УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року

м. Київ

справа № 753/9654/24

провадження № 51-4954 ск 24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 березня 2025 року,

встановив:

Із матеріалів за скаргою вбачається, що 25 березня 2025 року Київський апеляційний суд, керуючись статтями 32 та 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), відмовив у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 161, ст. 436, ч. 3 ст. 436-2 Кримінального кодексу України, до Шевченківського районного суду м. Києва

Не погодившись з рішеннями суду апеляційної інстанцій обвинувачений звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перевірку ухвали суду апеляційної інстанції в касаційному порядку.

Дослідивши скаргу колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті провадження слід відмовити на таких підставах.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Вказана норма гарантує право на касаційне оскарження судового рішення тільки у випадках, прямо визначених законом.

Відповідно до положень ст. 424 КПК України ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За змістом касаційної скарги, ОСОБА_4 порушує питання про перегляд у касаційному порядку ухвали Київського апеляційного суду від 25 березня 2025 року, постановленої в порядку статей 32, 34 КПК.

Водночас кримінальне процесуальне законодавство, яким врегульовано питання направлення кримінального провадження з одного суду до іншого не містить положень щодо можливості оскарження судового рішення за результатами розгляду такого питання. Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 34 вказаного Кодексу спори про підсудність не допускаються.

Таким чином, ухвала апеляційного суду від 25 березня 2025 року, якою суд відмовив у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну територіальної підсудності його справи не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню. А тому, ураховуючи наведені положення Конституції України та імперативність положення ч. 2 ст. 424 КПК, зазначена ухвала не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку; з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 25 березня 2025 року.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3