печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2025 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000001 від 09.01.2025, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Київської області, громадянина України, українця, маючого вищу освіту, працюючого на посаді офіцера-психолога відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не адвоката, не депутата, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з начальником першого відділу Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000001 від 09.01.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копія клопотання та матеріалів на його обґрунтування відповідно до ч. 2 ст. 184 КПК України вручені ОСОБА_4 та його захиснику 12.03.2025.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Першим слідчим відділом ТУ ДБР у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000001 від 09.01.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

У вказаному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні пособництва в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи, за вчинення такою службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії, з використанням наданого їй службового становища, предметом якого була неправомірна вигода у великому розмірі, вчиненої повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути вагомою підставою і мотивом для підозрюваного переховуватися від слідства та суду.

На даний час існують ризики того, що він, перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та реальність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

У той же час, при визначенні розміру застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваному обов`язків, необхідно врахувати наявність обґрунтованої підозри та вагомість наявних доказів про вчинення особливо тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим, а також вагомість доказів, якими підтверджується наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на зазначене, сторона обвинувачення вважає необхідним застосувати положення ч. 5 ст. 182 КПК України та призначити заставу в межах 140 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, одночасно поклавши на підозрюваного обов`язки, передбачені п.п. 1-4, 8-9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав в ньому зазначених. Сторона обвинувачення вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного, а застава у визначеному слідчим розмірі є помірною для підозрюваної особи з огляду на його матеріальний, майновий стан та достатньою мірою може гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

Підозрюваний та його захисник заперечили щодо задоволення клопотання. Захисник зазначив, що стороною обвинувачення не доведені мета застосування запобіжного заходу, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Також вказали щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки ані повідомлення про підозру, ані клопотання про застосування запобіжного заходу, не містять відомостей про конкретні факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення повідомлення про підозру за інкримінованим злочином.

У задоволенні клопотання просили відмовити, але у випадку визнання обгрунтованості підозри, просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши клопотання та дослідивши докази, якими обґрунтовується клопотання, заперечення та докази, якими обґрунтовуються такі документи, які характеризують особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов такого.

Так, слідчим суддею встановлено, що Першим слідчим відділом ТУ ДБР у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000001 від 09.01.2025 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ході розслідування встановлено, що в один із днів наприкінці грудня 2024 року громадянин ОСОБА_8 , перебуваючи у м. Біла Церква, був зупинений для перевірки військово-облікових документів працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 . За результатом перевірки, співробітники ІНФОРМАЦІЯ_3 повідомили йому, що з 17.12.2024 він перебуває в розшуку військовозобов`язаних осіб у зв`язку з тим, що вчасно не оновив військо-облікові дані. Після цього, ОСОБА_8 вручили повістку для прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_6 для оновлення військово-облікових даних та проходження військово-лікарської комісії, за результатом якої, скоріш за все він буде мобілізований.

Через декілька днів після того, він зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_4 , що проходить військову службу на посаді офіцера-психолога відділення ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою консультації щодо своїх подальших дій з приводу отримання повістки та перебування у розшуку.

Після розмови з ОСОБА_8 ОСОБА_4 в один із днів наприкінці грудня 2024 року, за невстановлених обставин, звернувся до раніше знайомих невстановлених службових осіб Генерального штабу Збройних Сил України, які займають відповідальне становище, з приводу уточнення можливості призову ОСОБА_8 на військову службу до однієї з військових частин забезпечення Збройних Сил України, особовий склад якої не приймає безпосередньої участі в бойових діях зі Збройними Силами Російської Федерації.

У свою чергу у невстановлених службових осіб Генерального штабу Збройних Сил України, які займають відповідальне становище, виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди від громадянина ОСОБА_8 за призов його на військову службу до однієї з військових частин забезпечення Збройних Сил України, особовий склад якої не приймає безпосередньої участі в бойових діях зі Збройними Силами Російської Федерації.

