Провадження №1-в/127/835/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Шидловського О.В.,

за участю: секретаря судового засідання Докійчук С.А.,

прокурора Озерського Е.Е.,

засудженого ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду в м. Вінниці, клопотання засудженого ОСОБА_1 про приведення вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04.12.2013 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_1 про приведення вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04.12.2013 року (Справа №243/10520/13-к) у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_1 клопотання підтримав та просив суд привести вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04.12.2013 року (Справа №243/10520/13-к) у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Прокурор Озерський Е.Е. у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_2 про приведення вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04.12.2013 року (Справа №243/10520/13-к) у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженого, дійшов наступного висновку.

Так, згідно вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04.12.2013 року (Справа №243/10520/13-к) ОСОБА_2 засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років обмеження волі. Відповідно до ст. 75,76 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на два роки, якщо він протягом дворічного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього зобов`язання: - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; - періодично з`являтись на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04.12.2013 року (Справа №243/10520/13-к) щодо ОСОБА_2 набув законної сили 06.01.2014 року.

Крім того, вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29.12.2016 року (Справа №243/9637/16-к) ОСОБА_2 засуджено за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді 11 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання призначеного ОСОБА_2 за даним вироком, частково приєднано не відбуте покарання в вигляді трьох років обмеження волі, яке призначене йому за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04.12.2013 року за правилами, передбаченими в статті 72 КК України і остаточно визначено покарання у вигляді 12 років позбавлення волі.

9 серпня 2024 року набув чинності Закон № 3886-ІХ, за яким у ст. 51 КУпАП (де передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати) підвищена до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян верхня межа вартості майна, викрадення якого не є кримінальним правопорушенням.

Оскільки, стаття 185 КК України містить відсилку до ст. 51 КУпАП, яка фактично визначає нижню межу вартості викраденого майна для кримінальної відповідальності за крадіжку, то з 09 серпня 2024 року відповідальність за ст. 185 КК може настати, якщо розмір викраденого перевищує два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України (далі - ПК), якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленого законом станом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04.12.2013 року (Справа №243/10520/13-к) вбачається, що ОСОБА_2 09.06.2013 року вчинив таємне викрадення чужого майна(крадіжка) вчинене за попередньою змовою групою осіб, вартість викраденого майна становить 247,45 грн.

За приписами Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2013 році становить 1147 гривень.

З урахуванням положень Закону № 3886-IX та висновків об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 17 жовтня 2024 року (справа № 278/1566/21, провадження № 51-2555кмо24) про те, що положення Закону №3886-IX є законом України про кримінальну відповідальність, з огляду на що підлягають застосуванню норми, передбачені ст. 5 КК України, ст. 58 Конституції України щодо зворотної дії закону в часі, вчинене ОСОБА_2 діяння не підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого відповідними частинами ст. 185 КК України.

За приписами п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом установлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ст. 284 КПК, у порядку п. 1-2 ч. 2 цього ж положення Кодексу.

Відповідно до абз. 5 ч. 7 ст. 284 КПК ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

За статтею 479-2 КПК суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно зі ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність, або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, карність якого усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи, що на даний час кримінальна карність діяння, вчиненого ОСОБА_2 усунена, суд вважає, що клопотання останнього слід задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. ст. 5, 74 КК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_1 , задовольнити.

Привести вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04.12.2013 року (Справа №243/10520/13-к) відносно ОСОБА_1 , у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання у виді трьох років обмеження волі, призначеного йому вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 04.12.2013 року (Справа №243/10520/13-к) за ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Вважати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29.12.2016 року (Справа №243/9637/16-к) за п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України до покарання у виді одинадцяти років позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: