Провадження № 1кп/201/526/2025
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2025 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0001525 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Златоуста Челябінської області РФ, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє:

-20.02.2023 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до трьох місяців арешту, звільнений 18.04.2023 в зв`язку з відбуттям покарання,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

24.02.2022 року Указом Президента України N?64/2022, у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який після цього неодноразово було продовжено і який діяв станом на 25.08.2024

В період дії воєнного стану, 25.08.2024 о 10:35 годині ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою м. Дніпро, площа Успенська, буд. 16 побачив дитячий візок, в якому знаходився мобільний телефон IPhone 8, 64 GB, Space Gray вартістю 3550грн., належний ОСОБА_6 , який обвинувачений визначив об?єктом свого злочинного посягання і у останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Далі ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, вчиняючи злочин в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, взяв вказаний мобільний телефон своєю лівою рукою та почав утримувати його при собі в руках і покинув місце вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 3550 гривень.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив злочин відповідальність за який передбачена ч. 4 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

19.03.2025 між прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_3 ,в присутності адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Вказана угода відповідає формальним вимогам ст. 472 КПК України, зокрема:

- містить формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію дій ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану;

- містить істотні для кримінального провадження обставини, такі як ступінь та характер сприяння обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб, характер і тяжкість обвинувачення;

- містить беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України;

- містить покарання за ч. 4 ст. 185 КК України узгоджене сторонами у виді п`яти років позбавлення волі зі звільненням обвинуваченого від відбуття покарання з іспитовим строком на три роки на підставі ст. 75 КК України з покладенням ряду обов`язків на обвинуваченого, а також згоду обвинуваченого на його призначення;

- містить наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

В судовому засіданні суд переконався, що роз`яснено обвинуваченому: що він має право відмовитись від затвердження угоди судом і в цьому разі він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права передбачені КПК України.

Також судом переконався, що обвинуваченому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, роз`яснено характер обвинувачення у вчиненні інкримінованого йому злочину та вид і розмір покарання

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо тяжких кримінальних правопорушень. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що потерпілим надана згода на укладення угоди.

Також в ході допиту обвинуваченого встановлено, що останній обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, а також відсутні умови, що суперечать інтересам суспільства, чи порушують права, свободи та інтереси сторін або інших осіб.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим із призначенням останньому узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373-376, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 19 березня 2025 року між прокурором Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк три роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речовий доказ мобільний телефон iPhone 8, 64 GB, Space Gray повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Речовий доказ CD-R диск зберігати в матеріалах кримінального провадження

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 3143 в розмірі 378,64 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1