Справа№938/647/24
Провадження № 1-кс/938/20/25
УХВАЛА

про розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу

24 січня 2025 року селище Верховина

Слідчий суддя Верховинського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Верховинського відділу Косівської окружної прокуратури ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення Верховинського районного відділення поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ( далі СВ Верховинського РВП ГУПН в Івано-Франківській області) ОСОБА_6 , погоджене вищевказаним прокурором у кримінальному провадженні №0000070 від 26.06.2024 року про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

22.01.2025 року до слідчого судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області поступило клопотання слідчого СВ Верховинського РВП ГУПН в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , яке погоджено з прокурором у кримінальному провадженні №0000070 від 26.06.2024 року, про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, з покладенням на нього обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України, а саме прибувати до слідчих СВ Верховинського РВП ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.

Копія вказаного клопотання та матеріали, якими обгрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надані підозрюваному ОСОБА_4 та його захисник із дотриманням строку, встановленого ч. 2 ст. 184 КПК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 25.06.2024 року в ОСОБА_4 в умовах дії правового режиму воєнного стану на території України виник злочинний умисел на організацію незаконного переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску осіб, у тому числі військовозобов`язаних чоловіків віком від 18 до 60 років, виїзд яких з території держави під час дії правового режиму воєнного стану обмежений, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, усуненням перешкод, вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

З метою реалізації свого злочинного умислу на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, діючи умисно, порушуючи суспільні відносини щодо охорони суверенітету України, цілісності й недоторканості її кордонів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та свідомо бажаючи їх настання, ОСОБА_4 вступив у попередню змову з ОСОБА_10 , який діяв за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, яким були відомі маршрут руху через прикордонні села Верховинського району до лінії державного кордону України поза пунктами пропуску та інформація про місця можливої відсутності прикордонних нарядів, для незаконного переправлення осіб через державний кордон України поза пунктами пропуску через державний кордон та поза пунктами контролю, без документів, що дають право на виїзд з України за грошові кошти, здійснював керівництво такими діями, сприяв їх вчиненню порадами, вказівками та усуненням перешкод.

З цією метою, ОСОБА_4 25.06.2024 року в післяобідній час (точну дату досудовим розслідуванням не встановлено) за попередньою домовленістю з ОСОБА_10 зустрів в селі Буковець Верховинського району Івано-Франківської області двох осіб з числа громадян України, яким було відомо про тимчасові обмеження щодо виїзду чоловіків віком від 18 до 60 років з України та які бажали незаконно перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску через державний кордон та поза пунктами контролю, без документів, що дають право на виїзд з України, зокрема, жителя міста Чортків Тернопільської області ОСОБА_11 та жителя міста Івано-Франківськ Івано-Франківської області ОСОБА_12 .

У подальшому 25.06.2024 року в післяобідній час (точну дату досудовим розслідуванням не встановлено), на виконання порад, вказівок ОСОБА_4 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_10 та іншими невстановленими особами, ОСОБА_11 ОСОБА_12 , з метою обходу прикордонного блокпосту прослідували за ОСОБА_4 пішки через лісовий масив до території належного ОСОБА_4 домогосподарства, розташованого в АДРЕСА_3 , де було обговорено порядок та умови незаконного переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску та контролю, без документів, що дають право на виїзд з України.

Надалі 25.06.2024 року близько 23.00 годин відповідно до порад, вказівок, наданих ОСОБА_4 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_10 та іншими невстановленими особами, щодо усунення перешкод на незаконний перетин державного кордону України поза пунктами пропуску та контролю, без документів, що дають право на виїзд з України, з метою незаконного переправлення осіб через державний кордон України, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 сіли до автомобіля марки «CHEVROLET» моделі «NIVA 21230» з реєстраційним номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_4 та продовжили рух з села Верхній Ясенів, присілок Печище, Верховинського району Івано-Франківської області по автодорозі до села Красник Верховинського району Івано-Франківської області в напрямку державного кордону України з державним кордоном Республіки Румунія з метою їх подальшого руху в пішому порядку до українсько-румунського кордону поза пунктами пропуску, через місця відсутності прикордонних нарядів, в бік території Румунії.

Цього ж дня, 25.06.2024 року близько 23.30 годин, проїжджаючи село Красник Верховинського району Івано-Франківської області, територія якого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 3 серпня 1998 року №1199 «Про контрольовані прикордонні райони» (із змінами, внесеними згідно з постановами Кабінету Міністрів України № 679 від 23.04.1999 та № 890 від 04.08.2021 року ) є контрольованим прикордонним районом, у якому запроваджено прикордонний режим, та рухаючись в напрямку державного кордону України з державним кордоном Республіки Румунія з метою незаконного переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску та контролю, без документів, що дають право на виїзд з України, громадян ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , було виявлено та затримано працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Верхній Ясенів Верховинського району Івано-Франківської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , фактично проживаючий в АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, одружений, не працевлаштований, на утриманні має одну неповнолітню дитину, з повною загальною середньою освітою, депутатом не обирався, раніше не судимий.

