ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/7092/24

Провадження № 1-в/210/1183/24

17 грудня 2024 року

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони та учасники судового розгляду: прокурор Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 , представник ДУ "КВК-80" ОСОБА_4 , засуджений ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду клопотання засудженого ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровської області, громадянина України, засудженого 21.11.2023 року Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.1 ст.121 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбуття покарання час його тримання під вартою з 11.03.2021 року по день ухвалення вироку, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24.01.2024 року вирок залишено без змін. Вирок набрав законної сили 24.01.2024 року,

початок строку відбування покарання 11.03.2021, кінець 11.09.2026,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (ст. 81 КК України),-

ВСТАНОВИВ:

Засуджений ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання (ст. 81 КК України).

Клопотання подане в порядку статей 537-539 КПК України до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Позиції сторін.

В судовому засіданні представник ДУ «КВК № 80» ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання засудженого.

Засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив звільнити умовно-достроково.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання засудженого, зазначив, що клопотання є передчасним, засуджений відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину.

Обставини, встановлені судом.

В Державній установі «Криворізька виправна колонія № 80» відбуває покарання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно вироку Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 21.11.2023 року, визнано винуватим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КК України, і призначено йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців. Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 11 березня 2021 року, тобто з моменту його фактичного затримання. Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін тримання під вартою. На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбуття покарання час його тримання під вартою з 11 березня 2021 року по день ухвалення вироку, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24.01.2024 року вирок залишено без змін.

Вирок набрав законної сили 24.01.2024 року.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 від 18.11.2024, останній в місцях позбавлення волі знаходиться з 11.03.2021року.

З 18.08.2021 року відбував покарання в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)». З 21.02.2024 по теперішній час відбуває покарання в Державній установі «Криворізька виправна колонія (№80)» - Дільниця ресоціалізації.

За період відбування покарання засуджений 5 (п`ять) разів порушував установлений порядок відбування покарання. Має 1 (одне) заохочення.

За час відбування покарання в ДУ «Криворізька виправна колонія (№80)» характеризується посередньо, за допущені порушення установленого порядку відбування покарання 4 (чотири) рази притягався до дисциплінарної відповідальності. Допущені порушення виражалися у відмові від робіт по благоустрою та порушенні розпорядку дня. На теперішній час стягнення погашені у встановленому законом порядку. Має 1 (одне) заохочення за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці. На профілактичному обліку не перебував та не перебуває.

Засуджений не дотримується розпорядку дня установи. Підтримує позитивні взаємовідносини лише із засудженими негативної спрямованості. Неодноразово притягався до дисциплінарної відповідальності за відмову від виконання робіт з благоустрою на відділенні. Ввічливий і тактовний по відношенню до персоналу установи з метою встановлення з ним неслужбових стосунків.

Після прибуття до установи стверджує, що має бажання працювати, але не володіє достатніми професійними навичками. На даний час регулярно залучається та проявляє ініціативу при виконанні робіт з благоустрою, за що був 1 (один) раз заохочений за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці. За час відбування покарання не виявив бажання бути залученим до професійного навчання в установі.

Має заборгованість на користь держави 572 гривень, але постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, та інші доходи боржника до установи не надходила. До оплачуваної праці не виявив бажання бути залученим.

За оцінкою ризику вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_5 , ризик оцінюється, як «низький» (а.с.9 зворот-13 зворот).

Згідно Довідки про заохочення і стягнення засудженого ОСОБА_5 від 18.11.2024, останній має 1 (одне) заохочення за сумлінне ставлення до суспільно-корисної праці згідно ст.118 ч.5 КВК України. Мав 5 (п`ять) стягнень за порушення розпорядку дня та відмову від робіт по благоустрою, які погашені у встановленому законом порядку (а.с.14 зворот).

Згідно витягу з протоколу №64 від 06.12.2024, засудженому ОСОБА_5 відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, не довів своє виправлення (а.с.9).

Мотиви та висновку суду

Відповідно до ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання. (п. 3 ч.3 ст. 81 КК України).

Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Передумовою застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно з ч.1 ст. 81 КК України є фактичне відбування особою певного виду покарання.

Разом з тим, підставами для такого звільнення є не лише фактичне відбуття засудженим певної частини покарання, а й доведення засудженим свого виправлення.

Доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці. При цьому сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання, виконанням покладених на засудженого законних обов`язків; виконанням законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання; поведінкою у побуті; стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку, неухильним додержанням загальноприйнятих норм і правил поведінки; активною участю у суспільному житті і сумлінним виконанням громадських доручень у процесі відбування покарання; прагненням своєю діяльністю спокутувати вину за вчинений злочин тощо.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільній корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; відсутністю відмов від роботи, невиходів на роботу без поважних причин і порушень трудової дисципліни; відсутністю трудових порушень тощо.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Згідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Розглядаючи клопотання засудженого ОСОБА_5 та оцінюючи ступінь виправлення засудженого, суд враховує дані про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання.

За весь період відбування покарання засуджений ОСОБА_5 має лише 1 (одне) заохочення, отримане безпосередньо перед поданням клопотання до суду, а саме 14.10.2024 року, мав 5 (п`ять) стягнень, в тому числі у вигляді поміщення до ДІЗО, які, хоча і погашені, однак все одно мали місце.

Суд враховує, що ОСОБА_5 відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, згідно вироку вину не визнавав, мав відшкодувати витрати на користь держави, проте матеріали справи не містять відомостей щодо погашення засудженим таких витрат.

Згідно витягу з протоколу №62 від 06.12.2024, засуджений ОСОБА_5 не довів своє виправлення та отримав відмову в застосуванні ст.81 КК України.

Отже, оцінюючи у сукупності всі дані, які можуть служити чинником для визнання поведінки ОСОБА_5 такою, що свідчить про його виправлення, суд вважає, що засудженим не надано конкретних переконливих даних про те, що процес його виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути доцільним і подальше його виправлення можливе в умовах перебування на волі.

Згідно з висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 від 18.11.2024, останній не виявив бажання бути залученим до оплачуваної праці.

Оскільки засуджений офіційно не працевлаштований на виробництві установи, трудових договорів з установою не укладав та із заробітної плати єдиний соціальний внесок не відраховувався, а тому відповідно до ст. 81 КК України не має відношення до праці.

Об`єктивних фактів та даних, які б свідчили, що ОСОБА_5 станом на грудень 2024 року своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що є підставою для застосування статті 81 КК України не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд звертає увагу, що засуджений ОСОБА_5 за весь період відбування покарання має лише 1 (одне) заохочення, отримане безпосередньо перед поданням клопотання до суду, а саме 14.10.2024 року, мав 5 (п`ять) стягнень, в тому числі у вигляді поміщення до ДІЗО, які, хоча і погашені, однак все одно мали місце, відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину, згідно вироку вину не визнавав, мав відшкодувати витрати на користь держави, проте матеріали справи не містять відомостей щодо погашення засудженим таких витрат, не виявив бажання працювати, а також невідбутий строк покарання, який становить майже два роки, тому зазначені дані свідчать, що засуджений не довів своє виправлення, у зв`язку з чим суд вважає умовно-дострокове звільнення передчасним.

Згідно частини 2 статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На думку суду, звільнення від відбування покарання умовно-достроково з огляду на поведінку засудженого, який не довів свого виправлення, не буде гарантувати такої цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним у ст.ст. 50, 65 КК України.

В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах особової справи інформацією, який своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, суд не знаходить підстав для застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 376 КПК України, ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без задоволення.

Направити до Державної установи "Криворізька виправна колонія №80" копії ухвал - для відома та виконання, а так само і для вручення засудженому.

Копію ухвали вручити прокурору.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, а засудженим, який відбуває покарання в місцях позбавлення волі - в той же строк з моменту отримання її копії.

Повний текст ухвали складено 18 грудня 2024 року.

Суддя: ОСОБА_1