Номер провадження 1-кп/754/1180/24
Вирок

Іменем України

23 грудня 2024 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0002191 від 22.08.2024 щодо:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сиротенки Глобинського району Полтавської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 08.02.2008 Подільським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі, звільнений 28.09.2010 року умовно-достроково, невідбутий строк покарання 1 рік 10 місяців 28 днів,

- 15.01.2014 Жашківським районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КК України до 2 років 10 днів обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, ухвалою Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 15.05.2014 року звільнення з іспитовим строком скасовано та направлено останнього для відбуття покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки 10 місяців з моменту його затримання, ухвалою Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 19.05.2017 направлений до місць відбування покарання, згідно ст. 72 КК України зарахований час, попереднього ув`язнення з 11.04.2017 року по час доставлення до місця відбування покарання, звільнений 28.12.2017 на підставі ухвали Ірпінського міського суду Київської області від 20.12.2017 від подальшого відбування покарання у виді обмеження волі на підставі ст. 3 Закону України «Про амністію у 2016 році»,

- 07.11.2023 Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 1 місяця арешту,

- 17.11.2023 року Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 3 місяців арешту, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків призначено остаточне покарання у виді 4 місяців арешту, яке не відбув,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю сторони обвинувачення: прокурора - ОСОБА_4

сторони захисту: обвинуваченого - ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

22.08.2024 року близько 17 години 00 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись поблизу пляжної зони біля озера за адресою: місто Київ, вул. Закревського, 87, на землі знайшов, тим самим незаконно придбав для особистого вживання без мети збуту, один поліетиленовий зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою не менше 0,319 г, з якої в подальшому частину вжив за допомогою предметів з гуми і скла, від чого на їх внутрішніх поверхнях утворились нашарування речовин коричневого кольору, які містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,048 г та 0,030 г, після чого поклав їх до рюкзаку чорного кольору, який мав при собі, а іншу частину утримував в правій кишені шортів, в які він був одягнутий, тим самим почав незаконно зберігати вказану психотропну речовину, без мети збуту.

Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 , незаконно зберігаючи вказану психотропну речовину при собі, 22.08.2024 року приблизно о 17 годині 30 хвилин, знаходячись за адресою: місто Київ, вул. Закревського, 87-Б, був зупинений працівниками поліції.

В подальшому, 22.08.2024 року в період часу з 18 години 40 хвилин до 19 години 01 хвилини в ході проведення огляду місця події за адресою: місто Київ, вул. Закревського, 87-Б, у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено працівникам поліції один поліетиленовий зіп-пакет з кристалічною речовиною білого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,241 г, а також два предмети із гуми та скла із нашаруваннями на внутрішніх поверхнях речовин коричневого кольору, які містять у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,048 г та 0,030 г, тобто психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 0,319 г, яку ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав без мети збуту.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим повністю у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаявся та суду показав, що 22.08.2024 року близько 17 год., знаходячись поблизу пляжної зони біля озера по вул. Закревського, в м. Києві, на землі знайшов, один поліетиленовий зіп-пакет з психотропною речовиною, з якої в подальшому частину вжив а залишок поклав до рюкзаку та кишені шортів. Потім добровільно видав його працівникам поліції. Масу і вартість психотропної речовини не оспорює.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідають фактичним обставинам справи, ним не оспорюються, а також є логічними, послідовними та не викликають у суду сумніву щодо їх щирості.

Дослідження інших доказів щодо тих обставин матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , які ніким не оспорюються, судом за згодою учасників судового провадження та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції не має, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях "Ірландія проти Сполученого Королівства" від 18 січня 1978 року, "Коробов проти України" від 21 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом", така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, вчиненого протягом року після засудження за цією ж статтею, без мети збуту, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 309 КК України.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-68 КК України і виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 згідно п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України є щире каяття, оскільки обвинувачений ще під час досудового розслідування визнав свою винуватість, що й підтвердив під час судового розгляду, розкаюючись у вчиненому.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке кримінальний закон відносить до нетяжкого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує покарання, та відсутність обставин, що його обтяжують.

Так, ОСОБА_3 раніше судимий за вчинення аналогічного кримінального правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, зі слів неофіційно працює.

З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченого, а також враховуючи вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення протягом року після засудження за попереднє кримінальне правопорушення, суд вирішуючи питання щодо обрання виду покарання та враховуючи законодавчо визначену альтернативність санкції ч. 2 ст. 309 КК України, вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі.

Також судом встановлено, що ОСОБА_3 засуджено вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 17 листопада 2023 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді арешту на строк чотири місяці. Надалі цей вирок суду був приведений у відповідність до зміненого законодавства та ухвалою суду від 20 травня 2024 року це покарання обвинуваченому замінено на пробаційний нагляд на строк вісім місяців.

Вказане покарання у виді пробаційного нагляду обвинуваченим не відбуто та не було розпочато.

Відповідно до ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Суд має застосувати положення ст. 71 КК України, визначивши обвинуваченому остаточне покарання за сукупністю вироків, оскільки якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідає два дні пробаційного нагляду.

Таким чином, остаточне покарання суд призначає ОСОБА_3 згідно з приписами ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання за цим вироком невідбуте покарання за вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 17 листопада 2023 року та ухвали Дніпровського районного суду міста Києва від 20 травня 2024.

Саме таке покарання, на думку суду, забезпечить дотримання засад призначення покарання, в тому числі його індивідуалізації, буде справедливим, адекватним і співмірним, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі викладеного та керуючись статтями 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 17 листопада 2023 роук, зміненого ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 20 травня 2024 року та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з 16.10.2024 з моменту затримання.

Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні: психотропну речовину - PVP - загальною масою 0,241, 0,048, 0,030 г що знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів Деснянського УП ГУ НП у м. Києві (квитанції 006565, 006566) - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 судові витрати на користь держави 4543 грн. 68 коп. за проведення експертизи.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя: ОСОБА_1