ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

03 грудня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 ,

прокурора: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці скаргу засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_3 на бездіяльність Вінницької окружної прокуратури Вінницької області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 384 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 17 вересня 2024 року,-

ВСТАНОВИВ:

Засуджений до довічного позбавлення волі ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з даною скаргою, обгрунтовуючи свої доводи тим, що 17 вересня 2024 року він звернувся до керівника Вінницької окружної прокуратури Вінницької області про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України, та просив внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, визначити орган досудового розслідування та надати йому витяг з ЄРДР.

30 вересня 2024 року він отримав лист з Вінницької окружної прокуратури Вінницької області за №50-213-21 від 18.09.2024 про направлення його заяви від 17.09.2024 про вчинення кримінального правопорушення до четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, для розгляду та прийняття рішення. В порушення вимог ст. 214 КПК України відомості про кримінальне правопорушення за його заявою від 17 вересня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесені, досудове розслідування не розпочато, витяг з ЄРДР йому не вручений, у зв`язку з чим він звернувся з даною скаргою до слідчого судді.

В судовому засіданні ОСОБА_3 , пославшись на вищезазначені обставини, скаргу підтримав та просив його вимоги задовольнити.

Прокурор Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 заперечував проти задоволення скарги, пославшись на те, що скарга є безпідставною.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , дослідивши диск відеозапису судового засідання по розгляду скарги ОСОБА_3 , в порядку ст. 206 КПК України, під головуванням слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_5 від 27 серпня 2024 року, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи громадянина України захищаються судом. Суть такого захисту полягає в тому, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади.

Вимогами п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Основним завданням слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше обмеження прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора як бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що 17 вересня 2024 року засуджений до довічного позбавлення волі ОСОБА_3 звернувся до Вінницької окружної прокуратури Вінницької області із заявою про вчинення кримінального правопорушення свідком ОСОБА_6 , передбаченого ст. 384 КК України.

Як зазначив ОСОБА_3 у своїй заяві, 27 серпня 2024 року у відкритому судовому засіданні Вінницького міського суду Вінницької області під час розгляду його скарги, поданої в порядку ст. 206 КПК України, щодо порушення його прав під час утримання під вартою в ДУ «Вінницька УВП (№1)» (справа №127/20607/24), був допитаний свідок ОСОБА_6 . У судовому засіданні останній надав суду завідомо неправдиве показання, що викладено у судовому рішенні ухвалі Вінницького міського суду Вінницької області від 27 серпня 2024 року, а саме (стор. 1 абз. 6): «… Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснив, що відповідно до інструкції двічі на місяць проводиться обшук камерного приміщення, під час проведення одного з таких обшуків у заявника було вилучено заборонені речі, у зв`язку з чим останнього було притягнуто до дисциплінарної відповідальності. Щодо вилучення продуктів харчування, свідок пояснив, що деякі продукти харчування заборонені, зокрема, яйця курячі, оскільки у них відсутні відповідні маркування про проходження ветеринарно-санітарної експертизи». На підставі неправдивих показань свідка ОСОБА_6 , слідчим суддею зроблені висновки, що не відповідають фактичним обставинам скарги, а саме: (сторінка 2 абзац 14 ухвали) :«… Таким чином в судовому засіданні, на підставі показань свідка ОСОБА_6 та матеріалів долучених прокурором, слідчим суддею не встановлено фактів незаконних дій працівників установи відносно ОСОБА_3 ». В контексті вищезазначеного ОСОБА_3 наголосив на тому, що під час обшуків 23.02.2024 та 22.03.2024 у нього заборонених речей адміністрацією установи не вилучалось. До дисциплінарної відповідальності за вилучення заборонених речей під час проведення обшуків 23.02.2024 та 22.03.2024 він не притягувався. Враховуючи вищезазначене, ОСОБА_3 просив Вінницьку окружну прокуратуру відкрити кримінальне провадження щодо вчинення кримінального правопорушення свідком майором внутрішньої служби ОСОБА_6 під час судового засідання за ознаками, передбаченими ч. 1 ст. 384 КК України; внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідно до його заяви про вчинене кримінальне правопорушення за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати йому витяг з ЄРДР.

Згідно з листом четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) ТУ ДБР у м. Хмельницькому за підписом в.о. керівника слідчого відділу ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_7 , під час вивчення інформації викладеної у зазначеному зверненні ОСОБА_3 на даний час, обставин, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення, слідчим ТУ ДБР у м. Хмельницькому не виявлено, у зв`язку з чим відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань не вносились.

Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у своїй постанові від 30 вересня 2021 року у справі №556/450/18 зазначив, що підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Тобто, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в них об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення; відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Таким чином, КПК України містить безумовний обов`язок внести про кримінальне правопорушення невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, а відмова прийнятті та реєстрації такої заяви чи повідомлення не допускається.

Разом із тим, цей обов`язок виникає лише у випадку подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, а не будь-якої заяви взагалі.

Так, відповідно до п.п. 2 п. 1 Розділу ІІ «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 №139, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 11 ч. 1 КК України злочином є передбачене КК України суспільно небезпечне вчинене діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Таким чином, слідчий суддя має з`ясувати, чи можна розглядити заяву ОСОБА_3 , як заяву про вчинене кримінальне правопорушення з огляду на її зміст. У даному контексті слідчий суддя звертає увагу на те, що положення ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Зокрема, певне звернення особи можна розглядати саме як заяву чи повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, якщо воно містить об`єктивні дані, які дійсно вказують на існування реального факту вчинення певного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку зробленого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі №818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Таким чином, аналіз положень КПК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні був оглянутий відеозапис судового засідання від 27 серпня 2024 року по розгляду скарги ОСОБА_3 , поданої в порядку ст. 206 КПК України, щодо порушення його прав під час утримання під вартою в державній установі «Вінницька установа виконання покарань (№1)» під головуванням слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_5 , із якого вбачається, що такі показання, які зазначив ОСОБА_3 у своїй скарзі, свідок ОСОБА_6 суду не давав.

Таким чином, слідчий суддя не знаходить в заяві ОСОБА_3 об`єктивних відомостей для того, щоб вважати її заявою про вчинене кримінальне правопорушення, відповідно у посадової особи Вінницької окружної прокуратури не виникало обов`язку внести викладені в заяві відомості до ЄРДР.

На підставі вищезазначеного, слідчий суддя вважає, що в задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність Вінницької окружної прокуратури Вінницької області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 384 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 17 вересня 2024 року слід відмовити.

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 2, 11, 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги засудженого до довічного позбавлення волі ОСОБА_3 на бездіяльність Вінницької окружної прокуратури Вінницької області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 384 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 17 вересня 2024 року - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_8