Так, невстановлені службові особи Генерального штабу Збройних Сил України, які займають відповідальне становище, з метою конспірації своїх злочинних дій, побоюючись викриття правоохоронними органами, залучили до своєї протиправної діяльності в якості пособника ОСОБА_4 , який надав на це свою добровільну згоду. При цьому, пособницька роль ОСОБА_4 полягала в тому, що останній буде вести будь-які переговори з ОСОБА_8 від імені невстановлених службових осіб Генерального штабу Збройних Сил України, які займають відповідальне становище, про одержання ними від останнього неправомірної вигоди за призов його на військову службу до однієї з військових частин забезпечення Збройних Сил України, особовий склад якої не приймає безпосередньої участі в бойових діях зі Збройними Силами Російської Федерації, та безпосереднього одержання та передачі їм такої неправомірної вигоди.

У подальшому, в один із днів, але не пізніше 09.01.2025, ОСОБА_4 , з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на сприяння в одержанні невстановленими службовими особами Генерального штабу Збройних Сил України, які займають відповідальне становище, неправомірної вигоди від ОСОБА_8 , достовірно розуміючи, що він підлягає мобілізації, повідомив йому про те, що він повинен надати невстановленими службовими особами Генерального штабу Збройних Сил України, які займають відповідальне становище, за його посередництва неправомірну вигоду за його призов на військову службу до однієї з військових частин забезпечення Збройних Сил України, особовий склад якої не приймає безпосередньої участі в бойових діях зі Збройними Силами Російської Федерації.

У свою чергу, ОСОБА_8 , будучи обуреним такими протиправними діями невстановлених службових осіб Генерального штабу Збройних Сил України та ОСОБА_4 , 09.01.2025, з метою викриття їх злочинної діяльності, звернувся до правоохоронних органів та в подальшому діяв під їх контролем.

Так, 09.02.2025, близько 14 год 45 хв, ОСОБА_4 , зустрівся з ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , де, з метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на сприяння в одержанні невстановленими службовими особами Генерального штабу Збройних Сил України, які займають відповідальне становище, неправомірної вигоди від ОСОБА_8 , достовірно розуміючи, що він підлягає мобілізації, повторно повідомив йому про те, що в разі надання ним неправомірної вигоди невстановленим службовим особам Генерального штабу Збройних Сил України, які займають відповідальне становище, за його посередництва, його, ОСОБА_8 буде призвано на військову службу до однієї з військових частин забезпечення Збройних Сил України, особовий склад якої не приймає безпосередньої участі в бойових діях зі Збройними Силами Російської Федерації.

Після цього, 11.03.2025, близько 15 год 00 хв, ОСОБА_4 , зустрівся з ОСОБА_8 на автомобільній парковці за адресою: АДРЕСА_2 , де діючи умисно, з метою сприяння в одержанні неправомірної вигоди невстановленим службовим особам Генерального штабу Збройних Сил України, які займають відповідальне становище, одержав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в розмірі 10000 доларів США, що згідно з курсом Національного банку України станом на вказану дату становить 412870,00 грн, за його призов на військову службу до однієї з військових частин забезпечення Збройних Сил України, особовий склад якої не приймає безпосередньої участі в бойових діях зі Збройними Силами Російської Федерації, для подальшої передачі невстановленим службовим особам Генерального штабу Збройних Сил України, які займають відповідальне становище, після чого був затриманий працівниками правоохоронних органів.

12.03.2025 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Біла Церква, Київської області, громадянину України, українцю, маючому вищу освітою, працюючому на посаді офіцера-психолога відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series А, № 182).

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема:

- протоколами допиту свідка ОСОБА_8 ;

- протоколами за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій;

- протоколом огляду місця події від 11.03.2025.

Виходячи з наявних в матеріалах даних, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

При цьому, докази на вказаній стадії кримінального процесу на їх допустимість відповідно до ст. 89 КПК України слідчим суддею не оцінюються.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, у сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів щодо можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, містяться в їх сукупності в матеріалах, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, копії яких долучені до клопотання.

Приймаючи вказані дані з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважаю їх достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_4 . Крім того, вищенаведені обставини підтверджуються поясненням прокурора наданим під час розгляду цього провадження.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім, ніж до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, особу підозрюваного, його вік, сімейний та майновий стан, та доходить висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, перебуваючи на волі, усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та реальність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження.

Слідчий суддя, з урахуванням матеріалів клопотання та пояснень сторін у судовому засіданні, вбачає наявними ризики, визначені ч. 1 ст. 177 КПК України з таких підстав.

