Справа №333/2694/25
Провадження №1-кс/333/1125/25
У Х В А Л А

Іменем України

01 квітня 2025 року м.Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

особи, яка звернулась зі скаргою ОСОБА_3 ,

представника особи, яка звернулася зі скаргою адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополіщодо невнесення до Єдиного реєстру досудового розслідування відомостей про кримінальне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До суду 28.03.2025 р. надійшла скарга ОСОБА_3 подана від його імені адвокатом ОСОБА_4 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополіщодо невнесення до Єдиного реєстру досудового розслідування відомостей про кримінальне правопорушення. Посилається на таке.

25.03.2025 адвокатом ОСОБА_4 було отримано поштою від керівника першого слідчого відділення ТУ ДБР в м. Мелітополь повідомлення про те, що його заяву про скоєння кримінального правопорушення відносно громадянина ОСОБА_3 робітником ЗГУ УМВД України в Запорізькій області слідчим ОСОБА_5 залишено без задоволення, оскільки слідчий ТУ ДБР не знайшов складу злочину в діях слідчого ОСОБА_5 про притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України, який не скоював кримінального правопорушення. ОСОБА_3 було спричинено матеріальну та моральну шкоду незаконними діями слідчого ОСОБА_5 . Просив зобов`язати слідчого ТУ ДБР в м. Мелітополь внести відомості до ЄРДР.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримали, додатково пояснили, що вважають, що слідчий ОСОБА_5 незаконно притягнув ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за ст. 286 ч.1 КК України. слідчий не провів трасологічну експертизу, не допитав свідків, не провів слідчий експеримент, але зробив висновки про винуватість ОСОБА_3 та направив обвинувальний акт до суду. Кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 за ст.. 286 ч1 КК України до сих пір не розглянуте.

Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополі заяв, клопотань до суду не подавав, свого представника не направив.

Дослідивши письмові матеріали, заслухавши ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4 приходжу до висновку, що скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню виходячи з такого.

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 звернувся до Генерального Прокурора із заявою про вчинення кримінального правопорушення, в якій зазначив, що у відділенні Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області проводилось досудове слідство у відношенні підозрюваного ОСОБА_3 за ст. 286 ч.1 КК України слідчим ОСОБА_5 ЄРДР №0002074 від 25.11.2022 року. Після огляду відеозапису з моментом ДТП йому видали офіційний документ з печаткою та підписом про те, що він не скоював ДТП 25.11.2022 року. через півроку ОСОБА_3 став підозрюваним в скоєнні ДТП. Кримінальне провадження передали слідчому ОСОБА_5 , який фальсифікував докази. А саме: його не допитали по факту ДТП, фотографії пошкодженого автомобіля в матеріалах справи відсутні, відеозапис скоєння ДТП не має ознак автентичності, має ознаки втручання, технічного скорочення запису, клопотання про проведення трасологічної, автотехнічної експертиз залишено без задоволення. Крім того маються різні експертизи з різними висновками щодо винної у вчиненні ДТП особи. Просить внести відомості до ЄРДР про притягнення до кримінальної відповідальності завідомо невинуватої особи щодо слідчого ОСОБА_5 за ст. 372 КК України.

Вказана заява ОСОБА_3 була направлена для прийняття рішення до ТУ ДБР, розташованого в м. Мелітополі.

21.03.2025 рокуТУ ДБР, розташованого в м. Мелітополі направило відповідь адвокату ОСОБА_6 в якій зазначили, що звернення ОСОБА_7 не містить об`єктивних даних, які б свідчили про вчинення будь-якого кримінального правопорушення з боку працівників поліції, оскільки зводиться до незгоди з вчинюваними у межах кримінального провадження діями і прийнятими рішеннями, які здійснювались та приймались стороною обвинувачення. Підстави для внесення відомостей до ЄРДР відсутні.

Дослідивши заяву ОСОБА_4 , відповідь ТУ ДБР, приходжу до таких висновків.

Як визначено у ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про, зокрема: 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений цим Кодексом.

Як визначено у ст.11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Відповідно до вимог п.2 глави 1 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п.4 ч.5 ст.214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку про те, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять у собі достатні фактичні дані про обставини, що можуть об`єктивно свідчити про вчинене кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена законом України про кримінальну відповідальність. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть визнаватися такими, що підлягають обов`язковому внесенню до ЄРДР.

Отже, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Вказане узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 24.04.2019 року по справі № 818/15/18, згідно яких при розгляді скарги слідчий суддя вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Також даний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 30.09.2021 року по справі №556/450/18 (провадження №51-4229км20).

Такий висновок узгоджується з положеннями, закріпленими у ст. 2 КПК України, в якій зазначається про те, що завданнями кримінального провадження є не лише захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а й забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: (1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу (2) не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; (3) порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; (4) використання інструментів статті 214 КПК України не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК України), а також (5) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в ст. 2 КПК України.

Відмовляючи в задоволенні скарги слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_3 не згодний із процесуальними діями слідчого ОСОБА_5 під час проведення ним досудового розслідування по кримінальному провадженню №0002074 від 25.11.2022 року по якому він є обвинуваченим. А саме: ОСОБА_3 посилається на недостатність слідчих дій, не проведення експертиз, відмова в задоволенні клопотань, що на його думку, призвело до помилкового обвинувачення. Але на теперішній час вказане кримінальне провадження в суді не розглянуто, висновки щодо провини ОСОБА_3 в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України судом не зроблені. Сторона захисту має право в межах цього кримінального провадження заявляти відповідні клопотання про проведення експертизі, проведення інших слідчих дій.

Дослідивши надані документи, приходжу до висновку, що підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення в Єдиний реєстр досудових розслідувань не має, оскільки адвокат ОСОБА_4 в своїй заяві не зазначив будь-яких фактичних даних, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення слідчим ОСОБА_5 , а всі доводи щодо фальсифікування кримінального провадження по суті є незгодою із процесуальними діями слідчого, що не відповідає в повній мірі вимогам ч.5 ст.214 КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу, що норми чинного КПК України не передбачають жодної гарантії для захисту своїх прав особою, щодо якої кримінальне провадження може бути розпочате безпідставно.

Керуючись статтями 2, 110, 220, 303, 307, 309 КПК України , суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополіщодо невнесення до Єдиного реєстру досудового розслідування відомостей про кримінальне правопорушення залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1