справа № 619/4849/24
провадження № 1-кс/619/3/25
УХВАЛА

іменем України

01 січня 2025 року м. Дергачі

Слідчий суддя Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000049 від 20 травня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

Прокурор Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000049 від 20 травня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що громадянка України на території Дергачівського району Харківської області за грошову винагороду підшукує для військовозобов`язаних громадян осіб з інвалідністю та оформлює на них фіктивне опікунство для незаконного перетину держаного кордону України у виді супроводу інваліда.

Відповідно до отриманої інформації особою, що вчиняє вказане кримінальне правопорушення злочин є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з аналітичним досьє на фізичну особу на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наданим УКА ГУНП в Харківській області, а також відповідно до копії заяви про видачу паспорту, остання зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході досудового розслідування, проводиться комплекс негласних слідчих (розшукових) дій з метою документування та підтвердження злочинної діяльності ОСОБА_4 , за результатами проведення яких працівниками УМП ГУНП в Харківській області надіслано до Дергачівської окружної прокуратури Харківської області розсекречені матеріали, крім інших, а саме: протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж.

Відповідно до вказаного протоколу ОСОБА_4 здійснювала телефонні розмови з ОСОБА_5 з приводу надання останньому допомоги в формуванні фіктивної медичної документації з якою він надалі може безперешкодно перетнути державний кордон України. Крім того, ОСОБА_4 підтримує зв`язок з даного приводу з іншими особами за допомогою мобільних телефонів (номери зазначені).

В ході виконання доручення про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст. 40 КПК України, працівниками УМП ГУНП в Харківській області встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення злочину можуть бути причетні наступні особи:

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ;

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 .

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області № 619/4849/24 (№ 1-кс/619/1271/24) від 03.12.2024 надано дозвіл учасникам слідчої групи у кримінальному провадженні на проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відшукання предметів та речей, які мають значення для кримінального провадження 26.12.2024 слідчий СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_8 , на підставі зазначеної вище ухвали суду, провела обшук приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого вилучено наступні предмети:

-магазин до автомату чорного кольору № 16 в якому наявні предмети схожі на патрони у кількості 30 штук;

-магазин до автомату коричневого кольору № 132 в якому наявні предмети схожі на патрони у кількості 30 штук;

-магазин до автомату коричневого кольору № 142 в якому наявні предмети схожі на патрони у кількості 30 штук;

-дві металеві планки в яких розміщені предмети схожі на патрони загальною кількістю 30 штук по 15 штук кожна;

-три паперові упакування, не пошкоджені, в яких наявні предмети схожі на патрони у кількості 30 штук кожна, загальною кількістю 90 штук.

Вказані предмети запаковано до картонної коробки та опечатано биркою з пояснювальними написами та підписами понятих.

-два підривача до ручних гранат типу УЗРГМ-2 (предмети №№ 1-2);

-підривач типу ДМ 82 іноземного виробництва до ручної гранати (предмет № 3).

Запаковано до паперового конверту з пояснювальними написами.

-корпус ручної осколкової гранати «ДМ 51» іноземного виробництва вилучено до паперового конверту;

-змив на ватну паличку з поверхні корпусу магазину № 142;

-змив на ватну паличку з поверхні корпусу магазину № 132;

-змив на ватну паличку з поверхні корпусу магазину № 16;

-змив на ватну паличку з поверхні підривача ДМ 82;

-змив на ватну паличку з поверхні підривача УЗРГМ -2 (предмет № 2)

-змив на ватну паличку з поверхні підривача УЗРГМ -2 (предмет № 1);

-змив на ватну паличку з поверхні корпусу ручної гранати ДМ 51.

Змиви запаковано до паперових конвертів з пояснювальними написами.

Постановою слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області від 27.12.2024, вказані вище предметивизнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000049 від 20.05.2024.

Відповідно до положень ст.ст. 167-169 КПК України вилучене в ході обшуку 26.12.2024 є тимчасово вилученим майном.

Метою накладання арешту на вищезазначене майно є збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження, для забезпечення кримінального провадження, зокрема необхідність їх використання в ході досудового розслідування в якості доказів, для призначення судових експертиз та проведення інших слідчих (розшукових) дій.

Оскільки вищевказане майно зберігає на собі сліди кримінального правопорушення і є речовими доказами по справі, посилаючись на положення ст.ст. 36, 64-2, 167-174 КПК України, прокурор просить накласти арешт на зазначене вище майно, яке було тимчасово вилучене під час обшуку, з метою забезпечення збереження речових доказів, проведеннясудових експертиз та яке може бути використане, як доказ у кримінальному провадженні.

В судове засідання прокурор не з`явився, подав до суду заяву, в якій клопотання підтримав, просить його задовільнити з підстав, зазначених у ньому, та судовий розгляд провести у його відсутність.

Особа, майно якої тимчасово вилучено, у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином.

Відповідно до ч. 1 статті 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого (а у визначених законом випадках дізнавача) та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи стислі строки, встановлені законом для розгляду клопотання, вжиття судом необхідних заходів для забезпечення явки в судове засідання учасників кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання без участі сторін та без фіксації даної процесуальної дії за допомогою технічних засобів відповідно до положень частини 1, 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий суддя, на підставі наданих матеріалів кримінального провадження, доводів сторін кримінального провадження, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000049від 20 травня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 263 КК України.

