Єдиний унікальний номер: 379/890/24
Провадження № 1-кп/379/84/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2024 року м. Тараща

Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Тараща Білоцерківського району Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000231 від 21.06.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Северинівка (Таращанського) Білоцерківського району Київської області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, інвалід 3 гр., є потерпілою від аварії на ЧАЕС 4 категорії, з повною загальною середньою освітою, розлученої, працюючої в КНП ТМР «Таращанська міська лікарня» на посаді медичного регістратора, раніше несудимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 382 КК України,

УСТАНОВИВ:

Відповідно до вимог п.9 ст.129, ст. 129-1 Конституції України, основними засадами судочинства є: обов`язковість судового рішення, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Встановлено, що рішенням Таращанського районного суду Київської області від 12 березня 2021 року №379/629/19 позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 , про поновлення положення, що існувало до внесення змін у технічний стан будинку задоволено. Зобов`язано ОСОБА_5 за власний рахунок привести будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 до попереднього стану, що зафіксований у технічних паспортах, виданих Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації від 12.09.2003 та від 07.09.2011 шляхом відновлення перегородки між житловими кімнатами 2-5 площею 7,1 кв.м. та 2-6 площею 8,3 кв.м. з дверним блоком; відновлення перегородки між житловими кімнатами 2-6 площею 8,3 кв.м. та 2-7 площею 7,3 кв.м. з дверним блоком; відновлення перегородки між кладовою 2-4 площею 3,5 кв.м. та житловою кімнатою 2-3 площею 12,4 кв.м.; відновлення прорізу з дверним блоком між приміщенням кладової 2-4 площею 3,5 кв.м. та житловою кімнатою 2-6 площею 8,3 кв.м.

ОСОБА_5 була присутня при розгляді справи в суді першої інстанції та була обізнана про прийнято судом рішення. Копію рішення ОСОБА_7 отримала особисто 31 березня 2021 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 20 вересня 2021 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 відмовлено. Рішення Таращанського районного суду Київської області набрало законної сили 20.09.2021.

Таращанським районним судом Київської області 11 травня 2021 року виданий виконавчий лист №379/629/19, який передано для виконання до Таращанського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства остиції (м.Київ).

На виконання вказаного виконавчого листа, головним державним виконавцем Таращанського відділу державної виконавчої служби y Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) ОСОБА_8 21 серпня 2023 року, в порядку ст. 3, 4, 24, 25, 26, Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №72332928, яка направлена рекомендованою кореспонденцією боржнику за адресою його фактичного місця проживання для виконання. Відповідно до ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Вказаною постановою ОСОБА_5 надано десятиденний термін для добровільного виконання рішення та попереджено, що у разі не виконання рішення суду в зазначений строк, державним виконавцем, відповідно до ст.75 Закону України «Про виконавче провадження», буде винесена постанова про накладення на нього штрафу.

Державним виконавцем ОСОБА_8 20 жовтня 2023 року за місцем знаходження будинку, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , була здійснена перевірка виконання рішення суду за результатами якої встановлено, що ОСОБА_5 рішення суду не виконала, будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що зазначений у виконавчому листі, не приведено до попереднього стану, що зафіксований у технічних паспортах, виданих Білоцерківським міжміським бюро технічної інвентаризації від 12.09.2003 та від 07.09.2011, про що складено Акт державного виконавця. Державним виконавцем 23 жовтня 2023 року винесено постанову про накладення на ОСОБА_5 штрафу у розмірі 1700 грн. та зазначено про необхідність в десятиденний строк виконати рішення суду. Також письмовим листом попереджено боржника про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду. Копію постанови та лист направлено боржнику за місцем проживання для відома та виконання.

Повторну перевірку виконання рішення суду державним виконавцем ОСОБА_8 проведено 24 січня 2024 року та встановлено, що рішення суду ОСОБА_5 залишається не виконаним, про що складено Акт державного виконавця.

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_5 без поважних причин рішення суду, державним виконавцем 25 січня 2024 року, згідно ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про накладення на останнього штрафу у розмірі 3400 грн. Копію постанови направлено боржнику за місцем проживання для відома та виконання. Повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення відповідно до ч.3 ст.63 ЗУ «Про виконавче провадження» направлено державним виконавцем 25.01.2024 до відділення поліції №2 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області.

Не зважаючи на вжиті заходи, ОСОБА_9 , маючи реальну можливість виконати зазначене судове рішення, в порушення п. 9 ч. 2 ст. 129 та ст. 129-1 Конституції України, відповідно до яких судові рішення є обов`язкові для виконання на всій території України, не виконала рішення Таращанського районного суду Київської області від 12 березня 2021 року, яке 20 вересня 2021року набрало законної сили.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої ОСОБА_5 , як вчинення умисного невиконання рішення суду, що набрало законної сили, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

18 грудня 2024 року між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 в присутності захисника ОСОБА_4 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, в якій сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 із застосуванням ст. 69 КК України за ч. 1 ст. 382 КК України у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди (ч.3 ст.474 КПК України).

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє та відмовляється від прав, визначених п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 повністю визнала вину у пред`явленому їй обвинуваченні, просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити їй узгоджене покарання. Зазначила, що працює, та має змогу сплатити штраф протягом встановленого законом строку.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_4 вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченою та прокурором, та призначити узгоджене сторонами покарання.

Суд, заслухавши думку прокурора, який наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою і призначення обвинуваченій узгодженої міри покарання.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачені ч.1 ст. 382 КК України, і її дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 382 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Згідно з ч.1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

З урахуванням особи обвинуваченої ОСОБА_5 , конкретних обставин справи, наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове виконання рішення суду, є потерпілою від аварії на ЧАЕС 4 категорії, інвалід 3 групи, працевлаштована, має позитивну характеристику з місця роботи, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою, і призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання у виді штрафу в розмірі меншому від найнижчої межі передбаченої в санкції статті, призначивши ОСОБА_5 покарання за ч.1 ст. 382 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 гривень.

Цивільний позов не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 371, 374, 474, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 18 грудня 2024 року між прокурором Таращанського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000231 від 21.06.2024.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5100 гривень;

Речові докази: виконавче провадження АСВП № 65398882 та № 72332928 повернути володільцю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий:ОСОБА_1