Справа № 461/1338/25
Провадження № 1-кс/461/1190/25
УХВАЛА

18.02.2025 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого ВРЗуСТ СУ ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Миклашів, Пустомитівського району, Львівської області, українця, громадянина України, безробітного, із середньою освітою, не інваліда, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

у кримінальному провадженні №0000324 від 16.02.2025 про підозру ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

Слідчий звернувся до суду з вказаним клопотання, яке мотивоване тим, що 16.02.2025, приблизно о 22:15 год., водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «ЗАЗ FORZA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним по автодорозі «Київ Чоп» в напрямку до м. Чоп, порушив чинні вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме: Розділу 1 п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків); Р. 2 п. 2.3 б) (бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), д) (не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху); Р. 12 п. 12.1 (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним), п. 12.9 б) (водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 3.29 «Обмеження максимальної швидкості», 3.31 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості» або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «й» пункту 30.3 цих Правил); вимоги дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) Р. 34, які виразилися в тому, що він керуючи транспортним засобом був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не відреагував на її зміну, рухаючись у крайній правій смузі руху автодороги «Київ-Чоп» 546 км + 900 м. поблизу с. Бережани, Львівського району, Львівської області, на правому заокругленні дороги по напрямку його руху, рухаючись зі швидкістю біля 90 км/год., де дозволена швидкість руху 70 км/год. втратив контроль над своїм автомобілем та без причин технічного характеру виїхав на смугу зустрічного руху всупереч вимогам дорожньої розмітки 1.1 додаток 2 ПДР, по якій в цей час йому на зустріч в напрямку до м. Києва рухався автопоїзд у складі сідлового тягача марки «Ман TGX 18.440», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та напівпричепом марки «Kogel S24», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 , в результаті чого відбулась дорожньо-транспортна пригода зіткнення транспортних засобів.

В результаті порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_5 відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пасажир автомобіля марки «ЗАЗ FORZA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, від яких настала його смерть, а пасажири цього ж автомобіля ОСОБА_8 та ОСОБА_9 отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості.

У зв`язку з вищевикладеним, внаслідок існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, просив застосувати до підозрюваного, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком два місяці, з покладенням на нього відповідних обов`язків.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали повністю та просили таке задовольнити.

Підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував. Фактичні обставини, викладені у клопотанні підтвердив та зазначив, що активно співпрацює зі слідством.

Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими прокурор та слідчий обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання частково, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000324 від 16.02.2025 про підозру ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України було вручено ОСОБА_5 17.02.2025 року.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого (ст. 178 КПК України).

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Проаналізувавши наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий підтверджує свої доводи, слідчий суддя вважає що вони свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, на підтвердження чого в матеріалах кримінального провадження наявні дані, які містяться в:

-протоколі огляду місця події від 16.02.2025 року;

-протоколі допиту свідка від 16.02.2025 року;

-протоколі допиту підозрюваного від 17.02.2025 року.

Згідно з п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_5 вини у вчиненні кримінального правопорушення. Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину.

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій та доведеність її вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Крім того, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведене існування ризиків, а саме:

-ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду. Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін від 3 до 8 років, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі. Крім цього ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не одружений тому немає міцних соціальних зв`язків;

-ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. Вказаний ризик обґрунтовується тим, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України), свідки ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу вироку суду.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Тому, з урахуванням обґрунтованості підозри, існування передбачених процесуальним законом ризиків та суспільної небезпеки вчиненого, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладення процесуальних обов`язків на підозрюваного, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя вважає, що покладення обов`язку у вигляді утримуватись від спілкування зі свідками, потерпілими без зазначення конкретних таких осіб, буде стосуватись невизначеного кола осіб, щодо яких у сторін кримінального провадження можуть бути різні підходи тлумачення. При цьому, порушення такого обов`язку матиме серйозні наслідки для підозрюваного, зокрема можливість зміни запобіжного заходу на більш суворий.

Відсутність чітко встановленого кола осіб (їх ідентифікаційних ознак) може призвести до надмірного обмеження прав підозрюваного, оскільки він може несвідомо порушити цю вимогу, не маючи чіткого розуміння меж встановленого обмеження, а також створити ризики для ефективного захисту прав та інтересів підозрюваного.

З урахуванням зазначеного, в частині покладення на підозрюваного обов`язку утримуватись від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб, тобто до 18 квітня 2025 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-цілодобово не залишати місце свого постійного проживання, а саме: АДРЕСА_1 ;

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду на їх першу вимогу;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання чи місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Попередити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ст.181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконання покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до органу Національної поліції за місцем фактичного проживання підозрюваного.

Органу Національної поліції негайно поставити ОСОБА_5 на облік, як особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1