Справа №639/1243/25
Провадження №1-кп/639/224/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2025 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 0000099 від 31.01.2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Високопілля Валківського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 30.01.2025 приблизно о 22 годині перебував поряд із магазином «Посад», який розташований за адресою: м. Харків, вул. Москалівська, 99-А, де здійснює свою підприємницьку діяльність ТОВ «ТАР».

Саме в той час у ОСОБА_5 виник протиправний злочинний умисел, направлений на таємне викрадення будь-якого майна зі службового приміщення магазину «Посад», належного ТОВ «ТАР» у період воєнного стану поширеного на території України, де підрозділи збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації продовжують агресивну війну проти України та повномасштабне вторгнення в Україну з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, при цьому ОСОБА_5 був обізнаними про Указ Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні».

Перебуваючи біля службових дверей, які ведуть до приміщення магазину, ОСОБА_5 розв`язав мотузку, на яку вони були закриті, після чого зайшов до середини.

Таким чином, ОСОБА_5 у зазначений період часу виконав всі дії, які вважав за необхідне, для проникнення у інше приміщення, яким слід вважати службове приміщення.

Надалі, перебуваючи усередині приміщення, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливі мотиви, з метою наживи, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання майнової шкоди, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно заволодів грошовими коштами у розмірі 3750 грн., які дістав з картонної коробки, що знаходилась на касовій зоні, належними ТОВ «ТАР».

Таким чином, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав за необхідне для доведення до кінця свого злочинного умислу, спрямованого на заволодіння грошовими коштами ТОВ «ТАР».

Після цього, ОСОБА_5 , звернувши на свою користь грошові кошти, з місця скоєння злочину зник, розпорядившись ними в подальшому на власний розсуд, шляхом їх заховання під листя, яке в подальшому було накрите камінням біля магазину «Посад».

В результаті протиправного діяння ОСОБА_5 завдав потерпілій стороні ТОВ «ТАР», матеріальну шкоду на загальну суму 3750 грн.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

19.02.2025 року між прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК Українинадані повноваження прокурора у кримінальному провадженні, а також надано згоду представником потерпілої особи ОСОБА_6 на укладення угоди, та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі його захисника ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно укладеної угоди, ОСОБА_7 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри та обвинувального акту у судовому провадженні.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, зі звільненням ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням визначених судом обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вислухавши думку учасників підготовчого провадження - прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , які просили затвердити угоду, дослідивши наявні матеріали кримінального провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступних обставин.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.

Вимогами ч. 1, п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України визначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією). Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Вказані вимоги ч. 4 ст. 469 КПК України прокурором було дотримано.

Так, прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 отримано письмову згоду представника потерпілої особи ОСОБА_6 на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000099 від 31.01.2025 року.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином.

Таким чином, в даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про визнання винуватості, відповідно до ч.4 ст.469 КПК України.

Обвинувачений погоджується на призначення узгодженого покарання, що він підтвердив під час проведення судового засідання. Обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що підтверджено прокурором, обвинуваченим та захисником під час підготовчого судового засідання.

Зміст угоди відповідає вимогам ст.472 КПК України та положенням закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зобов`язання, взяті за угодою обвинуваченим, можуть бути виконані повністю, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Судом не встановлені підстави для відмови у затвердженні угоди, що передбачені ч.7 ст.474 КПК України.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Вивченням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, неодружений, не працює, має місце постійного проживання та реєстрації, не судимий, на обліках психіатра і нарколога не перебуває.

Суд зазначає, що узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу обвинуваченого, відповідають загальним засадам призначення покарання, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості.

На підставі ст. 75 КК України суд вважає можливим звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді позбавлення волі, встановивши йому іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо без реального відбування покарання у виді позбавлення волі.

Запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувався та підстав для його застосування немає.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 373, 374, 376, 394, 475 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 19.02.2025 року по кримінальному провадженню № 0000099 від 31.01.2025 року, укладену між прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю його захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами кримінального провадження покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, місця роботи, навчання.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.02.2025 на речові докази у кримінальному провадженні.

Речові докази: грошові кошти у розмірі 3750 (три тисячі сімсот п`ятдесят) гривень (7 купюр номіналом по 500 грн. - ЕИ6304244, ЄМ5387699, ЄИ1764698, ЗГ7236237, ЄТ5877311, ВЄ5557540, ВС9003174, 1 купюра номіналом 200 грн. - ЄД5019308, 1 купюра номіналом 50 грн. - ЕВ6777069) - залишити у володінні ТОВ «ТАР».

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена - до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Роз`яснити обвинуваченому, захиснику, представнику потерпілої особи право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1