Справа № 646/8252/23
Провадження № 1-кп/646/368/2024
У Х В А Л А

05 грудня 2024 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3

з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0003010 від 27.09.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України,

встановив:

Прокурор ОСОБА_3 вважав за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду, так як обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст. 291 КПК України. Підстав для закриття відповідно до п. п. 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України немає. Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої ст. 314 КПК України, не встановлено.

Крім того, у судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів з метою забезпечення кримінального провадження, мотивуючи тим, що судове провадження не може бути закінчене в межах строку тримання обвинуваченого під вартою, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що полягають у можливості переховуватися від суду, впливати на потерпілих, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення та у такий спосіб перешкоджати кримінальному провадженню, продовжують існувати.

Прокурор зазначив, що обвинувачений може ухилитись від суду, так як за суттю обвинувачення ОСОБА_4 здійснив пособництво державі-агресору, отже має зв`язок з представниками держави-агресора, існує великий ризик використання цих зв`язків з метою покинути територію України, а відтак ухилитись від суду. Крім того, свідками у цьому кримінальному провадженні є колишні колеги обвинуваченого. У разі перебування ОСОБА_4 на волі існує велика імовірність впливу ним на свідків з метою спотворити їх показання.

Обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 просили більш м`який запобіжний захід, зокрема цілодобовий домашній арешт, або заставу.

Обвинувачений ОСОБА_4 вказав адресу перебування під домашнім арештом: АДРЕСА_1 , однак документів про власника вказаного житла, а також згоду власника на перебування обвинуваченого під домашнім арештом не надав.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

Суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав: кримінальне провадження підсудне Червонозаводському районному суду м. Харкова, угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст. ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло; підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Таким чином, достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України. Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 спливає 08.12.2024, судовий розгляд не завершено, учасники процесу не допитані, ризики, які було встановлені ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати.

Визначальним є те, що ОСОБА_4 має зв`язки з представниками держави-агресора, а відтак існує великий ризик використання обвинуваченим цих зв`язків з метою покинути територію України, і як наслідок при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу ухилитись від суду.

Окрім того, місцем реєтрації обвинуваченого є м. Куп`янськ, а фактична адреса проживання: АДРЕСА_2 , проте ОСОБА_4 не надав суду доказів на підствердження згоди власника цього житла на перебування обвинуваченим під домашнім арештом.

Запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною 1 статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом.

Такий підхід відповідає практиці ЄСПЛ, який у рішенні від 15 грудня 2016 року у справі «Ігнатов проти України» (Ignatovv. Ukraine) вказав, що судовий контроль на новій процесуальній стадії при продовженні дії запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, має відбуватися з обґрунтуванням підстав такого продовження (пункт 36).

Враховуючи усталену практику Європейського суду з прав людини у справі (зокрема, рішення «Едуард Шабалін проти Росії» від 16 жовтня 2014 року) про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення та у контексті даного кримінального провадження, не вирішуючи наперед питання про винуватість чи невинуватість ОСОБА_4 , з метою попередження ризику переховування його від суду, зважаючи на те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого умисного кримінального правопорушення.Суд також враховує тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі доведення його винуватості, як суттєвий та непереборний ризик ухилення його від суду.

У зв`язку з чим, суд вважає за необхідне залишити ОСОБА_4 під вартою на строк, який у будь-якому разі не може перевищувати 60 днів.

Більш м`які запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і його належну поведінку.

З огляду на наведені обставини, суд вважає, що продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 є виправданим заходом, оскільки цього вимагає справжній інтерес суспільства, який незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу.

Відповідно до абзацу 3, частини 4, статті 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437, 442 КК України.

При не визначенні застави обвинуваченому у цьому кримінальному провадженні суд враховує суть обвинувачення та період вчинення інкримінованого йому правопорушення, а саме в період дії воєнного стану на всій території України.

Продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 є одночасною відмовою у застосуванні більш м`якого запобіжного заходу.

Згідно з ч. 2 ст. 336 КПК України, суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 6 ст. 336 КПК України, якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, тримається в установі попереднього ув`язнення або установі виконання покарань, дії, передбачені частиною четвертою цієї статті, здійснюються службовою особою такої установи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 27, 314-317, 177-178, 334, 336 КПК України, суд

ухвалив:

Закрити підготовчий розгляд та призначити кримінальне провадження № 0003010 від 27.09.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні одноособовим складом суду в режимі відеоконференції на 11 год 00 хв 16 грудня 2024 року.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою в Державній установі "Харківській слідчий ізолятор" на шістдесят днів, до 02 лютого 2025 року включно, без визначення застави.

Судовий розгляд усіх судових засідань проводити в режимі відеоконференцзв`язку за участю обвинуваченого ОСОБА_4 з ДУ "Харківський слідчий ізолятор".

Копію ухвали направити до ДУ "Харківський слідчий ізолятор" для виконання.

Виконання ухвали в частині забезпечення відеозв`язку доручити відповідній службовій особі установи.

Викликати у судове засідання учасників судового провадження.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена протягом семи діб до Харківського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено о 15.30 05.12.2024 р.

Суддя ОСОБА_1