Справа № 545/1227/25
Провадження № 1-в/545/161/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2025 рокум. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві подання начальника Державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16)» відносно засудженої

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новоустинівка, Устинівського району, Кіровоградської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, навчався на 2 курсі Кропивницького професійного ліцею, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ;

раніше судимий:

21.01.2022 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської обл. за ст. 185 ч. 2, 75 КК України до 1 року позбавлення волі з випробовуванням з іспитовим строком на 1 рік;

засуджений:

02.04.2024 року Кіровським районним судом м. Кіровограда за ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4, 185 ч. 4, 186 ч. 4, 70, ч. 1, 71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 25.02.2025 року кримінальне провадження за ст. 185 ч. 2, 185 ч. 4 КК України закрито в зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлюється кримінальна відповідальність діяння, відповідно до ст. 5 КК України. Вважати засудженим за ст. 186 ч. 4, 69, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі;

про звільнення від покарання і пом`якшення покарання,-

ВСТАНОВИВ:

До Полтавського районного суду Полтавської області з Полтавського апеляційного суду на новий розгляд надійшло подання начальника Державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16)» відносно засудженого ОСОБА_3 , в обґрунтування якого посилаються на те, що 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В силу ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотню дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. ОСОБА_3 раніше судимий 21.01.2022 року Бобринецьким районним судом Кіровоградської області за ст. 185 ч. 2, 75 КК України до 1 року позбавлення волі з випробовуванням з іспитовим строком на 1 рік. 02.04.2024 року ОСОБА_3 засуджений Кіровським районним судом м. Кіровограда за ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4, 185 ч. 4, 186 ч. 4, 70, ч. 1, 71 КК України до 7 років 1 місяця позбавлення волі. Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 25.02.2025 року кримінальне провадження за ст. 185 ч. 2, 185 ч. 4 КК України закрито в зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлюється кримінальна відповідальність діяння, відповідно до ст. 5 КК України. Вважати засудженим за ст. 186 ч. 4, 69, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Проте, на теперішній час залишається невирішеним питання щодо звільнення від покарання і пом`якшення покарання за вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21.01.2022 року.

Представник адміністрації виправної колонії та засуджений ОСОБА_3 надали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання.

Дослідивши матеріали особової справи, суд прийшов до наступного висновку.

Частина перша статті 5 КК України встановлює правило за яким закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч. 1 ст. 51 КУпАП, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, два неоподаткованих мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Зміна максимального розміру дрібного викрадення чужого майна із 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян до 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян є зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки в тексті кримінального закону цей розмір не визначений і він вказаний в ст. 51 КУпАП.

Судом встановлено, що 21.01.2022 року вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_3 визнаний винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначене йому покарання у виді одного року позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнено від призначеного покарання з іспитовим строком на один рік.

Зі змісту вироку вбачається, що ОСОБА_3 скоїв крадіжку майна: 23.03.2021 року на суму 1220,00 грн.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги за період з 01.01.2021р. по 30.06.2021р. складав 1135,00 грн. (50% розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом на 1 січня). Тобто, 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за цей період складали суму 2270,00 грн. Таким чином, станом на день розгляду клопотання відповідальність за вищевказані дії ОСОБА_3 передбачена ст. 51 КУпАП, а тому, у зв`язку з частковою декриміналізацією, введену новим Законом, на підставі ст. 5 КК України, суд вважає необхідним звільнити останнього від відбування покарання за вищевказаним вироком за ч. 2 ст. 185 КК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання,- у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7(крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Частиною 2 статті 74 КК України, передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, враховуючи суму викраденого майна, за яку було засуджено ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що на останнього розповсюджується дія Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024р., який набрав чинності 09.08.2024р., яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 7 жовтня 2024 року у справі №278/1566/21(провадження№51-2555кмо24), де вказав, що Закон №3886-IX є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП. Зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

За таких обставин, подання підлягає задоволенню, а ОСОБА_3 підлягає звільненню від призначеного судом покарання за вироком суду за діяння, кримінальна караність яких усунута.

Крім того, у зв`язку з декриміналізацією призначеного ОСОБА_3 покарання за вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21.01.2022 року, суд вважає не застосовувати ч. 1 ст. 71 КК України по вироку Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.04.2024 року.

При цьому, суд саме звільняє засуджену від відбування покарання, а не приводить вирок суду у відповідність до нового Закону, оскільки таке приведення у випадку декриміналізації діянь, за які особа була засуджена, фактично є скасуванням або зміною вироку, що виходить за межі повноважень суду, який не ухвалював зазначений вирок, на стадії його виконання.

Крім того, суд зазначає, що декриміналізація окремого епізоду не може вплинути на кваліфікацію дій засудженої та міру призначеного їй покарання.

Керуючись ст. 369, 376, 537, 539 КПК України, ч. 1 ст. 5, ч. 2 ст.74 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання Державної установи «Божковська виправна колонія (№ 16)» відносно засудженої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від покарання і пом`якшення покарання - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням Законом № 3886-IX від 18.07.2024 року караності діяння, звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного за вироком Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 21.01.2022 року за ч. 2 ст. 185 КК України.

Вважати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02.04.2024 року, з урахуванням ухвали Кропивницького апеляційного суду від 25.02.2025 року, за ст. 186 ч. 4, 69 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів з моменту її проголошення.

СуддяОСОБА_4