Провадження №: 1-кп/755/1819/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Київ "13" грудня 2024 р.

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12

обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ,

ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 ,

ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у межах кримінального провадження відомості відносно якого внесені до ЄРДР №0000953 від 15.12.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 305КК України,

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 305КК України,

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307КК України,

ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

у провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000953 від 15.12.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 305КК України, ОСОБА_15 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_16 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 305КК України, ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_23 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307КК України, та ОСОБА_22 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України.

Прокурор заявив клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 вказавши на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених, у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, яке обвинуваченим може бути призначене у разі визнання їх винуватими позбавлення волі на строк до 12 років. Крім того, обґрунтованість обвинувачення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами. Застосування до обвинувачених більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобіганню ризикам зазначених у клопотанні.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

За таких обставин, відсутні обґрунтовані підстави вважати, що застосування до ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 будь-якого іншого запобіжного заходу, крім тримання під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Захисник ОСОБА_14 - адвокат ОСОБА_7 заперечив проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_14 , просив долучити письмові заперечення та зазначив, що обвинувачений ОСОБА_14 , має постійне місце проживання, в якій проживає разом з двома рідними братами, до затримання мав постійне місце роботи офіціантом в АДРЕСА_1 « Міністерство шаурми». Просив застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Крім того повідомив, що його підзахисний був побитий в «Київському слідчому ізоляторі» через його расову належність, одразу після його прибуття до СІЗО.

Обвинувачений ОСОБА_14 заперечив проти обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_18 - адвокат ОСОБА_24 заперечив проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_18 , просив застосувати цілодобовий домашній арешт за місцем його реєстрації, просив врахувати його молодий вік.

Обвинувачений ОСОБА_18 заперечив проти обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив обрати цілодобовий домашній арешт.

Захисник ОСОБА_16 - адвокат ОСОБА_8 заперечив проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_16 , просив застосувати цілодобовий домашній арешт за місцем його реєстрації, просив врахувати його молодий вік, те що за освітою він лікар-реабілітолог хоче працювати та приносити користь суспільству.

Обвинувачений ОСОБА_16 заперечив проти обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив обрати домашній арешт.

Захисник ОСОБА_15 - адвокат ОСОБА_25 заперечив проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_15 , просив застосувати цілодобовий домашній арешт за місцем його реєстрації, просив врахувати його молодий вік, те що має освіту, та хоче працювати, та може працювати вдома.

Обвинувачений ОСОБА_15 заперечив проти обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив обрати цілодобовий домашній арешт.

Захисник ОСОБА_17 - адвокат ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_17 долучили письмові заперечення, також заперечили проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_17 , просили застосувати цілодобовий домашній арешт за місцем його реєстрації.

Захисник ОСОБА_21 - адвокат ОСОБА_4 заперечив проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_21 , просив застосувати цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_21 заперечив проти обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив обрати цілодобовий домашній арешт, крім того повідомив що може працювати віддалено.

Захисник ОСОБА_13 - адвокат ОСОБА_5 заперечив проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_13 , просив застосувати цілодобовий домашній арешт, а в разі відмови у застосуванні домашнього арешту просив визначити розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_13 заперечив проти обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив обрати цілодобовий домашній арешт або визначити заставу.

Суд вислухавши думку учасників судового розгляду приходить до наступного:

Як передбачено ч. 3ст.315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частиною 1ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У рішенні Конституційного Суду України від 23 листопада 2017 року №1-р/2017 суд зазначив, що під час судового провадження у суді першої інстанції (проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду) прокурор як сторона обвинувачення має обов`язок підтримувати публічне обвинувачення у суді, доводити винуватість особи та необхідність продовження запобіжного заходу шляхом подання відповідних клопотань щодо цього продовження.

Згідно з приписами частини 3 ст. 199 КПК України підставою для продовження строку(застосування) тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Крім зазначених норм КПК України, суд враховує вимоги пунктів 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (пункт 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04) , пункт 32 рішення у справі «Fox, Campbell and Hartley v. The United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86).

Суд враховує положення статей 368, 369, 371, 374 КПК України, змістом яких передбачено, що надання оцінки доказів у справі відбувається в нарадчій кімнаті на стадії постановлення вироку. Зазначене свідчить про те, що суд на стадії підготовчого судового засідання не може робити висновок щодо «обґрунтованості підозри» шляхом надання оцінки всіх доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення, що узгоджується з висновками Європейського суду з прав людини. Цими відомостями, на думку суду, є висунуте в передбаченому законом порядку обвинувачення, яке є предметом дослідження суду наразі.

