Справа № 522/2085/25
Провадження № 1-кп/522/1544/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси № 229кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 від 13.01.2025 року стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Козинці, Бородянського району, Київської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

Так, 13 січня 2025 року у невстановлений час, при невстановлених слідством обставинах, ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Абрикосова, із координатами 46.376139 30.693278, знайшов автомат з глушником та 27 (двадцять сім) патронів разом із магазином до автомату у мішку білого кольору. У цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на їх придбання, без передбаченого законом дозволу.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , не маючи передбаченого законом дозволу на придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, підняв вищевказаний автомат з глушником та 27 (двадцять сім) патронів разом із магазином до автомату у мішку білого кольору, почав утримувати їх при собі, таким чином почав зберігати при собі вогнепальну зброю та бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

Надалі, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , утримуючи при собі автомат з глушником та 27 (двадцять сім) патронів разом із магазином до автомату у мішку білого кольору, перемістився з адреси: АДРЕСА_2 , із координатами НОМЕР_1 , до адреси: АДРЕСА_2 , прибувши, залишив вище вказаний автомат з глушником та 27 (двадцять сім) патронів разом із магазином до автомату у мішку білого кольору біля сміттєвого альфатору зеленого кольору, в подальшому покинувши зазначену місцевість.

У цей же день, ОСОБА_3 об 10 годині 53 хвилині, прийшов до раніше залишеного місця, де повторно взяв до рук автомат з глушником та 27 (двадцять сім) патронів разом із магазином до автомату у мішку білого кольору, де в подальшому біля будинку АДРЕСА_3 , був зупинений та затриманий працівниками поліції, які відпрацьовували територію обслуговування із наявними при ньому автоматом з глушником та 27 (двадцять сім) патронів разом із магазином до автомату у мішку білого кольору.

Таким чином, ОСОБА_3 незаконно придбавши, почав зберігати та носити при собі автомат з глушником, який є бойовою нарізною вогнепальною зброєю - 5,45мм автоматом Калашникова АК-74 НОМЕР_2 російського виробництва, призначеним до стрільби проміжними 5,45-мм військовими патронами (5,45х39мм), автомат виготовлений промисловим способом, без внесених конструктивних змін, даний автомат 1993 року виготовлення або вироблений в умовах промислового виробництва шляхом модернізації автомата АКС-74 чи АКС-74Н (базовий екземпляр зброї 1993 року виготовлення НОМЕР_7) виробництво ВО «ІЖМАШ, РФ», автомат є справним та до стрільби придатний. Крім того, 27 (двадцять сім) патронів, які є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, виготовленими промисловим способом, без внесення конструктивних змін - 5,45-мм військовими проміжними патронами (5,45х39мм) до автоматів Калашникова АК-74, АКС-74, АК-12, ручного кулемету РПК-74 та ін., патрони до стрільби придатні разом із магазином до автомату, носив при собі у мішку білого кольору, при цьому, маючи достатньо часу для добровільної здачі органам влади у встановленому законом порядку.

Таким чином, встановлені достатні підстави вважати винним ОСОБА_3 , у вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за ознаками: незаконне носіння, придбання та зберігання, вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав в повному обсязі та підтвердив обставини кримінального провадження, які описані у обвинувальному акті та пояснив суду, що прибув до Одеси 13.01.2025 року для виконання завдання за грошову винагороду, йому дали координати, де знаходилась зброя, які скинули в Телеграм каналі, він мав здійснити постріл у вікно, яке було вказано на фото замовником. В цей день приблизно о 08:00 ранку за координатами він знайшов автомат із магазином та патронами до нього у мішку. На таксі він приїхав за адресою Аркадійське плато, буд. №5 А, автомат залишив біля сміттєвого баку, потім передумав виконувати замовлення та хотів переховати автомат, тому пішов в бік моря, однак в цей час його зупинили працівники поліції.

У вчиненому щиро кається, вказав, що помилився та зробив відповідні висновки та завіряв суд більше не порушувати закон. Просив суд суворо його не карати та визначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Захисник просила врахувати щире каяття її підзахисного та призначити покарання з іспитовим строком 1 рік. Просила запобіжний захід скасувати.

Прокурор просила призначити обвинуваченому покарання у виді п`яти років позбавлення волі, із застосуванням положень ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки та покласти на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КПК України. Долю речових доказів просила вирішити в порядку ст. 100 КПК України. Запобіжний захід просила залишити без змін.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції, їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів по справі, докази у судовому засіданні не досліджувались, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та суд кваліфікує їх за ознаками: незаконне носіння, придбання та зберігання, вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18)).

