ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 613/193/25 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11сс/818/303/25 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 10 лютого 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність посадових осіб Богодухівської окружної прокуратури Харківської області щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за заявою від 27 січня 2025 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

29.01.2025 року адвокат ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав до суду скаргу, в якій просив внести відомості до ЄРДР за його заявою від 27.01.2025 року.

Ухвалою слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 10 лютого 2025 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність посадових осіб Богодухівської окружної прокуратури Харківської області щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за заявою від 27 січня 2025 року.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити його скаргу.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що слідчий суддя незаконно відмовив в задоволенні його скарги в повному обсязі, оскільки він у порядку ст.214 КПК України звернувся до прокуратури з заявою про вчинення кримінального правопорушення та надання оцінки доводам його заяви про кримінальні правопорушення можливо надати лише під час досудового розслідування. Прокуратурою було порушено вимоги ст.214 КПК України та йому безпідставно було відмовлено у внесенні відомостей до ЄДРДР за його заявою від 27.01.2025 року

Позиції учасників судового провадження

Представник Богодухівської окружної прокуратури Харківської області в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, причин своєї неявки суду не повідомив.

Представник заявника ОСОБА_8 до початку судового засідання подав клопотання в якому просить провести судове засідання без його участі та просить задвольнити апеляційну скаргу.

Враховуючи вимоги ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності Богодухівської окружної прокуратури Харківської області та представника заявника, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений процесуальний строк може бути поновлений суддею, якщо його пропущено з поважних причин.

У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строків на оскарження судового рішення, такі підстави. Так, вирішення питання про поважність причин пропуску строку покладається на розсуд судді. Разом з тим, виходячи з системного тлумачення положень КПК України, зокрема ч. 3 ст. 37, ст. 138, п. 1 ч. 1 ст. 232, п. 1 ч. 1 ст. 336 КПК України, під поважними причинами пропуску процесуального строку слід розуміти фактичні обставини, які: 1) об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волі особи, яка пропустила строк; 2) виникли та/або існували протягом строку, передбаченого КПК України для вчинення процесуальної дії; 3) безпосередньо унеможливили або істотно ускладнили можливість вчинення процесуальних дій у визначений КПК України строк; 4) підтверджуються належними доказами.

Таке визначення поважних причин пропуску строку відповідає усталеній судовій практиці Верховного Суду (судові рішення Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 28.01.2021 р. у справі № 201/1156/18, від 05.03.2020 р. у справі № 367/5629/16-к, від 30.09.2019 р. у справі № 635/4248/16-к, від 11.06.2019 р. у справі № 373/1742/15-к, від 11.06.2019 р. у справі № 523/11081/17).

Враховуючи, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження про поважність причин пропуску строку не спростовуються матеріалами справи, оскільки ухвала слідчого судді від 30.09.2024 року була постановлена без участі заявника, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Згідно ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань визначений у статті 214 КПК України.

Так, ч.1 ст.214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 2 цієї статті визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. При цьому, в реєстрі, серед іншого, згідно з п.4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, зазначається короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Аналогічні вимоги закріплені у Положенні про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженому Наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298.

Частина 2 Глави 1 Розділу ІІ вказаного Положення закріплює, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема - мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, за якою КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

У свою чергу, якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що повноваженнями щодо оцінки відомостей, повідомлених потерпілим чи наведених у заяві, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені лише слідчий, дізнавач, прокурор, що також узгоджується із загальними засадами кримінального судочинства, в тому числі принципом диспозитивності щодо розподілу процесуальних функцій.

Разом з цим, зміст ч.1 ст.214 КПК України не зобов`язує слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

У постанові від 01.12.2022 року у справі №522/7836/21 (провадження №51-2328км22) Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду констатував той факт, що слідчий суддя під час здійснення судового контролю може скасовувати постанови слідчого/прокурора та зобов`язувати вчиняти певні дії передбачені КПК України, однак при цьому не повинен втручатися в процесуальну діяльність слідчого.

Виходячи з цього, слідчий суддя, на етапі проведення досудового розслідування, не виконує функції слідчого у провадженні, а лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та позбавлений повноважень надати вказівку слідчому щодо прийняття конкретного за змістом процесуального рішення, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, повідомлення про вчинене кримінального правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв викладених вище і тільки після прийняття рішення органом досудового розслідування щодо заяви про вчинення кримінального провадження слідчим суддею, у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР, може бути надана оцінка заяві про вчинення кримінального провадження та прийнятому органом досудового розслідування рішенню. Наявність такої оцінки є обов`язковою для здійснення функції судового контроля слідчим суддею, тобто носить цілком преюдиціальний характер.

