Справа № 357/4277/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в м. Біла Церква Київської області в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000225 від 20.03.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, із середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 27.03.2025 скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000601 від 05.03.2025 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту Закон), якою передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 (далі по тексту Перелік), в тому числі і «PVP», включеного до Списку №2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено», допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме:

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

Однак, в порушення вищевказаних вимог Закону, ОСОБА_3 , 20 березня 2025 року близько 18 години 00 хвилин, проходячи неподалік будинку №45 по вул. Олени Теліги в м. Біла Церква Київської області, на земельній ділянці незаконно придбав знайшов безбарвний пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком, який містить кристалоподібну речовину бежевого кольору, ззовні схожу на психотропну речовину «PVP».

В подальшому, ОСОБА_3 , маючи в минулому досвід вживання вказаної психотропної речовини та переконавшись за зовнішніми ознаками, що придбана-знайдена ним речовина є психотропною, а саме «PVP», поклав її до лівої шкарпетки в яку був одягнений та залишив при собі незаконно зберігати для подальшого вживання, без мети збуту.

Після цього, 20 березня 2025 року, близько 20 години 15 хвилин, ОСОБА_3 знаходячись поблизу будинку № 37 по вул. Олени Теліги в м. Біла Церква Київської області зупинений працівниками поліції для перевірки на предмет зберігання заборонених предметів та речовин. В подальшому, в період з 21 години 04 хвилини по 21 годину 12 хвилин, під час проведення огляду місця події, в присутності понятих, ОСОБА_3 добровільно видав працівникам поліції безбарвний пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком, який містить кристалоподібну речовину бежевого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP», маса якої у речовині становить 0,234 г, яку ОСОБА_3 посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин і охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, до обвинувального акту прокурором додано клопотання про його розгляд у спрощеному провадженні, з урахуванням тих обставин, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акту за його відсутності. З огляду на наведене, відповідно до приписів ч. 1 ст. 302 КПК України прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту долучено письмову заяву ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_4 , у якій ОСОБА_3 зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку він беззаперечно визнає, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, та згодний із розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному порядку.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

З урахуванням наведеного та виконанням вимог КПК України, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому статтями 381 - 382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, установлені судом.

Обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє адвокат ОСОБА_4 , обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України не оспорює, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнав в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Згідно із ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до вимог статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення при призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 вчинив закінчений умисний кримінальний проступок в сфері незаконного обігу психотропних речовин. Суд також враховує наслідки, які настали від його вчинення.

Враховуючи особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що ОСОБА_3 раніше не судимий; на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 як засуджений; відповідно до вимоги УІП та координації поліції «102» ГУНП в Київській області 20.03.2025 ОСОБА_3 висунуто обвинувачення у кримінальному провадженні № 0000601 від 05.03.2025 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України. Даних щодо прийнятого рішення у вказаному кримінальному провадженні немає.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

За таких обставин, на переконання суду, необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним та іншими нових кримінальних правопорушень, необхідно призначити йому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України - у виді пробаційного нагляду на певний строк. Зважаючи на те, що ОСОБА_3 не працює, йому не може бути призначене покарання у виді штрафу та виправних робіт.

Суд, з огляду на особу обвинуваченого, також не знаходить підстав для призначення покарання у виді обмеження волі.

Покарання у виді пробаційного нагляду, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати пов`язані із залученням експертів слід покласти на ОСОБА_3 .

Керуючись статтями 368 - 371, 373, 374, 376, 381 - 382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та призначити їй покарання

- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 2 роки.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речові докази: кристалоподібну речовину бежевого кольору, що містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, масою 0,234 г, яка поміщена до спеціального пакету 0006568, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривні 60 копійок.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 днів з часу отримання учасниками судового провадження копії вироку суду, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_5