ЛЕТИЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер судової справи №678/529/25
Номер провадження №1-кп-678-65/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2025 року селище Летичів

Летичівський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Летичів обвинувальний акт, який затверджений 31 березня 2025 року прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 18 вересня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002930, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Линовиця Прилуцького району Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, на утриманні 4 неповнолітніх дітей (зі слів), не працюючого, інвалідність відсутня, раніше не судимого, солдата, командира першого розвідувального відділення розвідувального взводу аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

І. ФОРМУЛЮВАННЯ ОБВИНУВАЧЕННЯ, ВИЗНАНОГО СУДОМ ДОВЕДЕНИМ, СТАТТЯ ЗАКОНУ УКРАЇНИ ПРО КРИМІНАЛЬНУ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ, ЩО ПЕРЕДБАЧАЄ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬ ЗА КРИМІНАЛЬНЕ ПРАВОПОРУШЕННЯ, ВИННИМ У ВЧИНЕННІ ЯКОГО ВИЗНАЄТЬСЯ ОБВИНУВАЧЕНИЙ

1. Командир першого розвідувального відділення розвідувального взводу аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , усвідомлюючи те, що вогнепальна зброя і боєприпаси відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне поводження із бойовими припасами, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. 178 Цивільного кодексу України, п. 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» №2471-12 від 17 червня 1992 року, а також в порушення вимог п.п. 9, 11, 15 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12 жовтня 1992 року та п. 8.1, 8.9, 12 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також бойових припасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21 серпня 1998 року, які забороняють носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут без відповідного дозволу вогнепальної зброї і бойових припасів, вчинив незаконне поводження з вогнепальною зброєю та бойовими припасами за наступних обставин.

Так, солдат ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом, спрямованим на незаконне поводження з вогнепальною зброєю та бойовими припасами, протиправно, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, у першій половині вересня 2024 року, більш точного часу досудовим розслідування не встановлено, перебуваючи на відкритій ділянці місцевості у с. Антонівка Летичівської територіальної громади Хмельницького району Хмельницької області, знайшов на території стрільбища придатну для стрільби нарізну військову вогнепальну зброю - штурмову гвинтівку «GROT С16 FB-МІ», № НОМЕР_2 , калібру 5,56 x 45 мм, виробництва «Fabryka Broni «Lucznik» - Radom Sp. z o.o.», Республіка Польща, що була споряджена двадцять двома патронами, які є придатними для стрільби військовими боєприпасами до стрілецької вогнепальної зброї калібру 5,56 x 45 мм проміжними патронами з кулею зі сталевим осердям «М855», виготовлені промисловим способом, які призначені для стрільби з автоматів (М16, М16А1, М16А2), карабінів (М4А1, М16А4, AR-15), ручних кулеметів (FN Minimi, М249 SAW) та іншої зброї калібру 5,56 x 45 мм., котрі умисно і незаконно придбав шляхом привласнення знайденого та переніс до місця власного проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , де заховав вищевказані вогнепальну зброю та бойові припаси за пральною машиною у ванній кімнаті та розпочав їх зберігання без передбаченого законом дозволу до моменту вилучення працівниками поліції в період часу з 08 год. 30 хв. по 10 год. 31 хв. 28 вересня 2024 року.

В подальшому, 28 вересня 2024 року в період часу з 08 год. 30 хв. по 10 год. 31 хв., в ході обшуку домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_4 виявлено та вилучено придатну для стрільби нарізну військову вогнепальну зброю - штурмову гвинтівку «GROT С16 FB-МІ», № НОМЕР_2 , калібру 5,56 x 45 мм, виробництва «Fabryka Broni «Lucznik» - Radom Sp. z o.o.», Республіка Польща, що була споряджена двадцять двома патронами, які є придатними для стрільби військовими боєприпасами до стрілецької вогнепальної зброї калібру 5,56 x 45 мм. проміжними патронами з кулею зі сталевим осердям «М855», виготовлені промисловим способом, які призначені для стрільби з автоматів (МІ6, М16А1, М16А2), карабінів (М4А1, М16А4, AR-15), ручних кулеметів (FN Minimi, М249 SAW) та іншої зброї калібру 5,56 x 45 мм.

Своїми умисними діями, які виразились у придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї і бойових припасів без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

ІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ПРОВАДЖЕННЯ

2. Прокурор ОСОБА_3 зазначив, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення є доведеною сукупністю зібраних органом досудового розслідування доказів, при цьому обвинувачений повністю і беззаперечно визнав свою вину, тому, враховуючи його особу, наявність на утриманні 4 неповнолітніх дітей, посередню характеристику з місця несення військової служби, обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, з урахуванням предмета злочину, просить призначити покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді 4 років позбавлення волі, стягнути з обвинуваченого витрати на залучення експерта, питання про речові докази вирішити згідно ст. 100 КПК України - змиви знищити, зброю - передати військовій частині НОМЕР_3 , запобіжний захід не обирати.

3. Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю і беззаперечно, під час допиту повністю підтвердив фактичні обставини, які зазначені у обвинувальному акті, зокрема, час, місце, спосіб, мотив, мету, тощо, жодним чином їх не оспорює, як не ставить під сумнів кваліфікацію своїх дій та зібрані органом досудового розслідування докази, щиро кається у вчиненому, обіцяє таких дій у майбутньому більше не вчиняти, свій вчинок засуджує і жалкує про вчинене, готовий понести передбачену законом відповідальність, однак просить його суворо не карати і надати можливість саме на свободі виправитись - без ізоляції від суспільства та продовжувати військову службу, врахувати, що хоча не одружений, однак має на утриманні 4 неповнолітніх дітей.