Відмовляючи у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 ,слідчий суддя керувався положеннями ч.1 ст.303 КПК України, якими передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та вимогами ч.1 ст.214 КПК України, якою передбачено підстави внесення відповідних відомостей слідчим, прокурором до ЄРДР.

Як об`єктивно вбачається зі змісту скарги, первинно поданої до суду першої інстанції, а також доводів апеляційної скарги, 16 серпня 2024 року ВП № 2 Богодухівського РВН ГУНП в Харківській області внесено відомості до ЄРДР за № 0000295, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, по факту спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7

14.01.2025 року під час допиту потерпілої ОСОБА_7 було встановлено, що 10 серпня 2024 року, близько 22.00 год. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю обливали пивом потерпілу, після чого почали спричиняти їй тілесні ушкодження. Внаслідок хуліганських дій потерпілій ОСОБА_7 було спричинено тілесні ушкодження.

27.01.2025 адвокатом ОСОБА_8 було подано заяву до Богодухівської окружної прокуратури Харківської області на електронну скриньку, щодо внесення відомостей до ЄРДР за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України.

При цьому, відповідно до письмових заперечень прокурора Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_11 , поданих до суду першої інстанції, 27 січня 2025 року до Богодухівської окружної прокуратури із заявою про вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України, звернувся адвокат ОСОБА_8 . Вказана заява була направлена до СВ ВП № 2 Богодухівського РВП ГУ НП у Харківській області для долучення до матеріалів кримінального провадження та перевірки доводів, викладених у заяві шляхом проведення відповідних слідчих (розшукових) дій та інших заходів в межах кримінального провадження № 0000295 від 16.08.2024 за ч. 1 ст. 122 КК України. 01 лютого 2025 року вказана заява долучена до матеріалів кримінального провадження, про що повідомлено заявника. Відомості за фактом отримання 10 серпня 2024 року близько 23.00 год. неподалік магазину в с. Довжик Золочівської ОТГ Богодухівського району Харківської області ОСОБА_7 тілесних ушкоджень вже внесено до ЄРДР з попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст. 122 КК України, тому вони не підлягають повторному внесенню.

Крім того, прокурором долучено копію листа слідчого СВ ВП №2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 адресовану адвокату ОСОБА_6 про те, що його заяву про вчинення кримінального правопорушення було розглянуто та долучено до матеріалів кримінального провадження № 0000295 від 16.08.2024 за ч. 1 ст. 122 КК України. Доводи та ознаки вчинення особами кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296 КК України, будуть перевірені.

Тобто, події зазначені в заяві адвоката ОСОБА_6 , стосуються кримінального провадження, яке вже зареєстровано в ЄРДР. Таким чином, колегія суддів зазначає, що на процес збирання доказів у кримінальному провадженні можуть впливати й інші учасники кримінального провадження, зокрема, заявник та потерпілий, їх представники, шляхом подання на підтвердження своєї заяви речей і документів (пункт 2 частини 2 статті 60 КПК України), подання доказів слідчому, прокурору, слідчому судді, суду, заявлення клопотань, надання пояснень тощо (частина 1 статті 56 КПК України).

У той же час ні заявник, ні потерпілий, ні слідчий суддя не уповноважені спрямовувати хід досудового розслідування, зокрема, шляхом нав`язування слідчому та прокурору саме тієї кваліфікації кримінального правопорушення, яка є бажаною для них, чи яку вони вважають правильною, а також не уповноважені спрямовувати хід досудового розслідування, зокрема, шляхом нав`язування слідчому та прокурору коло осіб, причетних до кримінального правопорушення.

За таких обставин, твердження адвоката ОСОБА_6 про те, що з боку посадових осіб Богодухвіської окружної прокуратури Харківської областідопущено бездіяльність, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки згідно відомостей, наданих до суду першої інстанції, вбачається, що заява адвоката ОСОБА_6 була зареєстрована та передана СВ ВП № 2 Богодухівського РВП ГУ НП у Харківській області для долучення до матеріалів кримінального провадження та перевірки доводів, викладених у заяві шляхом проведення відповідних слідчих (розшукових) дій та інших заходів в межах кримінального провадження № 0000295 від 16.08.2024 за ч.1 ст.122 КК України, відкритого саме за подіями, про які зазначається у вказаній заяві, що свідчить про слушність доводів слідчого судді про відсутність бездільності, пов`язаної з виконанням вимог ст.214 КПК України органом досудового розслідування.

За таких обставин, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення скарги заявника, виходячи з фактичного змісту матеріалів справи та прийнятого органом досудового розслідування рішенням за заявою останнього.

За таких обставин, ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною, оскільки її постановлено у відповідності до норм чинного законодавства.

Відповідно, ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Богодухівського районного суду Харківської області від 10 лютого 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , на бездіяльність посадових осіб Богодухівської окружної прокуратури Харківської області щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за заявою від 27 січня 2025 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4