Справа№ 953/9222/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова в складі суду:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

адвоката - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого- ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в залі суду кримінальне провадження за №0000306 від 24.05.2024, № 0001743 від 08.11.2024, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Безруки Дергачівського району Харківської області, громадянина України, розлученого, з його слів має сина, 2010 р.н., із середньою освітою, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , солдата, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживаючий: АДРЕСА_2 , раніше судимого 05.08.2024 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч.1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт

з кваліфікацією кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 309, ч.4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , за невстановлених обставин та період часу, але не пізніше 24.05.2024, перебуваючи за місцем свого мешкання, маючи умисел на вчинення незаконного придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено «PVP», для власного вживання, без мети збуту, зі свого персонального комп`ютера, за допомогою крос-платформенного месенджеру «Telegram», здійснив замовлення вказаної речовини у адміністратору Інтернет магазину, особистість якого (яких) процесуально встановити не виявилось за можливе.

В подальшому ОСОБА_6 , за невстановлених обставин та період часу, але не пізніше 24.05.2024, перебуваючи за місцем свого мешкання, отримав на свій персональний комп`ютер у месенджері «Telegram», повідомлення від адміністратору Інтернет магазину, особистість якого (яких) процесуально встановити не виявилось за можливе, в якому були данні щодо місця знаходження психотропної речовини, у вигляді так званої «закладки».

Після чого, ОСОБА_6 , продовжуючи реалізувати свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах, 24.05.2024 приблизно о 08:00, більш точного часу не встановлено, направився у вказане у повідомленні місце, де забрав замовлення, яке було надіслано невстановленою особою (особистість якої (яких) процесуально встановити не виявилось за можливе), в якому містилась раніше замовлена ним особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонений «PVP». В подальшому, за невстановлених обставин та період часу, перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, ОСОБА_6 отримав вищевказане замовлення, із особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонений «PVP», та з того часу почав зберігати при собі без мети збуту.

Після чого, ОСОБА_6 слідуючи у напрямку, який в ході досудового розслідування не встановлено, у невстановлений час та у невстановленому місці знайшов та підібрав згортки ізоляційної стрічки з кристалічною речовиною білого кольору. Достеменно розуміючи, що у вказаному згортку ізоляційної стрічки знаходиться психотропна речовина, обіг якої заборонено - «PVP» - ОСОБА_6 поклав його у праву кишеню штанів, одягнених на ньому, та з того часу почав зберігати при собі без мети збуту.

Злочинна діяльність ОСОБА_6 була припинена співробітниками поліції, які 24.05.2024 в період часу з 11:35 до 11:50 під час огляду місця події, навпроти будинку № 140 по вул. Г. Удовиченка в м. Харкові, виявили та в подальшому вилучили у ОСОБА_6 із правої кишені штанів, одягнених на ньому, 1 згорток ізоляційної стрічки синього кольору, в якому знаходився прозорий полімерний пакет з фіксатором, всередині якого містилась кристалічна речовиною, білого кольору, та згорток фольги, всередині якого містилась кристалічна речовина бежевого кольору, які згідно висновку експерта Харківського НДЕКЦ МВС України №СЕ-19/121-24/15476-НЗПРАП від 14.06.2024 речовини масою: 9,5089 грам, 0,7008 грам, містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено «PVP». Маса «PVP», в перерахунку на масу наданої на дослідження речовини склала: 7,6688 грам, 0,5610 грам, загальна маса: 8,2298 грам, що відповідно до таблиці №2 «Невеликих, великих та особливо великих розмірів психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу» Наказу МОЗ України №188 від 01.08.2000 р. «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», відноситься до великих розмірів.

У той же час він всупереч вимогам Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів та зловживання ними»; Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», діючи умисно та протиправно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, незаконно придбав та зберігав особливо небезпечну психотропну речовину у великих розмірах «PVP», без мети збуту відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини обіг якої заборонено, у великих розмірах, без мети збуту.

Крім того, 08 листопада 2024 року у період із 17:10 по 17:20 солдат ОСОБА_6 , достовірно знаючи, що на всій території України діє правовий режим воєнного стану (введений в Україні на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022, який неодноразово продовжений, у тому числі Указом Президента України від 23 липня 2024 року №469/2024 з 05 години 30 хвилин 12.08.2024 строком на 90 діб), знаходився на першому поверсі у приміщенні під`їзду, за адресою: м. Харків, вул. Воробйова, буд. 10, де діючи з раптово виниклим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, в умовах воєнного стану, при цьому усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав належний потерпілому ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 велосипед ТМ «Avalanche» у алюмінієвому корпусі білого кольору, вартістю 12 663 (дванадцять тисяч шістсот шістдесят три) грн.