ІIІ. ПОЗИЦІЯ СУДУ ЩОДО РОЗГЛЯДУ КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ В ПОРЯДКУ, ВИЗНАЧЕНОМУ Ч. 3 СТ. 349 КПК УКРАЇНИ

4. Прокурор і обвинувачений зазначили, що в обвинувальному акті вірно викладені фактичні обставини вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, ці обставини не оспорюють і вважають недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин.

5. Суд з`ясував, що учасники провадження правильно розуміють зміст обставин, які ніким не оспорюються і немає сумнівів у добровільності їх позиції, їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

6. Судом проведено лише допит обвинуваченого, досліджено матеріали, які характеризують особу обвинуваченого, докази на підтвердження розміру процесуальних витрат, процесуальні рішення щодо речових доказів.

7. У зв`язку із цим на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

8. Згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

9. У абз. 2 п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року роз`яснено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

10. Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 15 січня 2024 року у справі №722/594/22 вказала: виправлення як мета покарання - це той наслідок, якого прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу.

Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його в подальшому від вчинення нових злочинів.

З моральної точки зору, виправлення засудженого і є кінцевою метою покарання.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню.

11. Як зазначено у ч. 1 ст. 263 КК України носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу - караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років.

12. Тобто, кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України відповідно до ч. 4 і ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

13. ОСОБА_4 має негативне ставлення до вчиненого ним кримінального правопорушення, повністю і беззаперечно визнає свою вину, щиро кається, готовий понести призначене покарання, хоча не одружений, однак має на утриманні 4 неповнолітніх дітей (зі слів), є військовослужбовцем, приймав участь у бойових діях, за місцем несення військової служби характеризується посередньо, інвалідність відсутня, раніше не судимий, не перебуває на диспансерному обліку в лікарів нарколога і психіатра, відомості про притягнення до адміністративної відповідальності протягом року до дня вчинення інкримінованого кримінального правопорушення відсутні.

14. Органом досудового розслідування і судом встановлено, що у відповідності до вимог п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.

У даній справі ні органом досудового розслідування, ні судом не встановлено обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання ОСОБА_4 .

15. Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, дані про особу ОСОБА_4 , обставину, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, негативне ставлення обвинуваченого до вчиненого, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації і достатності покарання, досягнення мети виправлення, суд приходить до висновку, що йому необхідно призначити покарання за ч. 1 ст. 263 КК України - у виді позбавлення волі ближче до мінімальної межі санкції вказаної статті закону України про кримінальну відповідальність, а також про можливість його виправлення без відбування покарання, встановивши іспитовий строк в мінімальній межі, яка визначена у ч. 4 ст. 75 КК України, що буде достатнім для того, щоб в умовах здійснення контролю за поведінкою він довів своє виправлення, з покладенням обов`язків, визначених у п. 1 і п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

16. Суд переконаний, що призначення саме такого покарання ОСОБА_4 буде справедливим, необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

V. МОТИВИ УХВАЛЕННЯ ІНШИХ РІШЕНЬ ЩОДО ПИТАНЬ, ЯКІ ВИРІШУЮТЬСЯ СУДОМ ПРИ УХВАЛЕННІ ВИРОКУ ТА ПОЛОЖЕННЯ ЗАКОНУ, ЯКИМИ КЕРУВАВСЯ СУД

17. Згідно обвинувального акта і реєстру матеріалів відсутня майнова шкода, завдана кримінальним правопорушенням, цивільний позов не заявлявся, запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

18. Питання про речові докази суд вирішує згідно вимог ч. 9 ст. 100 КПК України: змиви і боєприпаси - необхідно знищити, а зброю - необхідно передати військовій частині.

19. Суд ухвалює обвинувальний вирок, тому на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України на користь держави з обвинуваченого підлягають стягненню витрати на залучення експерта.

20. Згідно з ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд кримінального провадження проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

У формулюванні обвинувачення, визнаного доведеним, викладено ті обставини, які зазначені у обвинувальному акті, адже їх повністю і беззаперечно визнав обвинувачений.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 30-32, 84-86, 91-94, 107-108, 110, 337, 349, 368-371, 373-374, 376, 392-395, 532 КПК України,

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На ОСОБА_4 , як особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, покласти обов`язки, передбачені п. 1 і п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази:

змив з предмету зовні схожого на автомат, який поміщено до паперового конверту та контрольний зразок, який поміщено до окремого паперового конверту згідно постанови слідчого від 28 вересня 2024 року (а.с. 61-62 т. 2) - знищити;

тринадцять патронів калібру 5,56 * 45 мм, дев`ять гільз патронів калібру 5,56 * 45 мм, кулі, первинна упаковка, які запаковано в спеціальний пакет Експертна служба МВС України №2881879 та здані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів згідно постанови слідчого від 14 жовтня 2024 року (а.с. 84-85 т. 2) - знищити;

предмет зовні схожий на автомат, який є нарізною військовою вогнепальною зброєю - штурмовою гвинтівкою «GROT С16 FB-МІ», № НОМЕР_2 , калібру 5,56 x 45 мм, виробництва «Fabryka Broni «Lucznik» - Radom Sp. z o.o.», Республіка Польща, який згідно постанови слідчого від 14 жовтня 2024 року залишений на відповідальному зберіганні в Хмельницькому НДЕКЦ МВС до рішення суду (а.с. 79-80 т. 2) - повернути до військової частини НОМЕР_3 у якій дана зброя перебуває на обліку і рахується втраченою (а.с. 92, 94, 116 т. 2).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта (висновок експерта №СЕ-19/123-24/11918-БЛ від 04 жовтня 2024 року) в розмірі 5173,35 грн.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Летичівський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку суду не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1