Справа № 182/223/25
Провадження № 1-кп/0182/808/2025
У Х В А Л А

Іменем України

13.03.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні на стадії підготовчого судового розгляду в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської області в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжних заходів у кримінальному провадженні з обвинувальним актом №0001418 від 20.11.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 Кримінального кодексу України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 Кримінального кодексу України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки с.Шедієве, Новосанжарського району Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_4 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_5

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 Кримінального кодексу України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

в с т а н о в и в:

1.У провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває вказане кримінальне провадження.

2.Прокурором до суду подані клопотання про продовження строку дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених. Прокурор ОСОБА_6 у судовому засіданні просив продовжити строк дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , кожному окремо, строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), а саме: переховування від суду, впливу на потерпілого, вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки останні обвинувачуються у скоєнні тяжкого злочину та повною мірою усвідомлюють невідворотність покарання і настання для них передбачених законом обмежень їхніх прав та свобод, з потерпілим раніше перебували у дружніх відносинах, а ОСОБА_3 вчинив злочин під час іспитового терміну. Вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

3.Обвинувачений ОСОБА_3 заперечив проти заявленого прокурором клопотання та просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт за місцем проживання його батьків та бабусі, зі слів обвинуваченого останні не будуть заперечувати проти його перебування під час домашнього арешту за їх місцем мешкання. Крім того зауважив, що до обрання запобіжного заходу не впливав на потерпілого та не переховувався від поліції та суду.

4.Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 підтримав клопотання підзахисного, заперечив проти заявленого прокурором клопотання посилаючись на практику ЄСПЛ, недоведеність ризиків наведених прокурором, відсутність доказів заявлених ризиків, просив суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора та змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

5.Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив щодо заявленого прокурором клопотання та просив змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт, запевнив суд що переховуватись не буде, буде дотримуватись умов домашнього арешту, спілкуватись з потерпілим теж не буде. Зазначив, що у потерпілого до нього претензій немає. Зазначив, що у нього є бабуся, яка може взяти його на поруки.

6.Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 підтримала думку свого підзахисного. Вважає, що впливати на потерпілого обвинуваченому ОСОБА_4 немає сенсу, оскільки в матеріалах справи наявні інші докази, зокрема відео кримінального правопорушення. Крім того, ніхто з приводу тиску з боку ОСОБА_4 не звертався, обвинувачений раніше не судимий та в нього є бабуся яка слідчому судді зазначала що не заперечує проти домашнього арешту.

7.Прокурор щодо заявлених стороною захисту клопотань про зміну запобіжних заходів на домашні арешти заперечив та підтримав заявлені стороною обвинувачення клопотання.

8.Вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши надані клопотання прокурора, суд приходить до такого висновку.

9. Згідно із вимогами ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

10.Строк тримання обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під вартою закінчується 19.03.2025, судове провадження перебуває на стадії підготовчого судового провадження та до вказаного часу не може бути завершене.

11.Відповідно до ч.4 ст.199 КПК України суд розглядає питання продовження строку тримання під вартою за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

12.Відповідно до вимог ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

13.Згідно із ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

14.Частиною 1 ст.194 КПК України під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

15.Стороною захисту не спростовується питання обґрунтованості підозри, враховуючи це, та наданий до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, суд приходить до висновку, що наявна підозра/обвинувачення у вчиненні обвинуваченими вказаного кримінального правопорушення не є вочевидь необґрунтованою.

16.Крім того, суд враховує, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, їх репутацію, вік та стан здоров`я (даних про погіршення стану здоров`я або неможливості їх перебування під вартою до суду не надходило), їхні соціальні зв`язки (доказів про наявність міцних соціальних зв`язків у суду немає, ніхто з родичів до суду не звертався, долею обвинувачених не цікавився), офіційно ніде не працевлаштовані, тому суд приходить до висновку, що продовжує існувати ризик, що обвинувачені з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке згідно з чинним законодавством пов`язане з позбавленням волі можуть переховуватись від суду.

17.Крім того, потерпілий по справі ще не допитаний судом, тому суд вважає, що продовжує існувати ризик незаконного впливу на потерпілого у даному кримінальному провадженні.

18.Також суд враховує, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину у період іспитового строку, що в свою чергу підтверджує ризик вчинення обвинуваченим іншого кримінального правопорушення.

19.Щодо обставин на які посилається сторона захисту, то суд вважає, що такі обставини не можуть бути беззаперечними стимулюючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки обвинувачених.

20.З огляду на наведене, суд вважає обґрунтованими наявність зазначених прокурором підстав для продовження дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кожного окремо, та вважає, що менш суворі запобіжні заходи не можуть забезпечити уникнення вказаних ризиків та належної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

21.Тому клопотання прокурора підлягають задоволенню, а в задоволенні клопотань сторони захисту слід відмовити.

22.Відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, застава не визначалась.

Керуючись статтями 179, 182, 183, 194, 315, 369-372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

1.Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

2.У задоволенні клопотання сторони захисту відмовити.

3.Продовжити щодо ОСОБА_3 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не більш ніж на 60 діб тобто до09 травня 2025 року включно.

4.Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

5.У задоволенні клопотання сторони захисту відмовити.

6.Продовжити щодо ОСОБА_4 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не більш ніж на 60 діб, тобто до 09 травня 2025 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали оголошено 17.03.2025.

Суддя: ОСОБА_1