Справа №295/869/25
УХВАЛА

28.01.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача про відмову у визнанні потерпілою, та додані до неї матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді зі скаргою, в якій просить відмінити постанову т.в.о. начальника СД ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000217 від 01.09.2021 про відмову у визнанні потерпілою від 06.01.2025 як таку, що не відповідає нормам чинного законодавства; зобов`язати орган досудового розслідування визнати заявника потерпілою у вказаному кримінальному провадженні.

В обґрунтування скарги зазначила, що постановою т.в.о. начальника СД ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні клопотання заявниці про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000217 від 01.09.2021.

Таку постанову заявниця вважає невмотивованою, видуманою, оскільки вона не містить жодної підстави вважати ОСОБА_3 особою, якій не завдано шкоди.

В судове засідання ОСОБА_3 подала заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, скаргу підтримала.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи без його участі. Вказав, що матеріали кримінального провадження направлені до Житомирського відділення КНДІСЕ для проведення комплексної земельно-технічної та оціночно-земельної експертиз, з метою встановлення виду та розміру шкоди, що була заподіяна ОСОБА_3 . Зазначив, що після отримання висновку експерта, клопотання ОСОБА_3 про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні буде розглянуто повторно.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України слідчий суддя вважає за можливе провести розгляд скарги за відсутності дізнавача, неявка якого не є перешкодою для розгляду скарги, та у відсутність заявника.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям в судове засідання осіб, які беруть участь в розгляді скарги.

Дослідивши клопотання та долучені до неї матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження.

Нормами ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, зокрема, можливість оскарження виключно рішення слідчого, прокурора, про зупинення досудового розслідування (п. 2 ч. 1ст. 303 КПК України), рішення слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження (п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України), рішення слідчого, прокурора про відмову у визнанні потерпілим (п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України), рішення слідчого, прокурора при застосуванні заходів безпеки (п. 6 ч. 1 ст. 303 КПК України), рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій (п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України), рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу (п. 8 ч. 1 ст. 303 КПК України).

У частині 1 статті 303 КПК визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, що підлягають оскарженню на стадії досудового розслідування.

Зокрема, згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчому судді підлягає оскарженню бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством (Лист ВССУ від 12.01.2017 N 9-49/0/4-17 "Узагальнення про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування").

В іншому випаду, у відповідності до положень п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України, особа наділена правом оскаржити рішення слідчого чи прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій.

Відповідно до ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні

Стаття 220 КПК України передбачає порядок розгляду клопотань під час досудового розслідування.

Клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Згідно ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, прокурора складається, зокрема, з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні сектору дізнання ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження № 0000217 від 01.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. Відомості до ЄРДР внесено на підставі заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення за фактом самоправного зайняття земельної ділянки.

Зміст та формулювання заявленої в скарзі вимоги про зобов`язання дізнавача визнати заявницю потерпілою у згадуваному кримінальному провадженні не відповідає визначеному у статті 303 КПК України переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Постанова про відмову визнанні ОСОБА_3 потерпілою, винесена повторно, та вже була предметом розгляду слідчого судді та скасована. Слідчим суддею звернуто увагу дізнавача, що останнім, в скасовані постанові, не надано оцінку доводам скаржника про позбавлення її права користування земельною ділянкою, яка раніше відносилась до загального користування.

Однак дізнавач на вказану обставину уваги не звернув, виносить аналогічну постанову, яка є не мотивованою, не обґрунтованою, не містить оцінки доводів скаржника про позбавлення права користування земельною ділянкою, та формально лише містить відтворення ряду норм КПК України, а тому слідчий суддя дійшов висновку про скасування постанови.

При оскарженні дії або не здійснення дії слідчий суддя має повноваження зобов`язати припинити дію або здійснити дію, однак не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб і фактично прийме участь у діяльності сторони обвинувачення всупереч своїй ролі в провадженні (частина 3 статті 22 КПК).

Стаття 307 КПК не надає слідчому судді повноваження своєю ухвалою зобов`язувати слідчого, дізнавача чи прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування, і рішення зобов`язати слідчого, прокурора визнати особу потерпілою.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню і зобов`язує дізнавача СД ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000217 від 01.09.2021, повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання її потерпілою, в порядку та у строки, передбачені статтею 220 КПК України.

Керуючись ст. ст. 110, 220, 303 - 307 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати постанову т.в.о. начальника СД ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 06.01.2025 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному проваджені № 0000217 від 01.09.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Зобов`язатит.в.о. начальника СД ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 про визнання її потерпілою у кримінальному проваджені № 0000217 від 01.09.2021 та прийняти за результатами розгляду рішення, відповідно до вимог ст.ст. 110, 220 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1