Так, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), підтверджується тим, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину за який, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, маючи паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 дійсний до 10.05.2027, маючи зв`язки із службовими особами Державної прикордонної служби України, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні), полягає в тому, що, підозрюваному вручено копії протоколів допиту свідків у цьому кримінальному провадженні, у зв`язку з чим він обізнаний про місця їх проживання, контактні засоби зв`язку, а відтак має об`єктивну змогу незаконного впливати на них. Окрім того, на цей час в ході досудового розслідування встановлюються особи з числа службових осіб Генерального штабу Збройних Сил України, яким саме підозрюваний ОСОБА_4 здійснював пособництво в одержанні неправомірної вигоди, а тому вільне пересування підозрюваного надасть йому можливість дійти змови та координації їх показань, що унеможливлює достовірну оцінку обставин, що встановлюються в ході досудового розслідування.

Окрім того, у кримінальному провадженні планується призначення ряду експертиз. А тому вільне пересування підозрюваного ОСОБА_4 надасть йому змогу незаконно впливати на експертів, які виконують експертизи, з метою надання ними завідомо недостовірних висновків для створення штучних доказів невинуватості підозрюваної.

Крім того, на даний час у кримінальному провадженні не встановлені та не допитані усі свідки кримінального правопорушення та можливі інші особи, причетні до вчинення даного кримінального правопорушення.

У свою чергу, ОСОБА_4 з огляду на його поінформованість з колом потенційних свідків у даному кримінальному провадженні, яких він знає особисто, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за скоєне може шляхом підкупу, примушування, іншого тиску впливати на вказаних свідків з метою схилити їх до відмови від дачі правдивих показань або надання неправдивих показань у кримінальному провадженні.

У зв`язку із цим є всі підстави вважати, що ОСОБА_4 зможе незаконно впливати на свідків, шляхом застосування погроз, фізичного насильства та примусу.

Разом з цим, слід врахувати що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК). Тобто, ризик впливу на свідків існує на початковому етапі кримінального провадження, як при зібранні доказів, так і до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Зазначені вище обставини також свідчать про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Поряд з тим, слідчий суддя зауважує, що ризики, передбачені п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчим у клопотанні та прокурором під час судового розгляду клопотання належним чином не обгрунтовані та не підтверджені жодними доказами.

З огляду на встановлення наявності обґрунтованої підозри, доведеність існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, особу підозрюваного та конкретні обставини правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що будь-який більш м`який запобіжний захід, зокрема і домашній арешт, не зможе запобігти встановленим в провадженні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 , а тому наявні підстави для задоволення клопотання слідчого та застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваній розмір застави, а також покласти на підозрювану обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи конкретні обставини та тяжкість правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 , даних про його особу, ймовірного розміру неправомірної вигоди внаслідок події кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, вважаю із врахуванням принципів розумності і співмірності необхідним вийти за мінімальну межу розміру застави, що передбачена п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, та визначити заставу 10 (десять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 30 280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) грн., у разі внесення якої він підлягає звільненню з-під варти, оскільки на підставі досліджених матеріалів, а внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірною для нього.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 182 КПК України, Такий розмір застави відповідатиме практиці ЄСПЛ, зокрема у рішенні від 20 листопада 2010 року у справі «Мангурас проти Іспанії» суд зазначив, що перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Окрім цього, обираючи відносно підозрюваного запобіжний захід у виді застави, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на нього такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з підозрюваними, свідками щодо обставин кримінального провадження; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 193, 194, 196, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати у кримінальному провадженні № 0000001 від 09.01.2025, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_3 ), в межах строку досудового розслідування, тобто до 11.05.2025 року.

Строк тримання під вартою підозрюваного обчислювати з моменту його затримання.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 10 (десять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 30 280 (тридцять тисяч двісті вісімдесят) грн.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок:

Отримувач ТУ ДСАУ у м. Києві

ЄДРПОУ банку: 26268059;

р/р UA1012089

Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ.

МФО 820172;

Застава за …(П.І.П., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду), від …(дата ухвали), по справі № …, внесені …(П.І.П. особи, що вносить заставу).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з підозрюваними, свідками щодо обставин кримінального провадження; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 11.05.2025 року.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, передбачені ч. 8-11 ст. 182 КПК України.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1