Справа № 682/531/25
Провадження № 1-кп/682/87/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року

Славутський міськрайонний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 00000031 від 04.03.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вачів Славутського району Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою профільною освітою, неодруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, осіб похилого віку на утриманні не має, працюючого у ТОВ «Родос», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

03.03.2025 року близько 20.00 год, перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , на ґрунті особистих неприязних відносин, розпочав словесний конфлікт із своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 , яка відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є особою, яка постраждала від домашнього насильства, під час якого в нього виник умисел на нанесення тілесних ушкоджень.

В подальшому, реалізовуючи свій умисел на нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 лівою рукою схопив за волосся ОСОБА_5 та один раз вдарив її головою об бетонне підвіконня, після чого штовхнув обома руками на підлогу, в результаті чого потерпіла впала.

Продовжуючи свої протиправні умисні дії, ОСОБА_4 завдав близько 3-х ударів правою ногою в ліву ногу ОСОБА_5 спричинивши Їй тілесні ушкодження у вигляді: синця з внутрішньо-шкірними крововиливами зовнішньої поверхні лівого стегна в середній третині, трьох синців передньої поверхні лівої гомілки в середній третині, які відповідно до висновку судово-медичного експерта, відносяться до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

07.04.2025 між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 за ініціативи потерпілої було укладено угоду про примирення.

Відповідно до умов вказаної угоди потерпіла та обвинувачений у кримінальному провадженні № 00000031 від 04.03.2025 добровільно, у відповідності до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України, уклали дану угоду про примирення, в якій виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 125 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження.

У даній угоді сторони дійшли взаємної згоди щодо міри покарання, яку має понести обвинувачений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання згідно санкції ч. 1 ст. 125 КК України у вигляді: штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Також в угоді зазначено, що обвинувачений та потерпіла розуміють наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнав повністю, щиро розкаюється, підтвердив обставини вчинення ним правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України. Підтримав угоду, заявив про здатність виконати умови угоди, та ствердив, що його позиція є добровільною, жодного тиску при укладанні угоди нього не здійснювалось.

Потерпіла ОСОБА_5 підтримала угоду про примирення, повідомила, що дана угода укладена добровільно, за її ініціативи, тому просила суд затвердити угоду на викладених в ній умовах. Повідомила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Зазначила, що їй повністю зрозумілі наслідки укладення угоди про примирення.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначила, що угода відповідає встановленим вимогам КПК України, підстави, передбаченні ч. 7 ст. 474 КПК України, для відмови в затвердженні угоди відсутні, тому не заперечувала проти затвердження угоди.

Вирішуючи питання про затвердження угоди про примирення, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно зі ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно з вимогами ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд встановив, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: нанесення умисного легкого тілесного ушкодження.

Згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

При цьому суд з`ясував, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також суд встановив, що умови цієї угоди відповідають вимогам КПК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо колишнього подружжя.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим і призначення ОСОБА_4 узгодженого сторонами покарання.

Установлено, що підстав для вирішення питань, пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого, немає.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 374-376, 475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про примирення від 07.04.2025, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00000031 від 04.03.2025, по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому узгоджене в угоді покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення:

Обвинуваченим виключно з підстав призначення судом покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

Потерпілою виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання, нероз`яснення їй наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 ст. 474 КПК України;

Прокурором виключно з підстав призначення покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1