У Х В А Л А

про продовження строку запобіжного заходу

Справа № 348/1739/24

Провадження № 1-кп/348/316/24

10 грудня 2024 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

його захисника, адвоката - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна матеріали кримінального провадження №0000005 від 03.01.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження №0000005 від 03.01.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

В судовому засіданні 10.12.2024 року прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у виді тримання під вартою, з огляду на те, що надалі наявні обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання прокурора про продовження йому на 60 днів строку тримання під вартою.

Зазначив, що наміру переховуватися від суду, впливати на свідків, потерпілих, у нього немає, і тому він просить змінити йому даний запобіжний захід на інший, більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що на його думку відносно ОСОБА_4 можливо застосувати інший, більш м`який запобіжний захід, так як тримання під вартою є крайнім, винятковим запобіжним заходом.

Зокрема пояснив, що на його думку, наведені прокурором ризики не доведені і їх можна забезпечити шляхом застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Враховуючи наведене, вважає, що клопотання прокурора до задоволення не підлягає і просить суд обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді нецілодобового домашнього арешту.

Вислухавши учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання обвинуваченого винуватим в інкримінованому йому злочині, а також відсутність будь-яких даних про зменшення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, у суду немає обґрунтованих підстав вважати, що на даний час зникли ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Одночасно, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, зокрема ті, що перелічені цією статтею. Так, суд враховує, зокрема, тяжкість покарання, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність судимостей.

Як перевірено судом, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ухвали слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22.01.2024 року застосовано запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту на строк 60 (шістдесят) днів, терміном до 22.03.2024 року, без застосування електронних засобів контролю, поклавши на нього відповідні обов`язки: прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора та суду на визначений час; не залишати місце свого проживання, в період часу з 18 год. 00 хв. вечора до 08 год. 00 хв. ранку наступного дня, в тому числі у вихідні та святкові дні, за винятком часу, необхідного для проведення досудового розслідування за викликом; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну; утриматись від спілкування з потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні, а також з працівниками стоматологічної клініки «Сучасна стоматологія», що знаходиться в м.Надвірна по вул.М.Грушевського, буд.8-А, Івано-Франківської області; не відвідувати стоматологічну клініку «Сучасна стоматологія», що знаходиться за вказаною адресою; допускати працівників поліції до свого житла з метою контролю за поведінкою підозрюваного та надавати їм усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених обов`язків.

В подальшому відповідно до ухвал слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 21.03.2024 року, 12.04.2024 року та 14.06.2024 року, обраний ОСОБА_4 запобіжний захід було продовжено до 16.07.2024 року.

18.07.2024 року вказане кримінальне провадження надійшло до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області.

Згідно ухвали Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 20.08.2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у виді нецілодобового домашнього арешту на строк 60 днів, тобто до 18.10.2024 року, заборонивши йому залишати місце постійного проживання АДРЕСА_1 , без дозволу суду в період часу з 22 год. 00 хв. вечора до 07 год. 00 хв. ранку наступного дня.

Також, відповідно до ст.194 КПК України на обвинуваченого ОСОБА_4 було покладено наступні обов`язки: 1. Заборонити спілкуватися із свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні; 2. Прибувати за кожною вимогою до суду; 3. Не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; 4. Повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 5. Здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну; 6. Докласти зусиль до пошуку офіційного місця роботи.

Разом з тим, обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено наступне:

Відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, як обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Дані зобов`язання застосовуються з дати винесення ухвали з 20.08.2024 року до 18.10.2024 року включно.

Порушення умов домашнього арешту має наслідком застосування грошового стягнення чи застосування більш суворішого запобіжного заходу.

Проте, в подальшому, згідно ухвали суду від 17.10.2024 року, з підстав, наведених у ній, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 було змінено запобіжний захід у виді нецілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 17 год. 10 хв. 15.12.2024 року, в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» Міністерства юстиції України.

Разом з тим, вказаною ухвалою постановлено визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу в сумі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400 (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста) грн. 00 коп., яка може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок: UA0002265; МФО: 820172; Код отримувача: 26289647; Банк отримувача: ДКС України, м.Київ, та покладено на нього відповідні обов`язки, у разі її внесення, а саме: 1. заборонити спілкуватися із свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні; 2. прибувати за кожною вимогою до суду; 3. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; 4. повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 5. здати до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну; 6. докласти зусиль до пошуку офіційного місця роботи.

У зв`язку з тим, що дане кримінальне провадження перебуває на стадії розгляду, а строк дії обраного запобіжного заходу закінчується, за клопотанням прокурора на обговорення сторін кримінального провадження винесено питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.

Прокурор, посилаючись на вагомість доказів обвинувачення останнього у вчиненні злочину, який є тяжким, наявність ризиків переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого, враховуючи, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, вважає за необхідне продовжити відносно нього запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 60 днів.

