно, повно і неупереджено досліджувати обставини кримінального провадження і не ґрунтувати свої рішення на припущеннях.

З урахуванням наведених вище обставин, вважаю, що скарга ОСОБА_3 на постанову про відмову в задоволенні клопотання від 02.01.2025 року підлягає задоволенню.

Що стосується вимог скаржника щодо зобов`язання слідчого провести слідчі дії, які зазначені у його клопотанні, нормою ч. 2 ст. 307 КПК України не передбачено можливості прийняття слідчим суддею такого рішення.

Керуючись ст. ст.2,9, 303-307 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову ст. слідчого в ОВС Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Сумах) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_4 від 02.01.2025 про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000167.

У задоволенні скарги в іншій частині відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1