В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року Солом`янський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника власника майна,

на яке було накладено арешт ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Києві кримінальне провадження №0000936 від 21.08.2024 року щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Києва, зареєстрований тапроживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, має на утримані дітей: ОСОБА_5 , 2015 р.н., та ОСОБА_8 , 2019 р.н., обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, -

в с т а н о в и в :

Так, 21.08.2024 року, приблизно о 10 год. 20 хв., ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Hyundai Sonata», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Народної у м.Києві, виїхав на регульоване світлофорними об`єктами перехрестя з вул.Солом`янською на зелений (дозволяючий рух) сигнал світлофору, де розпочав маневр повороту ліворуч на вул.Солом`янську.

В цей час проїзну частину вул. Солом`янської по регульованому пішохідному переходу, позначеному дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра», інформаційно вказівними дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 «Пішохідний перехід» та пішохідними світлофорами, на якому був увімкнений зелений (дозволяючий рух пішоходів) сигнал світлофору, зліва направо по ходу руху автомобіля «Hyundai Sonata», р.н. НОМЕР_1 , перетинали пішоходи ОСОБА_9 та ОСОБА_7 .

Під час руху ОСОБА_5 допустив порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 підпункт «б», 10.1 та 16.2 Правил дорожнього руху України:

?? - пункт 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;?

?- підпункт «б» пункту 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

- пункт 10.1: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

- пункт 16.2: на регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку.

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку ОСОБА_5 виявились у тому що він, керуючи автомобілем «Hyundai Sonata», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вул. Народної, будучи обізнаним, що на регульованих перехрестях водій, повертаючи ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, маючи намір повороту ліворуч на вул. Солом`янську з метою подальшого руху в напрямку вул. Головка, виїхав на регульоване перехрестя вул. Народна та Солом`янська на зелений (дозволяючий рух в його напрямку) сигнал світлофора, де розпочав маневр повороту ліворуч, під час виконання якого не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, маючи об`єктивну змогу своєчасно виявити пішоходів, які перетинали проїзну частину вул. Солом`янської по регульованому пішохідному переходу на зелений (дозволяючий рух пішоходів) сигнал пішохідного світлофору та дати їм дорогу, відволікся від керування транспортним засобом, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, внаслідок чого навпроти буд. № 28 по вул. Солом`янській у м. Києві здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , які переходили проїзну частину вул. Солом`янської по регульованому пішохідному переході на зелений сигнал пішохідного світлофору.

В результаті вказаного наїзду пішохід ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження, від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 , об 11 год. 30 хв., померла у КНП Київська міська клінічна лікарня № 17. Смерть ОСОБА_9 настала від закритої травми живота з розривом брижі товстого кишечника і розвитком крововтрати. При судово-медичній експертизі трупу виявлені пошкодження: забійна рана потиличної ділянки зліва, крововилив в м`яких покровах голови із внутрішньої сторони в потиличній ділянці ліворуч, крововиливи під оболонки головного мозку; двосторонні переломи ребер, крововилив в області очеревини зліва, розрив брижі товстої кишки зліва з вогнищевими крововиливами без видимої клітинної реакції, гемоперитонеум (в черевній порожнині до 1800 мл. темної рідкої крові), знижене кровонаповнення внутрішніх органів. Набряк-набухання головного мозку, дистрофія нейроцитів за ішемічним типом. Синці в області нижніх та верхніх кінцівках. Комплекс ушкоджень, що становлять закриту травму живота, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходяться в прямому (причинно-наслідковому) зв?язку з настанням смерті.

Порушення ОСОБА_5 вимог пунктів 1.5, 2.3, підпункту «б», 10.1 та 16.2 Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_9 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, оскільки під час судового розгляду судом було встановлено, що встановлені у даному кримінальному провадженні обставини ніким не оспорюються та проти цього не заперечують учасники судового провадження, то було визнано недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин.

При цьому, судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, а також було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

На підставі вищенаведеного суд вирішив обмежитись допитом обвинуваченого, потерпілого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив вищенаведені обставини, зазначивши, що свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, визнає повністю та щиро розкаюється, просить пробачення у потерпілого, пропонував відшкодувати шкоду, але потерпілий відмовився, а також просить урахувати, що має на утримані двох малолітніх дітей: ОСОБА_5 , 2015 р.н., та ОСОБА_8 , 2019 р.н., проходить ВЛК, а тому не призначати йому покарання, пов`язаного із реальним позбавленням волі.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, зазначивши, що цивільний позов подавати не буде, покарання просив призначити на розсуд суду.

Суд виходить з ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Як передбачено ч.2 ст.17 КПК України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Зміст доведеності винуватості особи у вчиненні злочину поза розумним сумнівом закріплено, зокрема, в практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якою цей Суд підтверджує, що критерієм, який застосовується при оцінюванні доказів, є доведення «поза розумним сумнівом», що може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справі «Авшар проти Туреччини», «Рудяк проти України»).

Згідно з п.22 постанови Верховного Суду від 04.07.2018 року в справі № 688/788/15-к стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Виходячи з вищенаведеного суд на підставі стандарту доведення поза розумним сумнівом доходить висновку про визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Відповідно до чч.1-3 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Згідно з ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України (тяжкий злочин), особу винного, який є раніше несудимим, під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, на обліку у лікаря - психіатра не перебуває, має на утримані дітей: ОСОБА_5 , 2015 р.н., та ОСОБА_8 , 2019 р.н.

Виходячи з пп.1, 2, 5 ч.1 ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання, судом визнано щире каяття обвинуваченого ОСОБА_5 та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання відповідно до ч.1 ст.67 КК України, судом не встановлено.

На підставі вищенаведеного суд доходить висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.286 КК України, визначена вироком вид та міра покарання є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Водночас, виходячи з вищевикладеного, а також враховуючи відсутність обставин, які обтяжують покарання, позицію потерпілого, який не наполягав на реальному відбутті покарання у вигляді позбавлення волі, суд на підставі ст.75 КК України доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та приймає рішення про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

На підставі ч.4 ст.174 КПК України одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, суд доходить висновку про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.09.2024 року, справа №761/33354/24, на автомобіль марки «Hyundai Sonata», р.н. НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Р1 АВТО», у зв`язку з тим, що у подальшому застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба та вказаний автомобіль слід повернути у розпорядження ТОВ «Р1 АВТО».

Суд також доходить висновку про припинення щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладених на нього у зв`язку з цим обов`язків.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Питання щодо доказів вирішити у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Під час досудового розслідування проводилися експертизи:

- висновок експерта № СЕ-19/111-24/51410-ІТ від 16.09.2024 року, вартість проведеної судової експертизи становить 2650,48 грн.; висновок експерта № СЕ-19/111-24/48449-ІТ від 03.10.2024 року, вартість проведеної судової експертизи становить 4775,40 грн., що у відповідності до вимог ст.122 КПК України є процесуальними витратами.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, то суд вважає за необхідне стягнути з нього на користь держави вартість проведених експертиз у розмірі 2650,48 грн., 4775,40 грн.

На підставі вищенаведеного та керуючись стст.2, 50, 63, 65-67, 75, 76, 286 КК України, стст.2, 4, 5, 100, 122, 124, 174, 349, 368 - 370, 373, 374, 395, 532 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням строком 3 (три) роки, поклавши на нього відповідно до ст.76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Припинити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дію запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та покладених на нього у зв`язку з цим обов`язків.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20.09.2024 року, справа №761/33354/24, на автомобіль марки «Hyundai Sonata», р.н. НОМЕР_1 , який належить ТОВ «Р1 АВТО», - скасувати повністю.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази:

- автомобіль марки «Hyundai Sonata», р.н. НОМЕР_1 , - повернути у розпорядження ТОВ «Р1 АВТО».

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави вартість документально підтверджених витрат на залучення експертів в розмірі 2650,48 грн., 4775,40 грн.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Солом`янський районний суд міста Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1