Заволодівши викраденим майном, солдат ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду згідно висновку експерта ННЦ «ІСЕ» ім. засл. Проф. М.С. Бокаріуса №10266 від 25.11.2024 на суму 12 663 (дванадцять тисяч шістсот шістдесят три) грн.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними протиправними діями вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 309, ч.4 ст. 185 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно вчинив кримінальні правопорушення, які йому інкриміновано та зазначено в обвинувальних актах, обставини кримінальних правопорушень не спорював, пояснив причини та обставини скоєного. Зазначав, що належні висновки для себе зробив і більше подібного не повториться, викрадене майно повернуто потерпілому.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинах при обставинах, викладених в обвинувальних актах, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому положення ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи в порядку, передбаченого ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та розглядає справу на підставі ч.3 ст. 349 КПК України. Обвинувачений вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309, ч.4 ст. 185 КК України доведена у повному обсязі.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне дії ОСОБА_6 кваліфікувати за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини обіг якої заборонено, у великих розмірах, без мети збуту, та за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Згідно ст. 65 КК України, особі, що вчинила злочин, призначається покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер, ступінь тяжкості та суспільної небезпеки скоєного, кількість епізодів вчиненого, пом`якшуючі покарання обставини, відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані по особі обвинуваченого, відсутність претензій з боку потерпілого.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 08.2024 року Дергачівським районним судом Харківської області за ч.1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт (покарання не відбув), на обліку у лікаря - психіатра та нарколога не перебуває, з його слів розлучений та має сина 2010 р.н., є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , у званні «солдат», за місцем служби характеризується посередньо, мешкає та зареєстрований в Харківській області.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися у визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, бажанні виправити наслідки вчиненого.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 не заперечував обставин кримінального правопорушення, що сталися з його провини, надав критичну оцінку своїй протиправній поведінці, висловив жаль з приводу скоєного.

Наведене, на думку суду, у повній мірі підтверджує, що обвинувачений дійсно розкаюється у скоєному.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує всі обставини, встановлені судом, та вважає за необхідне обрати йому покарання в межах санкцій, інкримінованих статей, із застосуванням вимог ч.ч.1-4 ст. 70, 71,72 КК України.

Згідно ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»».

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».

Беручи до уваги наведене, при обранні міри покарання обвинуваченому, суд виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України та враховує те, що ним скоєно тяжкий та нетяжкий злочини, раніше обвинувачений притягувався до кримінальної відповідальності та не відбув покарання, належних висновків для себе не зробив, всі надані дані про особі обвинуваченого, наведені вище, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінальних правопорушень, його відношення до скоєного, обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, відсутність претензій з боку потерпілого та повернення викраденого майна, і вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання саме в межах санкції статей, що інкриміновано, із застосуванням вимог ст.ст. 70, 71, 72 КК України.

Також, підлягає застосуванню ч.4 ст.70 КК України, оскільки кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 309 КК України (24.05.2024) вчинене до постановлення вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 05.08.2024 року, з врахуванням ст. 72 КК УКраїни, із розрахунку 1 день позбавлення волі 8 годин громадських робіт.

І тільки таке покарання остаточне у вигляді позбавлення волі, з врахуванням особливостей та обставин вчинення обвинуваченим, суспільної небезпеки вчиненого, особи обвинуваченого, який раніше судимий, не відбув покарання та який не зробив для себе відповідних висновків, є військовослужбовцем, однак за даними військової частини з 09.11.2023 року не прибув для відбування служби до військової частини НОМЕР_1 , є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 в умовах суворого контролю за його поведінкою та для виконання призначеного судом покарання і попередження вчинення ним нових злочинів.

Підстав для застосування до ОСОБА_6 вимог ст.ст. 69,75 КК України суд не вбачає, враховуючи особу обвинуваченого, самовільного залишення військової частини з 2023 року, суспільну небезпечність вчиненого, корисливий мотив за ч.4 ст. 185 КК України, кількість епізодів, вчинення злочинів в період воєнного часу.

Доводи обвинуваченого в судовому засіданні про тяжкі сімейні обставини судом враховано, однак суд зазначає, що даних про наявність на його утриманні сестри інваліда та бабусі похилого віку до суду під час розгляду справи не надано.

Долю речових доказів в межах даного кримінального провадження суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Цивільний позов не заявлений.

Згідно ст.ст.124,126 КПК України з ОСОБА_6 підлягають стягненню на користь держави понесені судові витрати за проведення судової експертиз.

При вирішенні питання запобіжного заходу враховано існування та продовження ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, які були визначені раніше та з метою їх запобігання, і забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, задля забезпечення виконання вироку суду у вигляді позбавлення волі, оцінюючи сукупність обставин: тяжкість покарання, що визначено судом, враховуючі дані по особистості, суд приходить до висновку про продовження відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, для належного виконання вироку суду.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст. 309 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі вимог ч.4 ст. 70 КК України, з врахуванням того, що ОСОБА_6 засуджується за вчинення кримінального правопорушення, вчиненого ним до винесення вироку 05.08.2024 року Дергачівським районним судом Харківської області та призначення покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, які не відбуті, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, із застосуванням вимог ст. 72 КК України, призначає покарання ОСОБА_6 у вигляді 1 року 5 днів позбавлення волі.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання за ч.4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі.

Остаточно, на підставі вимог ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_6 покарання, вчиненого ним після постановлення вироку Дергачівського районного суду Харківської області від 05.08.2024 року, необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного в порядку ч. 4 ст. 70 КК за цим вироком та остаточно призначає покарання ОСОБА_6 у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня ухвалення вироку 09.01.2025 року.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України зарахувати до строку покарання ОСОБА_6 строк його попереднього ув*язнення (тримання під вартою) з 08.11.2024 року по 08.01.2025 року включно, із розрахунку день за день.

Продовжити відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Речові докази (велосипед та замок), повернуті потерпілому під розписку залишити у власності та розпорядженні потерпілого, скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова 12.11.2024 року на велосипед, замок та викрутку.

Речові докази (викрутку), яка зберігається в камері схову речових доказів ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області - знищити.

Речові докази (психотропна речовина «PVP» ), яка зберігається в камері схову речових доказів ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області (квитанція 1147) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави понесені судові витрати за проведення судових експертиз у загальному розмірі 4543,68 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційного скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя - ОСОБА_1