Справа № 197/772/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника уповноваженого органу

з питань пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Кривому Розі подання начальника Криворізького районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_5 про призначення остаточного покарання за сукупністю вироків і складання покарань щодо ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

21.08.2024 року начальник Криворізького районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_7 звернувся до суду з поданням про призначення остаточного покарання за сукупністю вироків і складання покарань щодо засудженого ОСОБА_6 . В обґрунтування подання зазначив, що вирок Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.06.2017 року, ухвалений щодо ОСОБА_6 надійшов та прийнятий до виконання 26.07.2017 року. 07.08.2017 року засуджений під розпис ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, обов`язками покладеними на нього судом, а також, відповідальністю за скоєння повторного кримінального правопорушення. 19.09.2017 року. Вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.01.2024 року ОСОБА_6 засуджено до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, скоєного ним у другій декаді 2017 року, тобто в період іспитового строку. Але, вказаним вироком не враховано вирок від 13.06.2017 року. Також, ОСОБА_6 засуджено вироком Голосієвського районного суду м. Києва від 14.10.2022 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді арешту на строк 4 місяці. Окрім того, вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.04.2024 року ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.186 КК України, із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці. Вказані вироки, також, під час постановлення не врахували вирок від 13.06.2017 року. У зв`язку з викладеним начальник Криворізького РС №2 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області звернувся до суду з вказаним поданням.

Прокурор в судовому засіданні просив відмовити в поданні та повернути його на дооформлення.

В судовому засіданні представник уповноваженого органу з питань пробації не заперечувала проти клопотання прокурора.

Засуджений в судове засідання не доставлений, що відповідно до положень ч.5 ст.539 КПК України, не перешкоджає розгляду подання.

Суд, вислухавши представника уповноваженого органу з питань пробації та прокурора, дослідивши подання, прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні подання з таких підстав.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Згідно з ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.06.2017 року ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Відповідно до положень ст.75 КК України, звільнено останнього від відбування призначеного покарання з випробуванням на строк 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України (а.с.6-8).

Окрім того, ОСОБА_6 засуджений вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 14.10.2022 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді арешту на строк 4 місяці. При цьому, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для призначення остаточного покарання відповідно до вимог ст.71 КК України, оскільки кримінальний проступок, за який останній засуджений вказаним вироком, був ним вчинений після спливу іспитового строку, призначеного вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.06.2017 року (а.с.13-14).

Також, 23.01.2024 року ОСОБА_6 було засуджено вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік (а.с.10-11).

До того ж, вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.04.2024 року ОСОБА_6 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та за вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.01.2024 року, призначено ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці (а.с.15-18). Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26.09.2024 року вказаний вирок був змінений шляхом внесення змін в його мотивувальну частину. В іншій частині, зокрема, в призначеному покаранні, вирок залишений без змін.

Отже, з урахуванням тієї обставини, що вироком Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10.04.2024 року, який залишений без змін ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26.09.2024 року в частині призначеного покарання, застосовано положення ч.4 ст.70 КК України та, фактично, вирішено питання, що ставиться в поданні начальником Криворізького районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області, суд приходить до висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Окремо суд звертає увагу, що положеннями п.11 ч.1 ст.537 КПК України встановлено, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК цього Кодексу, має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

При цьому, відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення питань, зокрема, передбачених п.11 ч.1 ст.537 КПК України.

Таким чином, приймаючи до уваги, що останній вирок щодо ОСОБА_6 , ухвалений 10.04.2024 року Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області та набрав законної сили 26.09.2024 року, суд приходить до висновку, що вирішення питання, поставленого у поданні начальником Криворізького районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області не відноситься до підсудності Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Отже, з урахуванням викладених вище обставин, у суду відсутні підстави для вирішення питання про призначення остаточного покарання за сукупністю вироків, у зв`язку з чим, в задоволенні подання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.537, ст.539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання начальника Криворізького районного сектору №2 філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_5 про призначення остаточного покарання за сукупністю вироків і складання покарань щодо ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 06.12.2024 року.

Суддя ОСОБА_1