ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 квітня 2025 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого: ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі

судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

представника потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10 квітня 2025 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні № 0000200 від 29 липня 2024 року, відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10 квітня 2025 року задоволено клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 діб, до 08 червня 2025 року включно без визначення розміру застави.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник обвинуваченої ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу в частині продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_9 скасувати та постановити нову, якою клопотання прокурора ОСОБА_5 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою

Провадження № 11-кп/822/155/25 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_10

Категорія: ст. ст.422-1 КПК України Доповідач: ОСОБА_11

ОСОБА_9 задовольнити частково, продовжити строк тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 діб, до 08 червня 2025 року включно з визначенням розміру застави 20 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 60 650 (шістдесят тисяч шістсот п`ятдесят) грн., яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною особою у строк дії ухвали.

Вважає, що ухвала є необґрунтованою та невмотивованою.

Вказує, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ризику переховування, оскільки обвинувачена проживає разом зі своєю малолітньою дитиною, яку самостійно виховує та утримує, а також ризику впливу на потерпілих та свідків.

Зазначає, що свідки у даному кримінальному провадженні вже були допитані, а потерпілий ОСОБА_12 просив визначити розмір застави та звільнити обвинувачену з-під варти у разі продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому ризик впливу на них з боку обвинуваченої не доведений.

Також вказує, що 14 лютого 2025 року ОСОБА_13 звернувся до суду із заявою про внесення застави в розмірі, визначеному ухвалою суду. У зазначеній заяві він повідомив, що кошти, внесені як застава, в подальшому добровільно будуть перераховані на підтримку Збройних Сил України.

Вважає, що застава з покладенням відповідних обов`язків буде достатнім запобіжним заходом для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченої.

Обвинувачена ОСОБА_9 не заявляла клопотання про участь в апеляційному розгляді, а тому на підставі ч. 5 ст. 401, ч. 4 ст.405 КПК України апеляційним судом не викликалась.

Заслухавши доповідь судді, який доповів зміст оскаржуваного рішення та доводи апеляційної скарги, думку захисника обвинуваченої ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_6 , який просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав, наведених у ній, ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави, доводи прокурора ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_7 та її представника адвоката ОСОБА_8 , які просили відмовити в задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Апеляційним судом встановлено, що в провадженні Кіцманського районного суду Чернівецької області перебуває кримінальне провадження 0000200 від 29 липня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч.3 ст.286-1, ч. 1 ст. 135 КК України.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10 квітня 2025 року задоволено клопотання прокурора, відносно ОСОБА_9 , та продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Чернівецькій слідчий ізолятор» терміном на 60 днів до 08 червня 2025 року, без визначення розміру застави.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій, суд першої інстанції врахував, що їй інкримінується вчинення тяжкого злочину, санкція ч. 3 ст. 286-1 КК України передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років та вчинення нетяжкого злочину, санкція ч. 1 ст. 135 КК України передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до двох років або позбавлення волі на той самий строк.

Також колегія суддів вважає, що прокурором доведено у кримінальному провадженні, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати за не зменшились.

Зокрема, ризик переховуватись від суду, оскільки ОСОБА_9 після вчинення дорожньо-транспортної пригоди, з метою уникнення кримінальної відповідальності втекла та переховувалась від правоохоронних органів; ризик незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки більшість з них проживають в одному селі та перебувають у дружніх відносинах з ОСОБА_9 , перебуваючи на волі остання може чинити на них тиск з метою зміни або відмови показів; ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачена на даний час не позбавлена права керування транспортними засобами, та може сісти за кермо, вчинивши інші порушення правил дорожнього руху.

Із доведеністю цих ризиків погоджується і колегія суддів та вважає, що в апеляційній скарзі захисником їх не спростовано.

Посилання апелянта на те, що обвинувачена проживає разом зі своєю малолітньою дитиною, яку самостійно виховує та утримує, не спростовують доведених ризиків, які продовжують існувати та не зменшились.

Позиція одного з потерпілих, щодо визначення обвинуваченій альтернативного запобіжного заходу у виді застави не є визначальною, тому суд не бере до уваги посилання на неї захисника.

Колегія суддів вважає, що обставини, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, не спростовують доведених ризиків та не можуть бути достатніми стримуючими факторами у співвідношенні з тяжкістю та характером інкримінованих обвинуваченій злочинів, ймовірним покаранням за санкціями ч.3 ст.286-1 та ч. 1 ст. 135 КК України та іншими даними про ОСОБА_9 .

Також, судом у порядку ч.4 ст.183 КПК України, обґрунтовано не визначено у якості альтернативного запобіжного заходу заставу, оскільки злочини, інкриміновані ОСОБА_9 , спричинили загибель людини.

Посилання захисника про необхідність застосування запобіжного заходу у виді застави не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки застава у даному випадку не є співмірною доведеним ризикам та інкримінованим обвинуваченій злочинам.

Визначення розміру застави є дискреційним повноваженням, рішення про застосування такого альтернативного запобіжного заходу ухвалюється судом з урахуванням обставин вчиненого злочину та особи обвинуваченої.

Суд першої інстанції, проаналізувавши доводи, наведені у клопотанні прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , встановив, що з урахуванням змісту та обсягу обвинувачення, а також конкретних обставин тих кримінальних правопорушень, які інкриміновані обвинуваченій, дані про особу ОСОБА_9 , у своїй сукупності свідчать про те, що продовжують існувати ризики, які були враховані при прийнятті рішення про обрання запобіжного заходу.

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що жодний більш м`який запобіжний захід не гарантуватиме виконання обвинуваченою її процесуальних обов`язків

Зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, а тому відсутні підстави для скасування судового рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування оскаржуваної ухвали, у ході апеляційного розгляду не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 176- 178, 182, 331, 404, 405, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіцманського районного суду Чернівецької області від 10 квітня 2025 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий [підпис] ОСОБА_11

Судді [підпис] ОСОБА_2

[підпис] ОСОБА_3