Справа № 344/5015/25
Провадження № 1-кс/344/2408/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні клопотання про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , в межах кримінального провадження № 0000097, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.01.2025, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 , в обґрунтування якого покликався на те, що відділом розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000097 від 23.01.2025 за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15 п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що у січні 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 звернувся до свого товариша ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , із проханням знайти особу, яка за грошову винагороду у сумі 2000 доларів США спричинить тяжкі тілесні ушкодження його дружині ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительці АДРЕСА_3 .

Неприязні відносини ОСОБА_5 та ОСОБА_8 склалися у зв`язку із підозрами ОСОБА_5 про те, що його дружина зраджує йому та витратила усі грошві кошти, зароблені ним під час проходження служби у Збройних силах України та виконанні бойових завдань на сході України.

Зазначено, що ОСОБА_7 , за дорученням ОСОБА_5 , здійснював пошуки особи, із числа раніше судимих, яка зможе умисно спричинити тяжкі тілесні ушкодження його дружині ОСОБА_8 за грошову винагороду у сумі 2000 доларів США.

В подальшому, 19.01.2025, ОСОБА_7 зустрівся із знайомим ОСОБА_9 на Привокзальній площі в м. Івано-Франківську та знаючи, що останній раніше судимий за вчинення насильницьких злочинів, запропонував йому спричинити тілесні ушкодження іншій людині за грошову винагороду в сумі 2000 доларів США. ОСОБА_9 погодився на таку пропозицію, так як перебував у скрутному фінансовому становищі.

У клопотанні вказано, що 22 січня 2025 року, в обідню пору доби, ОСОБА_9 зустрівся із ОСОБА_7 та ОСОБА_5 по вул. Тролейбусній в м. Івано-Франківську. Під час спілкування ОСОБА_5 вказав ОСОБА_9 , що потрібно виколоти очі та вбити його дружину ОСОБА_8 . Також, ОСОБА_5 показував фото дружини у соцмережі «Фейсбук» та вказував на те, що вона наркозалежна та цю обставину можна використати для позбавлення життя людини.

За умовами узгодженого плану під час розмови між ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 останній, як виконавець, повинен здійснити ОСОБА_8 ін`єкцію наркотичних засобів, спрямованої на заподіяння смерті особи. Крім того, було обумовлено, що 28.01.2025 о 10 год ОСОБА_8 буде приймати участь у судовому розгляді справи про адміністративне правопорушення в Івано-Франківському міському суді за її заявою про вчинення домашнього насильства ОСОБА_5 , який також буде учасником процесу. Після того, як ОСОБА_8 вийде із приміщення суду, ОСОБА_7 вкаже ОСОБА_9 на особу, якій необхідно буде спричинити ін`єкцію наркотичних засобів, спрямованої на позбавлення життя.

Вказується на те, що 27 січня 2025 року відбулася чергова зустріч між ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 в м. Івано-Франківську на Привокзальній площі. Під час вказаної зустрічі ОСОБА_5 передав ОСОБА_7 , а той, у свою чергу, передав ОСОБА_9 грошові кошти, спрямовані для придбання засобів конспірації, одягу, мобільного телефону, знаряддя та інших засобів для вчинення кримінального правопорушення в сумі 3400 грн. Також в ході розмови було уточнено час та місце, де має перебувати потерпіла, а також узгоджено про те, що ОСОБА_7 чітко вкаже на неї після того, як її побачить. Також повторно було обумовлено дії ОСОБА_9 , а саме введення ОСОБА_8 смертельної дози наркотичного засобу.

28 січня 2025 року, близько 9 год 00 хв ОСОБА_7 , забрав з обумовленого місця ОСОБА_9 та перемістився на вул. Грюнвальдська, у м. Івано-Франківськ, де спільно із останнім розпочав очікував появи ОСОБА_8 .

ОСОБА_5 , у свою чергу, знаходився у приміщенні Івано-Франківського міського суду, де відбувалося засідання та де він був учасником процесу спільно із ОСОБА_8 .

В подальшому за інформуванням ОСОБА_5 , ОСОБА_7 підтвердив ОСОБА_9 про те, що потерпіла вийшла з приміщення суду та вказав на ОСОБА_8 , надавши кінцеві настанови у деталях вчинення злочину.

Таким чином ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вчинили усі дії спрямовані на вчинення замовлення умисного вбивства ОСОБА_8 групою осіб та були переконані у подальшій реалізації свого злочинного умислу.

Також як вказується у клопотанні, 28 січня 2025 року у період часу з 13 год. 27 хв. по 18 год. 22 хв., в ході проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у власності ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено дерев`яний брусок розмірами близько 94х54х49 мм, у верхній частині якого наявний не наскрізний отвір, діаметром близько 35 мм, який заповнено пластичною речовиною кремового кольору з вкрапленнями сірого кольору, яка за зовнішніми ознаками схожа на пластичну вибухову речовину, а також металевий предмет циліндричної форми чорного кольору у верхній торцевій часині якого наявний отвір із різьбовою втулкою, в якій поміщено п`ять трубчастих предметів, ззовні схожих на артилерійський порох. Вилучені предмети є саморобними вибуховими пристроями. При цьому вибуховий пристрій у металевій основі було виготовлено саморобним способом із використанням промислових компонентів, а саме корпусу гранатометного пострілу ВОГ-17М, що відноситься до заряду вибухових речовин та артилерійського пороху. Окрім того пристрій із металевою основою був оснащений вибуховою речовиною метальної дії двохосновним нітроцелюлозним бездимним порохом, а пристрій із дерев`яною основою був оснащений вибуховою речовиною бризантної дії підвищеної потужності на основі гексогену.

Матеріалами клопотання зазначається, що 28 січня 2025 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Того ж дня ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а 27.02.2025 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15 п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 та ч. 1 ст. 263 КК України, а саме в закінченому замаху на вчинення умисного вбивства на замовлення, за попередньою змовою групою осіб та у придбанні та зберіганні вибухових речовин і вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

30 січня 2025 року Івано-Франківським міським судом відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 28 березня 2025 року.

Сторона кримінального провадження, яка звернулася з даним клопотанням зазначає, що 28 березня 2025 року закінчується строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, однак завершити досудове розслідування у вказаний строк неможливо, оскільки необхідно виконати ще ряд процесуальних та слідчих дій: провести амбулаторні судово-психіатричні експертизи підозрюваних, які згідно черговості установи заплановані на другу половину квітня 2025 року, завершити проведення призначених судових експертиз, а саме: судово-хімічних та судово-балістичних, здійснити тимчасовий доступ до речей та документів, а саме роздруківок телефонних з`єднань операторів мобільного зв`язку України, провести ряд допитів осіб у якості свідків, згідно проведених оглядів мобільних телефонів підозрюваних, а також завершити розтаємнення матеріалів, які стали підставами для проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Відтак, просить продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою застосованого до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 днів у межах строку досудового розслідування з утриманням у Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань №12» без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та, посилаючись на наявність передбачених у ст. 177 КПК України ризиків та необхідність встановлення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, просить продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 на 60 днів в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Підозрюваний у судовому засіданні вказав, що не має заперечень щодо продовження строку тримання під вартою.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні вказав, що підтримує позицію, висловлену його підзахисним.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, встановлено наступне.

Як слідує з матеріалів клопотання, 28 січня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 українця, громадянина України, непрацюючого, затримано в порядку ст. 208 КПК України.

28 січня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 КК України

27.02.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 15 п.п. 11, 12 ч. 2 ст. 115 та ч. 1 ст. 263 КК України.

30 січня 2025 року Івано-Франківським міським судом відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 28 березня 2025 року.

Можлива причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих їм кримінальних правопорушень підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 , протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій, протоколами обшуків та іншими доказами, у їх сукупності.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, максимальне покарання за вчинення одного із них довічне позбавлення волі.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зі змісту ст.197 КПК України випливає, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Прокурором також наведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились, а саме підозрюваний може:

п. 1 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі від десяти то п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі та він усвідомлює про можливість призначення йому судом саме такого виду покарання в разі доведення його вини в суді;

п. 2 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування триває та підозрюваний, з метою ухилення від кримінальної відповідальності може вчиняти такі дії;

п. 3 - незаконно впливати на потерпілого та іншого підозрюваного у кримінальному провадженні, так як йому відомі їх анкетні дані та він може, шляхом погроз, змушувати їх змінити свої покази на неправдиві з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення;

п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 може не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду

Як встановлено, застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, застави чи домашнього арешту не зможе запобігти зазначеним ризикам та не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому наявні достатні підстави вважати, що тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, спрямований на забезпечення посилення контролю за місцем перебування підозрюваного, забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків, попередження та своєчасне припинення вчинення ним інших кримінальних правопорушень та переховування, відтак запобігти вищевказаним ризикам шляхом застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, неможливо. Заявлені ризики на даний час продовжують існувати та не зменшились.

Вирішуючи дане клопотання, враховую вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_5 вказаного вище кримінального правопорушення, характеризуючі особу підозрюваного дані.

У рішенні "Марченко проти України" Європейський суд з прав людини повторює, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, слідчий суддя бере до уваги вищезазначену правову позицію Європейського суду з прав людини, і приходить до висновку, що жоден із інших-альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У той же час обставини, які зазначені підозрюваним та його захисником, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні даного клопотання, оскільки такі не виключають обґрунтованості підозри та наявність встановлених в судовому засіданні ризиків.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливе, оскільки інші види запобіжного заходу не виключатимуть вищенаведеним ризикам та не будуть співмірним тяжкості інкримінованому злочину.

Разом із тим, відповідно до п. 2 ч. 4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні.

Відповідно слідчий суддя приходить до переконання, що у судовому засіданні доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому клопотання підлягає задоволенню без визначення розміру застави.

Відтак приходжу до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що для запобігання ризикам, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків, тому продовження строків тримання під вартою ОСОБА_5 буде співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 219, 309, 395, 492, 496 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, в межах строку досудового розслідування - до 23 травня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати у державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 25.03.2025 року.