Справа № 577/1850/23
Провадження № 1-в/577/42/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" лютого 2025 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування закону України про декриміналізацію,-

ВСТАНОВИВ:

За вироком Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08.06.2023 року, який набрав законної сили і підлягає виконанню, ОСОБА_5 засуджений за ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 309 , ч. 1 ст. 70 КК України до п`яти років позбавлення волі.

На даний час ОСОБА_5 тимчасово перебуває у Державній установі «Сумський слідчий ізолятор».

Засуджений ОСОБА_5 у поданому зверненні фактично ставить питання про застосування до нього Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 (далі Закон № 3886-IX) відповідно до якого стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На обґрунтування ініціатор звернення у судовому засіданні послався на відсутність реальних збитків завданих потерпілому та позовної заяви останнього про відшкодування шкоди.

Адвокат ОСОБА_4 підтримала звернення.

Прокурор вважає, що заява не підлягає задоволенню за її безпідставності.

Суд, вислухавши учасників процесу, дійшов наступного висновку.

Питання виконання судових рішень вирішується відповідно до Розділу VІІІ КПК України.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 КК України.

За приписом п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема пунктом 13 частини першої статті 537 цього Кодексу.

З огляду на системний аналіз положень статей 537, 539 КПК України, в частині віднесення вирішення під час виконання вироків окремих питань до певного суду, слід дійти висновку, що питання застосування ч. 2 ст. 74 КК України, яка передбачає звільнення від призначеного покарання особи засудженої за діяння, караність якого законом усунена має вирішуватися місцевим судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок (п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК).

Оскільки вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08.06.2023 року за яким ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 309 , ч.1 ст. 70 КК України до п`яти років позбавлення волі набрав законної сили і підлягає виконанню, на даний час засуджений тимчасово перебуває у Сумському слідчому ізоляторі, який за своїм призначенням не є місцем виконання вироку, то розглядуване звернення повинно бути подане до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого буде виконуватися вирок.

Отже, дане клопотання не підсудне Конотопському міськрайонному суду, а тому у задоволенні слід відмовити.

Керуючись: ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_5 про застосування закону України про декриміналізацію залишити без задоволення внаслідок не підсудності Конотопському міськрайонному суду.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом семи днів з дня оголошення, а для засудженого з часу отримання копії рішення.

СуддяОСОБА_1