Справа № 598/2889/24
провадження № 1-в/598/42/2025
УХВАЛА

іменем України

"31" березня 2025 р. Збаразький районний суд

Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 та прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Збаражі Тернопільської області клопотання начальника Державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886-IX та звільнення від призначеного покарання і пом`якшення покарання щодо засудженої

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Хабаровськ Російської Федерації, мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, з неповною середньою освітою, не одруженої, до засудження непрацюючої, раніше судимої:

- 20 грудня 2004 року вироком Центрально-Міським районним судом м.Горлівки Донецької області за ч.1 ст.185 КК України на 1 рік позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік. Звільнена 08.08.2025 за ЗУ «Про амністію»;

- 17 серпня 2006 року вироком Центрально-Міським районним судом м.Горлівки Донецької області за ч.1 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України на 2 роки 10 місяців 23 дні позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. 19.07.2007 направлена в місця позбавлення волі. Звільнена 07.05.2010 після відбуття покарання;

- 18 травня 2012 року Центрально-Міським районним судом м.Горлівки Донецької області за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

- 10 серпня 2012 року вироком Торезьким міським судом Донецької області за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки обмеження волі;

- 12 вересня 2013 року вироком Калінінським районним судом м.Горлівки Донецької області за ч.3 ст.15, ч.1 ст.115, ч.4 ст.70 КК України на 7 років 3 місяці позбавлення волі. Звільнена 06.02.2018 після відбуття покарання,

-14 січня 2020 року вироком Богунського районного суду м.Житомира від за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі.На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку на 2 роки та покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст.76 КК України,

встановив:

До провадження Збаразького районного суду надійшло клопотання Державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» про звільнення від призначеного покарання і пом`якшення покарання щодо засудженої ОСОБА_4 , у зв`язку з усуненням законом карності діяння, за яке вона була засуджена.

Засуджена ОСОБА_4 та представник адміністрації Державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» надали суду заяви про розгляд даного клопотання без їх участі, клопотання підтримують.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про звільнення від призначеного покарання і пом`якшення покарання підтримала.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали даної справи та особової справи засудженої, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

За даною справою ОСОБА_4 засуджена вироком Богунського районного суду м.Житомира від 17 квітня 2023 року за ч.1 ст.121 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі. Початок строку рахуват з моменту набрання вироком законної сили. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 12.02.2023 по день набрання вироком законної сили,відповідно до ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 04.08.2023 вирок залишено без змін.

Засуджена вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 16 травня 2024 року за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Богунського районного суду м.Житомира від 17 квітня 2023 року та остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 6 років 6 місяців позбавлення волі. Початок строку рахувати з дня приведення вироку Богунського районного суду м.Житомира від 17 квітня 2023 року до виконання (04.08.2023).

Засуджена вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 20 вересня 2024 року за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді на 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 К України шляхом часткового складання покарань, з урахування вироку Житомирського районного суду Житомирської області від 16 травня 2024 року, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 6 років 7 місяців позбавлення волі. Початок строку рахувати з 20.09.2024. Зарахувати в строк відбування покарання, строк її попереднього ув`язнення з 10.07.2020 по 21.10.2020 та з 12.02.2023 по 20.09.2024.

Крім того, ОСОБА_4 засуджена 14 січня 2020 року вироком Богунського районного суду м.Житомира від за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з встановленням іспитового строку на 2 роки та покладенням відповідних обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Разом з тим, ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 11 вересня 2024 року кримінальне провадження №0002454 від 01.06.2020 та №0001008 від 27.10.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України по епізоду вчиненого 27 жовтня 2020 року, закрити згідно п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, а саме: тому, що втатив чинність закон, яким встановлюється кримінальна протиправність діяння (а.о.с.54-56).

Початок строку покарання: 20.09.2024.

Кінець строку покарання: 01.06.2029.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX(далі - Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпунктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 01.01.2022 прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2481 грн.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2022 року складав 1240,50 грн (2481 грн - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2022 року х на 50%). Тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1240,50 грн х 2= 2481 грн.

Відповідно до вироку Житомирського районного суду Житомирської області від 16 травня 2024 року ОСОБА_4 20 серпня 2022 року викрала майно на суму 1206,37 грн, що станом на день крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2481 гривень).

Отже, на засуджену ОСОБА_4 розповсюджується дія Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

За загальним правилом, закріпленим у ч.2 ст.4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

За змістом ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч.2 ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 цього Кодексу, має право вирішувати питання в тому числі про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.2 і ч.3 ст.74 Кримінального кодексу України.

За наведених обставин, суд вважає, що засуджену ОСОБА_4 слід звільнити від призначеного покарання за вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 16 травня 2024 року за ч.4 ст.185 КК України у виді 6 років позбавлення волі, у зв`язку з усуненням законом карності діяння, за яке вона була засуджена.

Крім того, відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 01.01.2020 прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2102 грн.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2020 року складав 1051 грн (2102 грн - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2020 х на 50%). Тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 1051 грн х 2= 2102 грн.

Відповідно до вироку Корольовського районного суду м.Житомира від 20 вересня 2024 року ОСОБА_4 викрала майно на суму 5487,81 грн, що станом на день крадіжки складає суму більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (більше 2102 гривень). Таким чином, в даному випадку на засуджену ОСОБА_4 не розповсюджується дія Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Крім того, відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 01.01.2019 прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 1921 грн.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2020 року складав 960,5 грн (1921 грн - розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 01.01.2019 х на 50%). Тобто два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складають суму в розмірі: 960,5 грн х 2= 1921 грн.

Відповідно до вироку Богунського районного суду м.Житомира від 14 січня 2020 року ОСОБА_4 викрала майно на загальну суму 15570,05 грн, що станом на день крадіжки складає суму більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (більше 2102 гривень). Таким чином, в даному випадку на засуджену ОСОБА_4 не розповсюджується дія Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

За наведених обставин, суд вважає, що засуджену ОСОБА_4 слід вважати засудженою вироком Корольовського районного суду міста Житомира від 20 вересня 2024 року за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Богунського районного суду міста Житомира від 17 квітня 2023 року остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 1 місяць, що підлягає подальшому виконанню. В решті вирокКорольовського районного суду міста Житомира від 20 вересня 2024 року залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, ст.ст.4, 5, 72, 74 КК України, ст.ст.369, 372, 537, 539 КПК України, суд,

постановив :

Клопотання начальника Державної установи «Збаразька виправна колонія (№63)» задовольнити.

Засуджену ОСОБА_4 звільнити від призначеного покарання за вироком Житомирського районного суду Житомирської області від 16 травня 2024 року за ч.4 ст.185 КК України у виді 6 років позбавлення волі, у зв`язку з усуненням законом карності діяння, за яке вона була засуджена.

Вважати ОСОБА_4 засудженою вироком Корольовського районного суду міста Житомира від 20 вересня 2024 року за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Богунського районного суду міста Житомира від 17 квітня 2023 року остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 1 місяць, що підлягає подальшому виконанню.

В решті вирок Корольовського районного суду міста Житомира від 20 вересня 2024 року залишити без змін.

На дану ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд Тернопільської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення її копії ухвали.

Дана ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали. Копія ухвали не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Дана повна ухвала суду складена, підписана і проголошена суддею 31 березня 2025 року.

Суддя ОСОБА_5