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, який є громадянином України, не одружений, офіційно не працевлаштований, із середньою освітою, неодружений, зареєстрований та проживає в Київській області, раніше не судимий, у лікаря на наркологічному та психіатричному обліку не значиться, та те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відсутні.

Санкція ч. 1 ст. 263 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі від трьох до семи років.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_3 покарання, передбачене санкцією ч. 1 ст. 263 КК України, у виді п`яти років позбавлення волі.

У частині 2 ст. 65 КК України встановлено презумпцію призначення більш м`якого покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Суд вважає, що такий же принцип застосовується і при вирішенні питання про порядок відбування покарання, зокрема, про можливість звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» судам необхідно мати на увазі, що частиною 1 статті 75 КК передбачено звільнення від відбування покарання з випробуванням тільки тих осіб, які засуджуються до позбавлення волі на строк не більше п`яти років, тобто лише щодо основного покарання, що має бути належним чином вмотивовано у вироку. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного до трьох років (ч. 3 ст. 75 КК України).

Врахувавши в сукупності наведені вище обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючої покарання обставини, а саме щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд доходить висновку про можливість виправлення та перевиховання засудженого без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст. 75 КК України, тому вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням.

При цьому, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, які будуть достатні для забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 та виконуватимуть виховну та превентивну функцію.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На підставі вище зазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, справедливим, достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 15.01.2025 року стосовно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Однак враховуючи, що ОСОБА_3 призначається покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, тому суд вважає за необхідне скасувати застосований стосовно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, зв`язку з призначенням покарання не пов`язаного з позбавленням волі.

Накладений арешт ухвалами слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.01.2025 року та від 22.01.2025 року на майно у даному кримінальному провадженні підлягає скасуванню, відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України.

Питання щодо процесуальних витрат суд вирішує відповідно до вимог глави 8 Розділу І КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно наданої прокурором довідки про витрати на проведення експертизи встановлено, що під час досудового розслідування витрати на залучення експертів, у зв`язку з проведенням судової експертизи зброї за експертною спеціальністю 3.1 «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї» №СЕ-19/116-24/924-БЛ від 14.01.2025 становлять 1 989,75 гривень (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять гривень 75 копійок).

Потерпілі в даному кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлений.

Питання щодо речових доказів судом вирішується в порядку вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 50, 63, 65, 75, 76, 263 КК України, ст. 100, 122, 126, 174, ч. 3 ст. 349, 367-371, 373, 374, 376, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід застосований ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 15.01.2025 року стосовно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою - скасувати.

Негайно звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі суду.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 судові витрати, у зв`язку із проведенням судової експертизи зброї за експертною спеціальністю 3.1 «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї» №СЕ-19/116-24/924-БЛ від 14.01.2025 року, вартістю 1 989 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 75 (копійок).

Роз`яснити ОСОБА_3 , що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_3 термін його попереднього ув`язнення з 15.01.2025 року по 21.02.2025 року: із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 16.01.2025 року на майно, вилучене в ході проведення огляду місця події 13.01.2025 року, а саме: предмет зовні схожий на автомат марки «АК-47» із маркуванням « НОМЕР_3 », що поміщений до паперової коробки із відповідними записами; набої у кількості 27 (двадцять сім) одиниць та магазин, поміщені до паперового конверту коричневого кольору із відповідними записами, - скасувати;

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.01.2025 року, на майно, яке було вилучено 13.01.2025 року протоколом огляду місця події у службовому кабінеті №12 ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області, за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 101/В, а саме: телефон марки «Redmi Note 7» IMEI1: НОМЕР_4 IMEI2: НОМЕР_5 із сім-картою ПрАТ «Київстар» НОМЕР_6 , що запакований до полімерного сейф-пакету №WAR1935942, - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- телефон марки «Redmi Note 7» IMEI1: НОМЕР_4 IMEI2: НОМЕР_5 із сім-картою ПрАТ «Київстар» НОМЕР_6 , що запакований до полімерного сейф-пакету №WAR1935942, - повернути власнику - ОСОБА_3 ;

- предмет зовні схожий на автомат марки «АК-47» із маркуванням « НОМЕР_7 », що поміщений до паперової коробки із відповідними записами; набої у кількості 27 (двадцять сім) одиниць та магазин, поміщені до паперового конверту коричневого кольору із відповідними записами - конфіскувати в дохід держави;

- оптичний носій інформації DVD+R диск із відеозаписом за 13.01.2025 року з камер відеоспостереження, які встановлені на фасаді ОСББ «2-га Перлина», за адресою: м. Одеса, вул. Аркадійське плато, буд №5, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1