21.01.2025 року на підставі наявності достатніх доказів у кримінальному провадженні, ОСОБА_4 , було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України (а.с. 82-84).

У судовому засіданні прокурор просив задоволити клопотання та застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час за місцем фактичного проживання останнього з покладенням на нього обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України.

У судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 заперечили щодо застосування такого виду запобіжного заходу та просили слідчого суддю відмовити в обранні запобіжного заходу або обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Слідчий суддя заслухавши думу учасників кримінального провадження, вивчивши та дослідивши матеріали даного клопотання приходить до такого висновку.

У ч.2 ст. 177 КПК України закріплено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави для слідчого судді вважати, що підозрюваний може здійснювати дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З приводу наявності обґрунтованої підозри слід зазначити, що відповідно до практики Європейського суду «обгрунтована підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року). При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду під обґрунтованою підозрою слід розуміти «розумну підозру, а не щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Таким чином, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

З огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, слідчий суддя вважає, що наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення,передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

Зокрема, обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_4 , підтверджують: повідомлення начальника прикордонного оперативно-розшукового відділу ДПСУ про виявлення кримінального правопорушення від 26.06.2024 року; протокол огляду місця події від 26.06.2024 року; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 26.06.2024 року; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 26.06.2024 року; протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_12 від 27.06.2024 року; протокол проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_12 від 27.06.2024 року; протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_11 від 27.06.2024 року; протокол проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_11 від 27.06.2024 року; висновок комп`ютерно-технічної експертизи від 30.07.2024 року; висновок комп`ютерно-технічної експертизи від 31.07.2024 року; висновок комп`ютерно-технічної експертизи від 27.08.2024 року; речові докази, залучені до матеріалів кримінального провадження; інші зібрані матеріали кримінального провадження.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи раніше не судимим (а.с. 66), підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять роки, у зв`язку з чим відповідно до ч.2 ст.181 КПК України до нього може бути застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, крім встановлення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, зобов`язаний також встановити наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ч. 1 ст. 177 КПК України закріплено, що з метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Так, при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Зокрема ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду ОСОБА_4 , підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , зважаючи на відомі йому факти встановлення органом слідства беззаперечних доказів його вини та перебуваючи в статусі підозрюваного, усвідомлюючи можливості призначення покарання, яке санкцією ч. 3 ст.332 КК України, передбачено у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, як встановлено матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_4 є інвалідом 3-ї групи, документований паспортом громадянина України для виїзду за кордон, а отже відповідно до ст. 23 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, що дозволяє йому перетинати державний кордон України в період дії воєнного стану.

Наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення полягає в тому, що ОСОБА_4 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та будучи жителем прикордонного села Бистрець може знати шляхи незаконного руху в пішому порядку до українсько-румунського кордону поза пунктами пропуску, через місця відсутності прикордонних нарядів, якими здійснювати незаконне переправлення осіб призивного віку, які ухиляються від мобілізації через державний кордон України за грошову винагороду.

Враховуючи вищевказане, слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризиків переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення (п.1, п.5 ч.1 ст. 177 КПК України).

У судовому засіданні прокурор не довів наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також не заявив клопотання про заслуховування в судовому засіданні будь-якого свідка, який би підтверджував наявність конкретних фактів, які доводять спроби ОСОБА_4 незаконно впливати на свідків.

Однак, зі змісту ст. 194 КПК України вбачається, що для застосування запобіжного заходу достатньо встановити наявність хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 ПК України, і на які вказує слідчий, прокурор.

Слідчий суддя звертає увагу, що є недоцільним застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, оскільки таке не відповідатиме цілям та меті застосування запобіжних заходів, зокрема не сприятиме виконанню підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

З огляду на викладене, слідчий суддя прийшов до переконливого висновку, що клопотання слідчого, погоджене з прокурором, необхідно задовольнити, а до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час з покладенням на нього обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України, зазначених у клопотанні, на строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні. В якості супутнього слідчий суддя вважає за необхідне констатувати, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, а саме в незаконному переправленні осіб через державний кордон в нічний час 25.06.2024 року близько 23.00 -23.30 годин.

Зокрема, як вбачається з ч. 3 та ч. 5 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування становить два місяці з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, у який не включається строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження.

Встановлено, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, - 21.01.2025 року (а.с. 82-84).

Враховуючи вищевказане, строк дії ухвали слідчого судді в частині запобіжного заходу та покладених обов`язків щодо ОСОБА_4 - до 21.03.2025 року (включно).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 110, 176-178, 181, 193, 194, 196, 205, 369, 372, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Верховинського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 21.03.2025 року включно, заборонивши йому залишати у нічний час з 22.00 год. вечора до 07.00 год. ранку житло за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчих СВ Верховинського РВП ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Строк дії ухвали в частині запобіжного заходу та покладених обов`язків до 21.03.2025 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Зобов`язати слідчого СВ Верховинського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 забезпечити виконання ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту органом Національної поліції за місцем проживання підозрюваної особи.

Контроль за виконанням обов`язків покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним з моменту вручення копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_15