Справа № 597/416/25
Провадження № 1-кп/597/101/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2025 р. Заліщицький районний суд Тернопільської області

в складі: судді Шевчук В.М.

секретар судового засідання Николайчук З.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Заліщики кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000034 від 07.02.2025 року, про обвинувачення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Мар`янівка, Чемеровецького району, Хмельницької області, жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта професійно-технічна, непрацюючої, одруженої, раніше несудимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 Кримінального кодексу України

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора Лазенга О.М.

обвинуваченої ОСОБА_1

захисника обвинуваченої ОСОБА_2

У С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що адміністративне правопорушення - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За вчинення адміністративного правопорушення до особи застосовується адміністративне стягнення, одним із видів якого є позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами (ст.24 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до ст.23 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Таким чином, позбавлення спеціального права, зокрема, права керування транспортними засобами, одночасно припиняє реалізацію вказаного права особою, до якої застосовано цей вид адміністративного стягнення.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Обов`язковість судового рішення, згідно зі ст.129 Конституції України, є однією з основних засад судочинства. Як установлено у ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи не можуть приймати рішення, які скасовують судові рішення або зупиняють їх виконання.

10.10.2024 року Садгірським районним судом міста Чернівці за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР №118296 від 26.08.2024 про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, винесено постанову у справі №726/2504/24, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Надалі захисником ОСОБА_1 - Олару Д.В. подана апеляційна скарга на постанову Садгірського районного суду міста Чернівці від 29.10.2024 щодо ОСОБА_1 стосовно закриття справи у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Так, згідно постанови Чернівецького апеляційного суду від 20.11.2024 року, провадження №33/822/675/24, апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Олару Д.В. - залишено без задоволення, а постанову Садгірського районного суду м.Чернівці від 29.10.2024 року, якою ОСОБА_1 , визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на неї адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі 17000 гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік залишено без змін. Постанова апеляційного суду набрала законної сили після її винесення, тобто 20 листопада 2024 року.

Однак, ОСОБА_1 , достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, ухилилася від виконання постанови суду, що набрала законної сили, 26.01.2025 року о 16 годині 03 хвилини керувала транспортним засобом марки «PEUGEOT 107», р.н. НОМЕР_1 та рухалася по вулиці Степана Бандери в м. Заліщики Чортківського району Тернопільської області, де була зупинена працівниками поліції за порушення Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, стосовно ОСОБА_1 працівниками ВП №4 (м.Заліщики) Чортківського РУП ГУНП в Тернопільській області винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №3940615 від 26.01.2025 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

Своїми умисними діями ОСОБА_1 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України - умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_1 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке їй інкримінують, визнала у повному обсязі та вказала, що обставини вчинення нею кримінального правопорушення в обвинувальному акті викладені правильно. У скоєному щиро розкаюється та просить суворо не карати, обіцяє не скоювати правопорушень.

Винність обвинуваченої ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє повне ствердження у судовому засіданні показами обвинуваченої, яка повністю погодилася зі всіма доказами, які були зібрані по справі під час досудового розслідування.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує її дії за ч.1 ст.382 КК України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачена та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_1 за ч.1 ст.382 КК України суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України, роз`ясненнями, що містяться у постанові №7 Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, згідно яких при призначенні покарання суди в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_1 за ч.1 ст.382 КК України суд відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином, фактичні обставини кримінального провадження, дані про особу винуватої, яка вперше притягається до кримінальної відповідальності.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_1 згідно ст.66 КК України, суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_1 , судом не встановлено.

З урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, його тяжкості, обставин, що пом`якшують покарання, особи винуватої, суд вважає доцільним призначити обвинуваченій ОСОБА_1 покарання у межах санкції ч.1 ст.382 КК України у виді штрафу в дохід держави.

Вказане покарання відповідатиме ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особі обвинуваченої, буде достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.100, 349, 368, 370, 373-374, 376, 392-395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, та призначити їй покарання за даною статтею у виді штрафу в дохід держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: цифровий диск марки «ALERUS», який зберігається при матеріалах кримінального провадження, після вступу вироку в законну силу залишити при матеріалах кримінального провадження №0000034.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Заліщицький районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя В.М.ШЕВЧУК