Беручи до уваги наведене, вислухавши з цього приводу прокурора, обвинуваченого та його захисника, проаналізувавши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підставне, а обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою слід продовжити.

При цьому, суд враховує наступне.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Необхідність продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою обумовлюється наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

На переконання суду, обставини по даному кримінальному провадженні з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, так як такі не можуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України. Крім того, у відповідності до ст.12 КК України, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, а тому виходячи із кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є законодавчо передбаченим.

Відповідно до приписів ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

За сукупності всіх обставин, приймаючи до уваги дані про особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що прокурором в судовому засіданні доведено необхідність продовжити йому запобіжний захід, а тому вважає за необхідне продовжити відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 15.12.2024 року, однак до зазначеної дати неможливо завершити розгляд кримінального провадження, а тому обвинуваченому слід продовжити строк тримання під вартою на 60 днів.

Вирішуючи дане питання, суд приймає до уваги, зокрема те, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Європейський суд з прав людини визнає виправданим тривале тримання під вартою за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (пункт 139 Рішення Європейського суду з прав людини від 22 травня 2012 року по справі Ідалов проти Російської Федерації). Вирішуючи це питання, суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, що виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінуються, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Суд констатує, що наведені вище ризики є дійсними та триваючими, що виключає на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Зокрема, підставами попереднього застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту була наявність обґрунтованої підозри та вагомість доказів обвинувачення останнього у вчиненні злочину, який є тяжким, наявність ризиків переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків та потерпілого, враховуючи, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення,

Разом з тим, згідно наданої Надвірнянським РВП ГУНП в Івано-Франківській області інформації та складених поліцейськими відповідних рапортів, що долучені прокурором до матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово порушував покладені на нього обов`язки щодо заборони залишати житло у визначений час доби і без дозволу суду покидав своє місце проживання, а також без дозволу суду виїжджав за межі населеного пункту в якому він проживає, тобто в порушення умов перебування під домашнім арештом.

Наведені порушення підтверджуються належними доказами, що містяться в матеріалах провадження.

Також суд звертає увагу, що підставами вважати, що ОСОБА_4 може спробувати переховуватися від суду є те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який, відповідно до КК України, безальтернативно передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, усвідомлення покарання за нього, що може у будь-який час спонукати обвинуваченого покинути місце свого постійного перебування (проживання), та переховуватись від суду, уникаючи покарання за скоєний ним злочин.

Підставою вважати, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є те, що останній може не з`являтися на виклики.

Підставами вважати, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення є зокрема те, що останній, як з`ясовано в ході розгляду даного провадження, погрожує свідку ОСОБА_6 вбивством, що було зафіксовано внаслідок звернення останньої до Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області із відповідними заявами.

З урахуванням викладеного, суд констатує, що інший більш м`який запобіжний захід, окрім тримання під вартою, зокрема попередньо застосований домашній арешт, не зможе забезпечити виконання ОСОБА_4 його процесуальних обов`язків по кримінальному провадженні.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , суд врахував тяжкість злочину, у вчиненні якого він обвинувачується, його особу, вагомість наявних доказів вчинення ним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочину, враховуючи його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків (неодружений, на утриманні немає нікого, непрацюючий), що вказує на відсутність стійких соціальних зв`язків, а також враховуючи, що існує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення і можливості у обвинуваченого переховуватися від суду, і прийшов (суд) прийшов до висновку, що докази і обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави вважати, що наведені вище ризики є дійсними та триваючими, а також відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст.176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст.194 КПК України.

Отже, обставин, котрі давали б підстави для зміни чи скасування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Крім того, обвинуваченим та його захисником не надано суду належних і достатніх доказів про зменшення чи відсутність ризиків, які були підставою для обрання обвинуваченому міри запобіжного заходу та які можуть бути підставою для зміни стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу на більш м`який ніж тримання під вартою.

Враховуючи викладене, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначений Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям Європейського суду з прав людини, суд вважає за необхідне продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 дію існуючого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує 60 днів, а саме до 07.02.2025 року.

Розмір застави, визначений ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17.10.2024 року в сумі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400 (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста) грн. 00 коп., і обов`язки у разі її внесення, покладені на ОСОБА_4 , слід залишити без змін.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 331, 369-372, 392, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000005 від 03.01.2024 року про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу задоволити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю, зареєстрованому та жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 15 годин 15 хвилин - 07 лютого 2025 року.

Тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» Міністерства юстиції України.

Розмір застави, визначений ухвалою Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 17.10.2024 року в сумі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151400 (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста) грн. 00 коп., і обов`язки у разі її внесення, покладені на ОСОБА_4 залишити без змін.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому та прокурору і надіслати начальнику Державної установи «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)» Міністерства юстиції України.

На дану ухвалу суду, у відповідності до п.2 ч.1 ст.395, п.11 ч.2 ст.395 КПК України, протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Суддя с ОСОБА_1