Дата документу 26.12.2024
Справа № 334/9563/24
Провадження № 1-кп/334/787/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючогосудді ОСОБА_1
при секретаріОСОБА_2
за участю прокурораОСОБА_3
обвинуваченогоОСОБА_4
захисникаОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.09.2024 за №0001878, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, неодружений, на утриманні малолітніх/неповнолітніх дітей не має, не працює, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-24 березня 2009 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 317, ст.ст. 70, КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, звільнений по відбуттю строку покарання 20.07.2012;

-10 грудня 2012 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст ст 75, 76 КК України звільнений з іспитовим строком 2 роки;

-14 березня 2017 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 1ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений 13.12.2018 по відбуттю строку покарання;

-19 лютого 2020 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст. 185 до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений 29.03.2021 від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2024 року, приблизно 13 годинні 40 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи за адресою: м. Запоріжжя, просп. Металургів, буд. 2-Б, на вулиці біля входу до закусочної «По чуть-чуть», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів скориставшись тим, що у потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , випав мобільний телефон, діючи таємно, усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав піднявши із землі мобільний телефон марки Redmi Note 10 Pro, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , у корпусі чорного кольору, вартість якого згідно з висновком експерта від 24.09.2024 №CE-19/108-24/18194-ТВ становить 4 066 гривень 33 копійки, що належить потерпілому ОСОБА_6 .

Після чого ОСОБА_4 , утримуючи при собі викрадене майно, зник з місця вчинення кримінального правопорушення, у подальшому розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 4 066 гривень 33 копійки.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю і безумовно, надав показання, якими підтвердив фактичні обставини його вчинення, викладені в обвинувальному акті, а саме підтвердив, що 13 вересня 2024 року приблизно о 13 годині 40 хвилин він перебував в закусочній «По чуть-чуть», яка знаходиться за адресою м.Запоріжжя, пр. Металургів, 2-Б, зутрів там потерпілого. В ході розмови у них виник спір з приводу війни та статусу осіб, які перебували в окупації, а також військових, в якийсь момент він вдарив потерпілого. Потім не бажаючи подальших конфліктів він зібрав свої речі та взяв телефон, який лежав на землі, та пішов у своїх справах. Був впевнений, що це його телефон, але в подальшому на його телефон подзвонили, і він зрозумів, що взяв чужий телефон, але повертатись, щоб повернути телефон не став, а продав його на ринку «Анголенко» за 200 грн. Коли до нього приїхала поліція, він вказав, де саме продав телефон, телефон вилучили та повернули потерпілому. У вчиненому щиро розкаюється, в судовому засіданні просив пробачення у потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду повідомив, що 13 вересня 2024 року приблизно о 13 годині 30 хвилин він зайшов в закусочну «По чуть-чуть», яка знаходиться в м. Запоріжжя, по пр. Металургів, 2-Б, випив десь 150 грам горілки. Під час перебування в закусочній він зустрів обвинуваченого, у них виник спір через війну. В ході спору обвинувачений у нього телефон не вимагав, спір стосувався різних поглядів на статус осіб, які були в окупації, ставлення до військовослужбовців. В якийсь момент потерпілий відчув удар, впав. Коли прийшов до тями, навколо нього скупчились люди та поліція, а він виявив відсутність телефону. В подальшому телефон йому повернули, там був пошкоджений екран, але він його вже відремонтував. З цивільним позовом не звертався. Вибачення обвинуваченого прийняв, просив призначити останньом покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини, за клопотанням прокурора та за згодою обвинуваченого і його захисника, потерпілого, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким оспорювались, і постановив розглянути кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого. На виконання вимог ч.3 ст.349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про неможливість оскарження ними визнаних обставин в апеляційному порядку.

За результатами дослідження обвинувального акту, на підставі показань обвинуваченого та потерпілого, які є чіткими, послідовними, і такими, що не суперечать обставинам кримінального правопорушення, викладеним в обвинувальному акті, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Санкція ч.4 ст.185 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Відповідно до ст.65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

ОСОБА_4 вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, судимість за які у встановленому законом порядку не знята і не погашена, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, офіційно не працює.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння слідству. Обставини, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання суд зважає на те, що ОСОБА_4 визнав свою вину, щиро розкаявся, надав повні, логічні показання, які сумніву не викликають, такожвраховуючи конкретні обставини вчинення злочину, відсутність спричинення тяжких наслідків, наявність по справі обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, приймаючи до уваги відношення обвинуваченого до вчиненого, з урахуванням позиції потерпілого, який у судовому засіданні просив призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, та прокурора, який в судових дебатах запропонував звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим призначає покарання в межах санкції статті за якою він визнається винуватими у виді позбавлення волі, звільнивши на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням та покладенням на обвинуваченого передбачених ст.76 КК України обов`язків

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Витрати кримінального провадження до стягнення не заявлені.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.370, 371, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

Згідно зі ст. 76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

-Мобільний телефон Redmi Note 10 Pro, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , у корпусі чорного кольору та дві сім карти мобільного оператора «Київстар», передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 на підставі розписки залишити потерпілому за належністю;

-Мобільний телефон Honor 8A у корпусі чорного кольору з НОМЕР_3 , ІМЕІ2 № НОМЕР_4 та дві сім картки мобільного оператора «Київстар», вилучені у ОСОБА_4 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області повернути ОСОБА_7 за належністю.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 24.09.2024 у справі 334/7680/24, провадження 1-кс/334/2456/24 та від 24.09.2024 у справі 334/7680/24, провадження №1-кс/334/2457/24, скасувати.

Копію вироку негайно вручити учасникам судового розгляду.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_8