Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 173/733/25
Номер провадження1-кп/173/139/2025
17 квітня 2025 року м. Верхньодніпровськ
Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхньодніпровська, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,
ОСОБА_4 21 лютого 2025 близько 13:30 год., знаходячись у с. Заріччя, Верхньодніпровської ТГ, Кам`янського району, Дніпропетровської області, на вул. Центральній, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості об`єктивно оцінювати дорожню обстановку і координувати свої дії, маючи у своєму користуванні технічно-справний мотоцикл марки «Дніпро», державний номер реєстрації НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_6 , з боковим причепом, здійснюючи рух по асфальтованій дорозі проїзної частині вулиці Центральної, даного населеного пункту разом із пасажирами: ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на необладнаному для перевезення боковому причепі, порушив вимоги п. 21.1 Правил дорожнього руху України, де зазначено:
-«п.21.1. Дозволяється перевозити пасажирів у транспортному засобі обладнаному місцями для сидіння в кількості, що передбачена технічною характеристикою так, щоб вони не заважали водієві керувати транспортним засобом і не обмежували оглядовість, відповідно до правил перевезення.»
Після чого, водій ОСОБА_4 , під час руху по проїзній частині вулиці Центральної у вищезазначеному населеному пункту, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, грубо порушуючи Правила перевезення пасажирів і п. 21.1. Правил дорожнього руху, ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», проявляючи злочинну самовпевненість, та легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, знехтував безпекою учасників дорожнього руху, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я людей, здійснив перевезення пасажирів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в боковому причепі мотоциклу, який не був обладнаний для перевезення пасажирів, при цьому під часу руху даного транспортного засобу в стані маневру ліворуч відбулося падіння пасажирів з транспортного засобу.
При цьому пасажир ОСОБА_7 , при падінні контактував головою із поверхнею асфальтованого дорожнього покриття. Пасажир ОСОБА_8 тілесних ушкоджень не отримав, за медичною допомогою не звертався.
Внаслідок дорожньо-транспортної події, потерпілому ОСОБА_7 , спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої тупої черепно-мозкової травми з геморагічними забоями обох скроневих часток головного мозку, субарахноїдальними крововиливами, лівобічною пластинчатою субдуральною гематомою, правобічною епідуральною гематомою в ділянці правої скроневої частки головного мозку, лінійним переломом правої скроневої кістки; перфорацією правої барабанної перетинки з розвитком гострого середнього гнійного отиту, які згідно п.п.2.1.3 літери «б», «г» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р. відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя; могли бути утворені одномоментно або за короткий проміжок часу від дії предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею або при співударі о такий (такі), не виключено, за умов дорожньо-транспортної пригоди, давність їх утворення може відповідати терміну - 21.02.2025 р.
У даній дорожній обстановці водій мотоцикла «Дніпро» ОСОБА_4 повинен був діяти згідно вимог п.21.1. Правил дорожнього руху. Однак у даній дорожній обстановці дії водія мотоцикла «Дніпро» ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.21.1. Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою. Технічна можливість уникнути даної ДТП для водія мотоцикла «Дніпро» ОСОБА_4 встановлювалася виконанням ним вимог п.21.1. Правил дорожнього руху та для чого не було будь-яких перешкод технічного характеру, які не дозволяли би йому їх виконати.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю. При цьому суду пояснив, що 21 лютого 2025 року він вживав алкогольні напої разом з ОСОБА_7 . Потім приблизно 13.30 год по вул.. Центральній він керував мотоциклом з пасажирами ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , які сиділи зверху на боковому причепі мотоцикла, який не був обладнаний для перевезення пасажирів. Під час руху мотоцикла він не справився з керуванням, при цьому ОСОБА_7 випав з причепу на дорогу і сильно вдарився головою об асфальтовану дорогу.
Обвинувачений не оспорює обставин кримінального правопорушення, щиро кається у вчиненому кримінальному правопорушенні.
Даючи оцінку показанням обвинуваченого, суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони об`єктивно і досить повно відображають обстановку і обставини вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, підстав для самообмови судом не встановлено.
У зв`язку з тим, що обвинувачений розповів про обставини кримінального правопорушення, ніхто із учасників не заперечує їх, кваліфікацію дій обвинуваченого та доказів кримінального провадження, не має наміру оскаржувати їх в апеляційному порядку, суд, заслухавши прокурора, обвинуваченого, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши учасникам процесу, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд приходить до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 винен у вчиненні кримінального правопорушення і його дії необхідно кваліфікувати за ч. 2 ст. 286-1 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.
При визначенні виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують покарання, а саме:
ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, не одружений, на утриманні нікого не має, є осудним, на підставі ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування витрат на лікування потерпілого.
Обставини, що обтяжують покарання відсутні.
За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами в межах, передбачених санкцією відповідної частини статті 286-1 КК України, так як таке покарання буде належною карою за вчинене кримінальне правопорушення, достатнім для його виправлення і запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Ухвалою суду від 24.02.2025 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці, тобто до 23.04.2025 включно.
У зв`язку з винесенням обвинувального вироку та призначенням обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, з урахуванням особи обвинуваченого, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вважає, що запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту до вступу вироку в законну силу необхідно залишити без змін.
Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2025 року підлягає скасуванню.
Цивільний позов не заявлений.
Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 371, 373, 374, 395, 532 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на 5 (п`ять) років.
Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк попереднього ув`язнення за період з 22.02.2025 по 24.04.2025 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
Залишити ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 20.00 год до 07.00 год, не виїжджати за межі Верхньодніпровської ТГ Кам`янського району Дніпропетровської області без дозволу суду, прокурора, та зобов`язати повідомляти суд, прокурора про зміну свого місця проживання.
Арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2025 року, а саме, на мотоцикл марки «Дніпро» д.н. НОМЕР_1 чорного кольору із боковим причепом, скасувати.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати потерпілому.

Суддя ОСОБА_1