Справа №705/50/25
1-в/705/18/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

представника адміністрації СВК №92 (в режимі відео конференції) ОСОБА_4

засудженого (в режимі відео конференції) ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умані Черкаської області в режимі відеоконференції між судом та ДУ «Старобабанівська виправна колонія №92» клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від покарання та приведення вироку у відповідність Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, -

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст заявленого клопотання.

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням щодо звільнення від покарання та приведення у відповідність вироку вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.02.2020 року, Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.04.2020 року, вироку Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18.08.2020 року та вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 28.06.2022 року у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024.

ІІ. Позиція учасників справи.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав подане ним клопотання та просив його задовольнити.

Представник ДУ «Старобабанівська виправна колонія (№92)» покладався на розсуд суду.

Прокурор в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував, оскільки підстав для приведення вироку у відповідність немає.

ІІІ. Правове обґрунтування

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п. 13 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна» № 3886-IX від 18 липня 2024 року відповідно до якого у новій редакції викладено статтю 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

Згідно з ч. 1 ст. 51 КУпАП, настає адміністративна відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частина 2 ст. 51 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за дію, передбачену частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отож, має місце часткова декриміналізація, а саме діянь, які полягають у крадіжці майна вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

IV. Висновки суду

Прийнявши до уваги думку учасників справи, дослідивши матеріали клопотання та особової справи ОСОБА_5 , суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений:

- вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.02.2020 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.04.2020 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК та призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., призначеного вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.02.2020 року, більш суворим покаранням у виді позбавлення волі за цим вироком, остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18.08.2020 року, за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.04.2020 року, призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 4 років 9 місяців позбавлення волі;

- вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 28.06.2022 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18.08.2020 року, призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі, зарахувавши у строк відбування покарання частково відбуте покарання за вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18.08.2020 року.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу ІV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до статті 169 розділу ІV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому Законом на 01 січня звітного податкового року.

Судом встановлено, що розмір заподіяної шкоди злочинами, за які ОСОБА_5 засуджений вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.04.2020 року, вироком Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18.08.2020 року та вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 28.06.2022 року, перевищує 2 неоподаткованих мінімуми доходів громадян станом на 1 січня відповідного року вчинення кримінального правопорушення, тому караність цих злочинів законом не усунена, також законом не усунена караність злочину, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, за який ОСОБА_5 засуджений вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.02.2020 року, тому суд дійшов висновку, що клопотання засудженого є необґрунтованим і в його задоволенні слід відмовити.

На підставі ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст.537,539 КПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про звільнення від покарання та приведення вироку Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.02.2020 року, Придніпровського районного суду м. Черкаси від 10.04.2020 року, вироку Кіцманського районного суду Чернівецької області від 18.08.2020 року та вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 28.06.2022 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 - відмовити.

2. Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 7 днів з дня проголошення ухвали, а засудженим протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

3. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

4. Повний текст ухвали оголошено 23.01.2025 року.

Суддя ОСОБА_1