Єдиний унікальний номер: 704/1456/24
У Х В А Л А

27 лютого 2025 року м. Тальне

Тальнівський районний суд Черкаської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , в ході розгляду в підготовчому судовому засіданні кримінального провадження №0001349 по обвинуваченню

ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Тальнівського районного суду Черкаської області перебувають матеріали кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 заявив письмове клопотання про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності ст.291 КПК України положенням КПК України.

В обґрунтування зазначає, що 30.01.2025 року під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження №0001349 йому стало відомо про те, що ОСОБА_4 перебуває на обліку у лікаря психіатра та в лікаря-нарколога. Оскільки, в.п.14 реєстру матеріалів досудового розслідування зазначається, що обвинуваченому проводилася судово-психіатрична експертиза вважає, що для його підзахисного обов`язкова участь захисника відповідно до п.3 ст.2 ст. 52 КПК України. В зв`язку з цим, також вважає, що право його підзахисного на захист порушено, а усі проведенні слідчі дії та прийняті процесуальні рішення щодо ОСОБА_4 під час проведення досудового розслідування по кримінальному провадженні №0001349 є незаконними і не допустимими доказами. Крім того, вважає, що розписка ОСОБА_4 про вручення йому обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування викликає сумнів у правдивості вручення останньому, та зазначає, що зі змісту даної розписки не можливо встановити хто і де міг вручати ОСОБА_4 вищевказані документи.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні надав письмові пояснення, в яких проти задоволення заявленого клопотання заперечував, мотивуючи це тим, що обвинувальний акт відповідає всім вимогам процесуального законодавства, що передбачені у ст. 291 КПК України, а наведені у клопотанні захисника ОСОБА_5 доводи щодо порушення права на захист ОСОБА_4 можуть бути перевірені судом в ході судового розгляду кримінального провадження по суті під час дослідження матеріалів досудового розслідування.

Суд, ознайомившись з клопотанням про повернення обвинувального акта, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт разом з додатками до нього, приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема, про повернення обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК: Обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

У ст. 291 КПК України встановлюються такі вимоги щодо обвинувального акту: Обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим, дізнавачем.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

До обвинувального акта додається:

1) реєстр матеріалів досудового розслідування;

2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;

3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);

4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;

5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що одним з організаційно-розпорядчих питань, що вирішуються судом під час підготовчого судового засідання при визначені можливості призначення обвинувального акту до судового розгляду, є питання відповідності обвинувального акту вимогам кримінального процесуального законодавства. При цьому оскільки вимоги до обвинувального акту встановлюються лише положеннями ст.ст. 291, 292 КПК України, то суд під час підготовчого судового засідання здійснює перевірку обвинувального акту на предмет відповідності тільки цим статтям.

Захисником ОСОБА_5 , як в письмовому клопотанні, так і при наведенні доводів в суді, не зазначено, яким саме вимогам ст.291 КПК не відповідає обвинувальний акт.

На додаток до цього суд звертає увагу на ті обставини, що підстави для повернення обвинувального акту не можуть тлумачитися та застосовуватися з надмірним формалізмом, оскільки останній може призвести не тільки до безпідставного повернення обвинувального акту, але і до затягування кримінального провадження, що також є неприпустимим для прав та інтересів обвинуваченого.

З огляду на зазначене, суд робить висновок, що оскільки п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України визначає можливість повернення обвинувального акта як право, а не обов`язок суду, то підставою для такого повернення не може слугувати будь-яка його невідповідність вимогам КПК України, а лише та, яка дійсно перешкоджає призначенню судового розгляду, і в кожному конкретному випадку суд має перевірити чи дійсно створює перешкоди для судового розгляду певна невідповідність та недоліки обвинувального акту вимогам КПК України. Така правова позиція також міститься у Постанові Верховного Суду від 26.06.2018 року у справі № 520/8135/15-к.

Що стосується зазначеної захисником недійсності і недопустимості доказів, отриманих, як він вказує в своєму клопотанні, внаслідок порушення права на захист , то суд звертає увагу сторони захисту на те, що вони будуть перевірені судом в ході судового розгляду кримінального провадження по суті під час дослідження матеріалів досудового розслідування, оскільки згідно ч.1-3 ст.89 КПК України: Суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Що стосується зауважень захисника ОСОБА_5 щодо сумнівів в правдивості і правильності складання розписки про вручення ОСОБА_4 обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, то в матеріалах справи міститься така розписка, підписана підозрюваним ОСОБА_4 26.12.2024 року. Згідно п.3 ч.4 ст.291 КПК України: До обвинувального акта додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу).

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що стороною захисту не наведено, а судом не встановлено такої невідповідності обвинувального акта вимогам КПК України, яка б слугувала беззаперечною підставою для його повернення прокурору.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 291, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про повернення обвинувального акта прокурору у кримінальному провадженні №0001349 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України, - відмовити.

Проведення підготовчого судового засідання відкласти на 17.03.2025 року о 16.00 год. в приміщенні суду по вул. Соборній, 42 у м. Тальне Черкаської області.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1