печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6603/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням слідчого слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України капітана поліції ОСОБА_6 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000050 від 16.01.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

12.02.2025 слідчий слідчої групи Головного слідчого управління Національної поліції України капітан поліції поліції ОСОБА_6 за погодженням з прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000050 від 16.01.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000050 від 16.01.2024 за підозрами: ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 305 КК України; ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 305 КК України; ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України; ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311 КК України; ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 305 КК України; ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 305 КК України, а також за фактом скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 317 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено , що у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше січня 2024 року, ОСОБА_7 , перебуваючи на території Дніпропетровської області, діючи умисно, з корисливих мотивів, всупереч вимогам вищевказаних нормативно-правових актів, не маючи ліцензії на здійснення діяльності з обігу психотропних речовин і прекурсорів, усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи настання таких наслідків, вирішив створити злочинну організацію, тобто стійке об`єднання декількох осіб, члени якого за попередньою змовою зорганізувалися для спільної діяльності з метою безпосереднього вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, та здійснювати керівництво такою організацією, метою діяльності якої стало протиправне особисте збагачення шляхом систематичної контрабанди прекурсорів, тобто їх переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, незаконного придбання, зберігання, перевезення та пересилання прекурсорів з метою їх використання для виробництва або виготовлення наркотичних засобів чи психотропних речовин, з метою збуту, а також незаконного збуту прекурсорів, у великих, особливо великих розмірах - фенілнітропропену, нітроетану, 2-бром-1-(4-метилфеніл)пропан-1-он, ацетону, соляної та сірчаної кислот, обіг яких обмежено і стосовно яких встановлюються заходи контролю, а також незаконного придбання, зберігання з метою збуту та незаконного збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонений - альфа-бромвалерофенону у великому, особливо великому розмірі.

ОСОБА_7 , розуміючи, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлена тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення в цілому, у зв`язку з чим потребує чітких та узгоджених дій значної кількості людей, маючи намір здійснювати такі діяння протягом тривалого періоду часу, спланував досягнути поставленої мети за рахунок створення і керування стійким ієрархічним об`єднанням - злочинною організацією, до складу якої в різний час ним особисто або через інших учасників злочинної організації з їх подальшим погодженням залучено ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб.

При цьому вищевказані особи, попередньо, умисно й добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, зорганізувалися у внутрішньо й зовнішньо стійке ієрархічне злочинне об`єднання для вчинення злочинів у сфері обігу прекурсорів та психотропних речовин, склавши при цьому єдиний план злочинних дій, відомий усім учасникам групи із розподілом функцій кожного з них, спрямованих на реалізацію цього плану, підкорюючись під час злочинної діяльності ОСОБА_7 , як керівнику та організатору злочинної організації.

Зокрема ОСОБА_7 як керівник злочинної організації виконував такі функції:

- з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів створив та очолив злочинну організацію, до складу якої залучив ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб;

- здійснював загальне керівництво та координацію дій всіх учасників злочинної організації;

- спільно з іншими учасниками організації розробляв плани вчинення злочинів, координував їх дії під час готування та вчинення кримінальних правопорушень;

- розподіляв ролі між усіма учасниками злочинної організації;

- встановлював загальні правила поведінки та конспірації у злочинній організації та забезпечував нагляд за їх дотриманням учасниками;

- розподіляв грошові кошти, отримані від вчинення протиправної діяльності, між учасниками організації;

- вживав необхідних заходів для організації та утримання місць, призначених для незаконного придбання, зберігання, перевезення, пересилання прекурсорів з метою їх використання для виробництва або виготовлення наркотичних засобів чи психотропних речовин з метою збуту, а також незаконного збуту прекурсорів, у великих, особливо великих розмірах, а також незаконного придбання, зберігання з метою збуту та незаконного збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, у великому, особливо великому розмірі. З цією метою підшуковував нежитлові приміщення (гаражі), необхідну тару, етикетки до неї з метою конспірації подальшого збуту вказаних речовин учасниками злочинної організації;

- забезпечував учасників злочинної організації засобами, необхідними для подальшого функціонування злочинної організації;

- налагоджував збут прекурсорів та психотропних речовин у різних областях України.

У визначеній злочинній організації, з метою ефективності її функціонування, ОСОБА_7 розділив між іншими учасниками створеної ними злочинної організації ролі, спрямовані на одержання неправомірної вигоди від контрабанди прекурсорів, незаконного, придбання, зберігання, перевезення, пересилання прекурсорів з метою їх використання для виробництва або виготовлення наркотичних засобів чи психотропних речовин, з метою збуту, а також незаконного збуту прекурсорів та особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, в особливо великому розмірі.

В той же час ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, як учасники злочинної організації, виконували такі функції:

- добровільно вступили до складу утвореної ОСОБА_7 злочинної організації з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів;

- брали участь в розробленні планів злочинних дій, в тому числі і контрабанді прекурсорів на територію України з метою подальшого збуту;

- за вказівкою та погодженням з ОСОБА_7 на території Республіки Польща отримували від невстановлених осіб прекурсори, які в подальшому з метою збуту та використання для виробництва або виготовлення наркотичних засобів чи психотропних речовин перевозили з приховуванням від митного контролю на територію України;

- за вказівкою та погодженням з ОСОБА_7 здійснювали підбір місць для зберігання вказаних прекурсорів після їх ввезення на територію України поза митним контролем, перевантаження останніх між транспортними засобами, а також подальшого фасування з метою збуту;

- за вказівкою та погодженням з ОСОБА_7 купували та отримували від інших невстановлених учасників злочинної організації тару, в яку у спеціально визначених місцях фасували прекурсори та особливо небезпечні психотропні речовини у великому, особливо великому розмірі з метою їх подальшого незаконного збуту;

- за вказівкою та погодженням з ОСОБА_7 , фасували прекурсори та особливо небезпечні психотропні речовин в особливо великих розмірах, які шляхом поштових відправлень через ТОВ «Нова Пошта», пересилали іншим учасникам злочинної організації для подальшого збуту;

- отримуючи замовлення від операторів або організатора злочинної організації - ОСОБА_7 про необхідну кількість замовлених прекурсорів та особливо небезпечних психотропних речовин споживачами у населених пунктах України, фасували необхідний вид та кількість речовин та пересилали замовникам - споживачам шляхом поштових відправлень через ТОВ «Нова Пошта», чим незаконно збували в особливо великих розмірах;

- звітували організатору злочинної організації щодо кількості незаконно збутих прекурсорів та особливо небезпечних психотропних речовин, необхідності додаткових поставок для забезпечення безперервності процесу подальшого незаконного збуту, а також про кількість отриманих коштів за незаконно збуті прекурсори та психотропні речовини.

28.10.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Надалі 28.10.2024 о 11 год 31 хв ОСОБА_5 затримано в порядку п. 4 ч. 1 ст. 208 КПК України.

29.10.2024 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.12.2024, включно, без права внесення застави.

25.11.2024 постановою заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000050 продовжено до 3 місяців, тобто до 15.01.2025.

05.12.2024 слідчим суддею Печерського районного суду продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000050 продовжено до 7 місяців, тобто до 15.05.2025.

20.12.2024 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.02.2025, без визначення розміру застави.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень (злочинів), є зібрані в ході досудового розслідування докази.

Слідчий вказує, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , крім того органом досудового розслідування зібрано докази винуватості ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, проте для завершення досудового розслідування необхідно виконати значний обсяг слідчих та процесуальних дій на проведення яких потрібен додатковий час, тому з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та для виконання завдань кримінального провадження, виникла необхідність у продовженні дії запобіжного заходу.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити, зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В судовому засіданні захисник заперечував щодо задоволення клопотання, зазначивши про безпідставність продовження строку дії застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із відсутністю ризиків заявлених прокурором, які обумовлюють можливість застосування найсуворішого запобіжного заходу, вказавши на необґрунтованість пред`явленої підозри. Просив застосувати до підозрюваного інший більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів громадян, що становить суму 232 240 (двісті тридцять дві тисячі двісті сорок) гривень, яка співмірна з його майновим станом (а саме його батьків), подав до суду письмові заперечення та документи характеризуючі особу підозрюваного.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000050 від 16.01.2024 за підозрами: ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 305 КК України; ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 305 КК України; ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України; ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311 КК України; ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 305 КК України; ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 305 КК України, а також за фактом скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 317 КК України.

28.10.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Надалі 28.10.2024 о 11 год 31 хв ОСОБА_5 затримано в порядку п. 4 ч. 1 ст. 208 КПК України.

29.10.2024 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.12.2024, включно, без права внесення застави.

25.11.2024 постановою заступника Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000050 продовжено до 3 місяців, тобто до 15.01.2025.

05.12.2024 слідчим суддею Печерського районного суду продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000050 продовжено до 7 місяців, тобто до 15.05.2025.

20.12.2024 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17.02.2025, без визначення розміру застави.

З матеріалів клопотання вбачається, що у даному кримінальному провадженні виконано значний обсяг слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання та перевірку здобутих доказів у ньому, проте, закінчити розслідування у строк до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 немає можливості, оскільки з метою повного, всебічного та неупередженого розслідування кримінального провадження, необхідно провести ряд слідчих та процесуальних дій.

Зокрема слідчий зазначає, що на даний час у вищезазначеному кримінальному провадженні продовжують проводитися слідчі (розшукові) дії, направлені на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування. Однак, для закінчення досудового розслідування та звернення до суду з обвинувальним актом, необхідно провести ще ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а саме:

? здійснити аналіз здобутих відомостей отриманих під час тимчасового доступу до документів, які перебувають у володінні ПрАТ «ВФ Україна», ПрАТ «Київстар» та ТОВ «лайфселл»;

? провести огляд речей та документів, вилучених у ході виконання обшуків (огляд речей та документів займає значний час, оскільки під час проведення досудового розслідування проведено понад 40 обшуків, в ході яких вилучено велику кількість мобільних телефонів, комп`ютерної техніки, флешнакопичувачів, банківських карток, документів, чорнових записів тощо, що потребує детального огляду та аналізу);

? долучити до матеріалів кримінального провадження висновки попередньо призначених судових експертиз матеріалів речовин та виробів, судових комп`ютерно-технічних експертиз, судових балістичних експертиз, судових молекулярно-генетичних експертиз, судових вибухо-технічних експертиз (на теперішній час експертними установами виконуються понад 93 судові експертизи за різними напрямками, виконання яких потребує значного часу);

? за результатами отриманих судових експертиз визначитись із необхідністю проведення додаткових чи повторних експертних досліджень;

? розсекретити в повному обсязі та долучити до матеріалів кримінального провадження матеріали проведених негласних слідчих (розшукових) дій, клопотання щодо надання дозволу на їх проведення, ухвали слідчого судді, винесені за результатами розгляду вказаних клопотань, постанови прокурора про проведення негласних слідчих (розшукових) дій та відповідні доручення оперативному підрозділу;

? провести слідчі (розшукові) дії, спрямовані на встановлення інших осіб, причетних до вчинення вказаних кримінальних правопорушень, які на даний час не встановлені, зокрема отримувачів поштових відправлень від підозрюваних;

? у разі встановлення отримувачів поштових відправлень від підозрюваних, допитати їх як свідків у даному кримінальному провадженні;

? за результатами опрацювання результатів негласних слідчих (розшукових) дій та матеріалів, отриманих від операторів та провайдерів транспортних телекомунікаційних мереж, додатково допитати підозрюваних у кримінальному провадженні та інших свідків;

? повідомити ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , про зміну раніше повідомленої підозри у кримінальному провадженні з урахуванням отриманих висновків експертів за результатами здійснених досліджень;

? перевірити підозрюваних на причетність до вчинення інших кримінальних правопорушень, інформацію щодо яких здобуто в ході досудового розслідування кримінального провадження;

? за результатами виконання відповідних судових експертиз повідомити підозрюваним про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень у зв`язку зі встановленням фактів їх причетності до скоєння інших злочинів;

? провести інші необхідні слідчі та негласні слідчі (розшукові) дії, у яких виникне необхідність;

? вчинити дії передбачені ст. 290 КПК України та ознайомити сторону захисту з матеріалами досудового розслідування даного кримінального провадження;

? скласти та направити до суду обвинувальний акт і реєстр матеріалів даного кримінального провадження.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до положень ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено слідчим суддею при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Наряду з вказаним, у п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Слідчим суддею встановлено, що у даному кримінальному провадженні триває досудове розслідування та існує потреба в проведенні ряду слідчих та процесуальних дій, у зв`язку із чим 05.12.2024 слідчим суддею Печерського районного суду продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000050 продовжено до 7 місяців, тобто до 15.05.2025.

Даних про наявність підстав для скасування ОСОБА_5 запобіжного заходу або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України

При продовженні строку дії застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлені слідчим суддею ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати.

Варто зазначити, що застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання, та не приймає доводи сторони захисту з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.

Питання доведеності вини підозрюваного у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

З урахуванням обставин справи та враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та у вчиненні злочину передбаченого статтею 255 Кримінального кодексу України, слідчий суддя вважає за можливе не визначати підозрюваній розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 12.04.2025 включно, в межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000050 від 16.01.2024.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1