Оцінюючи існування наведених прокурором ризиків, суд бере до уваги наступне.

Так, ОСОБА_13 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відноситься які відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких та передбачає покарання на строк від п`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, обвинувачений не одружений, утриманців не має, офіційно не працює, раніше не судимий. Також суд бере до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого.

ОСОБА_14 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відноситься які відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких та передбачає покарання на строк до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, обвинувачений не одружений, утриманців не має, офіційно не працює, раніше не судимий. Також суд бере до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого.

ОСОБА_15 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відноситься які відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких та передбачає покарання на строк до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, обвинувачений не одружений, утриманців не має, офіційно не працює, раніше не судимий. Також суд бере до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого.

ОСОБА_16 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відноситься які відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких та передбачає покарання на строк до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, обвинувачений не одружений, утриманців не має, офіційно не працює, раніше не судимий. Також суд бере до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого.

ОСОБА_17 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відноситься які відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких та передбачає покарання на строк до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, обвинувачений не одружений, утриманців не має, офіційно не працює, раніше не судимий. Також суд бере до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого.

ОСОБА_18 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відноситься які відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких та передбачає покарання на строк до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, обвинувачений не одружений, утриманців не має, офіційно не працює, раніше не судимий. Також суд бере до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого.

ОСОБА_21 ,обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відноситься які відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких та передбачає покарання на строк до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, обвинувачений не одружений, утриманців не має, офіційно не працює, раніше не судимий. Також суд бере до уваги вік та стан здоров`я обвинуваченого.

Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення кримінальних правопрушень дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачені ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , перебуваючи на волі, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за інкриміновані їм кримінальні правопорушення, можуть з метою уникнення покарання переховуватись від суду, окрім того, обвинувачені можуть вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки жоден з них офіційно не працевлаштований, та не має постійного джерела доходу. Також існує ризик можливих спроб обвинуваченими впливати на свідків, адже, свідки, покази яких з огляду на вимоги ч. 1 ст. 23 КПК України, мають бути отримані безпосередньо судом, ще не допитані, обвинувачені можуть впливати на них, зокрема шляхом погроз, з метою змусити змінити покази.

При вирішенні клопотання прокурора, суд приймає до уваги практику Європейського суду з захисту прав людини про те, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З урахуванням сукупності встановлених обставин, суд приходить до переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім і не зможе запобігти ризикам, передбачених п. п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, та забезпечити виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, що виправдовує застосування до них найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи захисників про відсутність підстав щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд вважає необґрунтованими, оскільки при розгляді клопотання прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , а також встановлено наявність ризиків, визначених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, відповідно до п. 5 ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Вказані вище обставини вчинення кримінального правопорушення, яке пов`язане з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, з урахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, також дають підстави судді не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.

Щодо скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_14 - адвоката ОСОБА_7 , та обвинуваченого ОСОБА_14 на фізичне насильство у ДУ «Київський слідчий ізолятор через його расову належність, відповідно до ч.7 ст. 206 КК України суд дійшов висновку, про необхідність забезпечити ОСОБА_26 невідкладне проведення судово-медичного обстеження; 2) начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» провести дослідження фактів, викладених в заяві особи, щодо здійснення насилля у СІЗО та ІТТ; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 182, 194, 314-316, 331, 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України строком на 60 діб, тобто до 11 лютого 2025 року включно.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України строком на 60 діб, тобто до 11 лютого 2025 року включно.

Відповідно до ч.7 ст. 206 КПК України зобов`язати Начальника Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України забезпечити ОСОБА_26 невідкладне проведення судово-медичного обстеження; провести дослідження фактів, щодо побиття ОСОБА_14 у СІЗО через його расову належність; вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством. Про результати повідомити суд.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України строком на 60 діб, тобто до 11 лютого 2025 року включно.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України строком на 60 діб, тобто до 11 лютого 2025 року включно.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України строком на 60 діб, тобто до 11 лютого 2025 року включно.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України строком на 60 діб, тобто до 11 лютого 2025 року включно.

Застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України строком на 60 діб, тобто до 11 лютого 2025 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської міської прокуратури - ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору та направити начальнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства Юстиції України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: