ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/298/25
провадження № 1-кс/753/389/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" лютого 2025 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0004956, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до слідчого суді з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0004956 від 25 грудня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Як зазначив прокурор в обґрунтування клопотання, досудовим розслідуванням у цьому кримінальному провадженні встановлено, що 24 грудня 2024 року близьо о 14 год. 00 хв., за адресою: АДРЕСА_1 , дві невстановлені особи жіночої статі, діючи за попередньою змовою групою осіб, шляхом обману, заволоділи грошовими коштами ОСОБА_4 у сумі 450 000 гривень, завдавши останній матеріальну шкоду у великих розмірах.

Згідно з матеріалами клопотання ОСОБА_5 , визначивши вчинення злочинів, як основне джерело здобуття коштів для свого існування, з метою особистого збагачення, шляхом вчинення умисних злочинів спрямованих на заволодіння чужим майном шляхом шахрайств, у невстановлений досудовим слідством час, вступила у злочинну змову з невстановленими досудовим слідством особами. В подальшому, вказана група осіб розробила злочинний план незаконного збагачення, шляхом повідомлення особам похилого віку завідомо неправдивої інформацію про проведення грошової реформи для заміни грошових купюр старого зразка на грошові купюри нового зразка.

Так, ОСОБА_5 будучи безпринципною та байдужою до наслідків вчинення злочинів, здатною чинити протиправні дії проти власності громадян, надала свою попередню згоду на участь у вчиненні даного виду злочину, та згідно відведеної їй ролі, представившись довіреною особою народного депутата пропонувала особам похилого віку здійснити заміну грошових купюр старого зразка на грошові купюри нового зразка.

Пошук потенційних потерпілих, безпосереднє спілкування з ними, а також координацію дій ОСОБА_5 взяли на себе інші співучасники.

На виконання вказаного злочинного плану 24 грудня 2024 року близько 14 години 00 хвилин ОСОБА_5 спільно з не встановленою досудовим розслідуванням особою жіночої статі прибули за адресою: м. Київ, перетин Харківського шосе та вул. Брацлавської, де побачили літню жінку із палочкою, яка в подальшому виявилась потерпілою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_5 , керуючись єдиним умислом на заволодіння грошовими коштами громадянки ОСОБА_4 , діючи по заздалегідь розробленому плану, виконуючи вказівки невстановленої досудовим слідством особи, розуміючи протиправність своїх дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, з корисних мотивів, 24 грудня 2024 року близько 14 години 15 хвилин прийшла до кв. АДРЕСА_2 , та представившись помічником народного депутата запропонувала здійснити обмін грошових купюр старого зразка на грошові купюри нового зразка потерпілій. Після чого ОСОБА_4 передала останній грошові кошти в сумі 450 000 грн., яка здійснила підміну грошових коштів на сувенірні купюри номіналом 500 та 1000 грн. та 100 доларів США.

В подальшому, ОСОБА_5 , отримавши вищевказану суму грошових коштів, з місця вчинення злочину зникла, після чого грошовими коштами розпорядилась згідно заздалегідь розробленого плану.

Протиправними діями групи осіб, до складу якої входить ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 було завданого матеріального збитку на загальну суму 450 000 гривень.

15 січня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 09 січня 2025 року у справі № 753/298/25 1-кс/753/140/25 було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого в приміщеннях будинку за місцем проживання ОСОБА_5 було виявлено жорсткий диск та сервер (відеореєстратор), на яких можливо зберігається інформація щодо осіб, причетних до скоєння кримінального правопорушення та які разом з ОСОБА_5 прибули за її місцем проживання для переховування особистих речей (одягу) та грошових коштів.

Як стверджує прокурор, виявлена інформація може стосуватися скоєння кримінального правопорушення та може бути використана під час проведення досудового розслідування як речовий доказ.

У зв`язку з відсутністю можливості подолати системи логічного захисту жорсткий диск Seagate s/n 9VMRWWYQ, на 500 GB та сервер (відеореєстратор) AJHUA, s/n 6J0D79FPAZ8602D було вилучено.

Постановою слідчого від 15 січня 2025 року вказані речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0004956 від 25 грудня 2024 року.

Прокурор просить накласти арешт на зазначене майно, посилаючись на необхідність збереження його як речового доказу, оскільки воно може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення.

Прокурор та власник майна у судове засідання не з`явилась, їх неявка відповідно до приписів статті 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення та відчуження.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Частиною четвертою статті 190 КК України передбачено відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчинене у великих розмірах, або шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 190 КК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що вилучені під час обшуку жорсткий диск Seagate s/n 9VMRWWYQ на 500 GB та сервер (відеореєстратор) AJHUA, s/n 6J0D79FPAZ8602D, відповідають критеріям, передбаченим частиною 1 статті 98 КПК України, оскільки можуть містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зокрема про осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, часу та етапів його вчинення тощо.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що мало місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 190 КК України, вказане вище майно, яке вилучене під час обшуку, відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження,враховуючи правову підставу для арешту майна, а також з метою об`єктивного всебічного досудового розслідування та необхідності встановлення обставин скоєння злочину, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором доведено необхідність арешту вказаного майна, оскільки воно має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні з метою їх збереження.

За таких обставин клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на жорсткий диск Seagate s/n 9VMRWWYQ на 500 GB та сервер (відеореєстратор) AJHUA, s/n 6J0D79FPAZ8602D, які були вилучені 15 січня 2025 року під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1