ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000670 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 листопада 2024 року щодо ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаним вироком суду ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець міста Луцьк Волинської області, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, не працевлаштований,

засуджений за ч.1 ст.125 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Вироком вирішено цивільний позов.

Не погоджуючись з вироком суду прокурор 17 грудня 2024 року через засоби поштового зв`язку подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 листопада 2024 року щодо ОСОБА_9 скасувати та ухвалити новий.

Заслухавши доповідача, який доповів дату ухвалення судового рішення та дату подання апеляційної скарги прокурором, прокурора, яка вважала за можливе проводити апеляційний розгляд, оскільки апелянтом не було пропущено строк звернення із апеляційною скаргою, представника потерпілого, яка поклалася на розсуд суду, перевіривши матеріали провадження за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до такого висновку.

Відповідно до частини 1 статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частиною 1 статті 116 КПК України передбачено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки.

Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.395 КПК України, апеляційна скарга подається на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, прокурор був присутній 13 листопада 2024 року в судовому засіданні (а.к.п.43-47).

Крім того, в день ухвалення вироку, а саме 13 листопада 2024 року, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_10 отримав копію оскаржуваного вироку, що стверджується письмовою розпискою про отримання копії судового рішення (а.м.к.п.48).

За приписами ч.2 ст.113 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням КПК України. Вимога про необхідність виконання процесуальних дій у строк, установлений КПК України, також міститься у ст.116 КПК України.

Правило дотримання строку у встановленому розмірі має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів щодо того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Подавши 17 грудня 2024 року через засоби поштового зв`язку апеляційну скаргу на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 листопада 2024 року, прокурор, пропустив строк апеляційного оскарження, який для нього закінчився згідно приписів п.1 ч.2 ст.395 КПК України 13 грудня 2024 року. При цьому апелянт не порушує питання про поновлення цього строку та не зазначає будь-яких поважних причин пропуску цього строку.

Дата подачі апеляційної скарги 17 грудня 2024 року через засоби поштового зв`язку підтверджується поштовим штемпелем на конверті, долученому до апеляційної скарги (а.к.п.60).

Згідно з п.4 ч.3 ст.399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Таким чином, прокурор подав апеляційну скаргу на вирок суду з пропуском строку апеляційного оскарження, не порушує питання про поновлення цього строку та не зазначає жодних поважних причин пропуску цього строку.

Викладене унеможливлює розгляд вказаної апеляційної скарги.

Враховуючи те, що прокурор пропустив строк на апеляційне оскарження, не порушує питання про поновлення цього строку та не зазначає жодних поважних причин пропуску цього строку, апеляційний суд переконаний, що до апеляційної скарги необхідно застосувати загальне правило, передбачене ч.4 ст.399 КПК України, а саме: закрити провадження за апеляційною скаргою прокурора та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 399 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 листопада 2024 року щодо ОСОБА_9 закрити.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Копію даної ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді