Єдиний унікальний номер 333/2289/25
Провадження 1-кс/333/1041/25
УХВАЛА

Іменем України

21 березня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового зсідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі підполковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001008 від 31 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

20.03.2025 до суду звернувся старший слідчий в ОВС слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі підполковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001008 від 31 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001008, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.01.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 спільно із співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_1 вимагали та отримали від ОСОБА_5 неправомірну вигоду у сумі 1000 доларів США за зняття останнього з розшуку як особу, яка підлягає мобілізації та яка не з`явилася до ТЦК та СП за повісткою.

Так ОСОБА_4 , будучі адвокатом, при спілкуванні зі ОСОБА_5 , повідомив останньому, що його оголошено у розшук як особу, яка ухиляється від мобілізації та повідомив, що у нього є зв`язки зі співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , при цьому ОСОБА_4 повідомив, що у ОСОБА_5 обмаль часу, однак передавши йому 1000 доларів США, ОСОБА_4 домовиться про зняття ОСОБА_5 з розшуку.

В подальшому, 07.02.2025, отримавши від ОСОБА_5 неправомірну вигоду у сумі 1000 доларів США, ОСОБА_4 повідомив, що оскільки гроші він отримав надто пізно, для зняття ОСОБА_5 з розшуку йому додатково необхідно передати 300 доларів США.

14.02.2025 ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5 , що останнього знято з розшуку як особу, яка ухиляється від мобілізації та надіслав номер банківської карти, на яку необхідно перевести додатково 300 доларів США, що ОСОБА_5 і зробив.

З метою зняття ОСОБА_5 з розшуку співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 на ОСОБА_5 складено протокол про адміністративне правопорушення №328 від 11.02.2025 за ст.210-1 КУпАП. Разом із тим, відповідно до «Книги обліку відвідувачів ІНФОРМАЦІЯ_1 », відсутні записи, щодо відвідування ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 11.02.2025.

При проведенні досудового розслідування встановлено, що до кримінального правопорушення причетний т.в.о. начальника групи бронювання ІНФОРМАЦІЯ_1 лейтенант ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

19.03.2025, в період часу з 07:20 год. до 08:43 год., старшим слідчим в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі) ОСОБА_3 , на підставі ухвали слідчого судді Комунарського районного суду міста Запоріжжя проведено обшук квартири АДРЕСА_2 за місцем мешкання ОСОБА_6 .

При проведені обшуку було вилучено наступне:

- мобільний телефон «Xiaomi Redmi», моделі 23117RA68G, в корпусі чорного кольору у чохлі чорного кольору, який належить ОСОБА_6 ;

- паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Ширяївським РВ УМВС України в Одеській області 06.09.1997 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- військовий квиток НОМЕР_2 , виданий ІНФОРМАЦІЯ_5 30.06.2023 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- одна, два та чотири фотокартки невстановлених осіб чоловічої статі;

- банківська картка ПУМБ № НОМЕР_3 , діюча до 08/25.

Постановою слідчого вказані вище вилучені об`єкти, у зв`язку із їх відповідністю критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речових доказів.

Слідчий в судове засіданні не з`явився будучи належним чином повідомлений, надав до суду заяву про слухання клопотання за його відсутності.

Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питання слідчим суддею у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Дослідивши матеріали додані до клопотання, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 31.01.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 368 КК України (кримінальне провадження №0001008).

В клопотанні прокурора зазначено підстави, у зв`язку з якими необхідно здійснити арешт майна та конкретизовано майно, що належить арештувати, тобто клопотання оформлене відповідно до вимог ст.171 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучені документи, що підтверджують обставини, викладені у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до положень ч.1 ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Частиною 3 ст. 170 КПК встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає, що майно вилучене під час обшуку 19.03.2025 підпадає під критерії речових доказів.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.167, 170-175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі підполковника Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001008 від 31 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 19.03.2025 при проведенні обшуку квартири АДРЕСА_2 , а саме:

- мобільний телефон «Xiaomi Redmi», моделі 23117RA68G, в корпусі чорного кольору у чохлі чорного кольору, який належить ОСОБА_6 ;

- паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Ширяївським РВ УМВС України в Одеській області 06.09.1997 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- військовий квиток НОМЕР_2 , виданий ІНФОРМАЦІЯ_5 30.06.2023 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- одна, два та чотири фотокартки невстановлених осіб чоловічої статі;

- банківська картка ПУМБ № НОМЕР_3 , діюча до 08/25.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту оголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1