Постановою слідчого СВ ВП № 3 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області від 27.12.2024, вилучені предмети під час обшуку визнано речовими доказами.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

У відповідності до вимог до ч. 2 ст. 168 КПК, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

За викладеного, майно вилучене під часобшуку, вважається тимчасово вилученим майном.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України у разі тимчасово вилученого майна під час обшуку, огляду, здійснених на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Крім того, відповідно до положень ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину та завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На теперішній час вилучене майно відповідає критеріям речових доказів та є достатні підстави вважати, що вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, яке інкримінується, або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому існують обґрунтовані підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити даний вид забезпечення кримінального провадження, так як незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вилученого майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Прокурор обґрунтував підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. Слідчий суддя вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні прокурора.

Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження.

Слідчий суддя приходить до переконання, що є підстави вважати, що вилучені під час обшуку предмети можуть бути використанні як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Слідчий суддя зазначає, що у разі не накладення арешту на тимчасово вилучене майно, воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене або передано іншій особі, тому слід забезпечити наявність вилученого майна, так як відсутність майна, яке являється речовим доказом у справі, може перешкодити кримінальному провадженню, так як тільки у випадку накладення арешту на вказане майно може бути виконане завдання щодо забезпечення засобів кримінального правопорушення.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Відтак, враховуючи, що зазначене у клопотанні майно було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, вказане вилучене майно повинне бути досліджене під час досудового розслідування і може бути доказом по справі, зокрема для встановлення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, а також необхідністю отримання висновків відповідних спеціалістів на підтвердження або спростування факту, які слугуватимуть встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні. Отже, з метою запобігання приховання знищення чи спотворення даних речей, є доцільним накласти арешт на вказане майно до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні чи ухвалення відповідного судового рішення або рішення слідчого судді. Невжиття накладення арешту може призвести до приховання, знищення або спотворення речових доказів, що унеможливить встановлення істини по справі.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим (дізнавачем), прокурором, на яких також покладається обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Оскільки в матеріалах клопотання міститься достатньо відомостей про факт вчинення кримінального правопорушення та наявність підстав вважати тимчасово вилучене майно доказами в кримінальному провадженні, обмеження права власності на це майно, на думку суду, є розумним і співмірним завданням кримінального провадження.

Відповідно до Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним Наказом МВС України, Генеральної Прокуратури України, ДПА України, СБУ, Верховного Суду України, ДСА України від 27.08.2010 року, обов`язок по визначенню місця зберігання арештованого майна покладається на слідчого (дізнавача), в провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до статті 174 Кримінального процесуального кодексу України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 98, 131, 132, 169-173, 175, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання прокурора Дергачівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт в рамках кримінального провадження № 0000049 від 20 травня 2024 року на тимчасово вилучене майно, яке було виявлено та вилучено 26.12.2024 під час обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні чи ухвалення відповідного судового рішення або рішення слідчого судді,а саме на:

-магазин до автомату чорного кольору № 16 в якому наявні предмети схожі на патрони у кількості 30 штук;

-магазин до автомату коричневого кольору № 132 в якому наявні предмети схожі на патрони у кількості 30 штук;

-магазин до автомату коричневого кольору № 142 в якому наявні предмети схожі на патрони у кількості 30 штук;

-дві металеві планки в яких розміщені предмети схожі на патрони загальною кількістю 30 штук по 15 штук кожна;

-три паперові упакування, не пошкоджені, в яких наявні предмети схожі на патрони у кількості 30 штук кожна, загальною кількістю 90 штук.

Вказані предмети запаковано до картонної коробки та опечатано биркою з пояснювальними написами та підписами понятих.

-два підривача до ручних гранат типу УЗРГМ-2 (предмети №№ 1-2);

-підривач типу ДМ 82 іноземного виробництва до ручної гранати (предмет № 3).

Запаковано до паперового конверту з пояснювальними написами.

-корпус ручної осколкової гранати «ДМ 51» іноземного виробництва вилучено до паперового конверту;

-змив на ватну паличку з поверхні корпусу магазину № 142;

-змив на ватну паличку з поверхні корпусу магазину № 132;

-змив на ватну паличку з поверхні корпусу магазину № 16;

-змив на ватну паличку з поверхні підривача ДМ 82;

-змив на ватну паличку з поверхні підривача УЗРГМ -2 (предмет № 2)

-змив на ватну паличку з поверхні підривача УЗРГМ -2 (предмет № 1);

-змив на ватну паличку з поверхні корпусу ручної гранати ДМ 51.

Змиви запаковано до паперових конвертів з пояснювальними написами.

Зберігання арештованого майна здійснювати відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого Постановою КМ України № 1104 від 19.11.2012.

Уповноваженим службовим особам, для досягнення цілей кримінального провадження дозволити користування та розпорядження зазначеним майном.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню після її постановлення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому, прокурору та особам, щодо майна яких вирішувалося питання про арешт.

У разі відсутності вищевказаних осіб під час оголошення судового рішення, його копію надіслати таким особам не пізніше наступного робочого дня.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 .

Роз`яснити положення, які закріплені в ч. 1 ст. 174 КПК України, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1