Справа №635/734/25
Провадження №1-кп/635/795/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року с-ще Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000006 від 03 січня 2025 року

за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Шопіно, Яковлівського району, Бєлгородської області, громадянка України, незаміжня, з середньою освітою, офіційно не працює, не зареєстрована, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судима

у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

встановив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_5 ія Вячеславівна, вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, за таких обставин.

Так, що ОСОБА_4 , на підставі усної домовленості з потерпілим ОСОБА_6 проживала за місцем його фактичного мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 та наглядала за його будинками.

На початку грудня 2024 року, більш точного часу в ході судового розгляду встановити не представилось можливим, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_4 виник раптовий, злочинний, корисливий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, яке зберігалось на території домоволодіння та належить потерпілому ОСОБА_6 .

В подальшому ОСОБА_4 реалізуючи свій раптовий, злочинний, корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, зателефонувала ОСОБА_7 та запропонувала придбати в неї харчову пластикову бочку «Poldon» з чорною кришкою, об`ємом 300 літрів та насосну станцію синього кольору «Imera» А024 з двигуном «Кенле Jet 100S». Після того як ОСОБА_7 приїхав за вказаною вище адресою, ОСОБА_4 повідомивши останньому, що вказані предмети належать їй, попрохала ОСОБА_7 зрізати насосну станцію, яка була вбудована в підлогу.

Після цього, ОСОБА_4 розпорядилась майном на свій розсуд, а саме продала насосну станцію синього кольору «Imera» А024 з двигуном «Кенле Jet 100S» вартістю 2803,24 грн. та харчову пластикову бочку «Poldon» з чорною кришкою, об`ємом 300 літрів вартістю 1316,67 грн. Тим самим спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 4119,91 грн.

Далі ОСОБА_4 попрохала ОСОБА_7 пройти до іншого будинку, який розташований на вищевказаній території та належить потерпілому ОСОБА_6 . Зайшовши до приміщення будинку, ОСОБА_4 попрохала ОСОБА_7 зрізати підлоговий газовий котел, повідомивши останньому, що він також належить їй.

Також, на початку грудня 2024 року, більш точного часу в ході судового розгляду встановити не представилось можливим, ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , продовжуючи реалізацію свого злочинного, корисливого умислу, направленого на заволодіння чужим майном, яке зберігалось у вказаному будинку, що належить потерпілому ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, зателефонувала ОСОБА_8 та запропонувала придбати підлоговий газовий котел «КСТ-16» 1992 року вартістю 2000 грн., який раніше був зрізаний свідком ОСОБА_7 та дві металевої бочки об`ємом 200 літрів кожна, загальною вартістю 666,66 грн.

Після цього, ОСОБА_4 , розпорядилась викраденим майном на власний розсуд, а саме продала ОСОБА_8 , чим спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 2666,66 грн.

Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 6786,57 грн.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Позиція сторін кримінального провадження

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 , повністю згодна з пред`явленим обвинуваченням, беззаперечно визнає його, а наведені в обвинуваченні час, місце, спосіб та всі обставини вчинення злочину встановлено та наведено у обвинувальному акті вірно. Свої дії піддала критичній оцінці, висловивши жаль щодо скоєного. Просила допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки їй цілком зрозуміло детально роз`яснене висунуте обвинувачення, вона повністю визнає свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, та вважає зібрані в справі докази її провини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати їх немає ніякої необхідності.

Прокурор, підтримуючи обвинувачення, заявив клопотання про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та про дослідження окремих матеріалів кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду належним чином, надав заяву про розгляд кримінального провадження без його участі, у призначенні покарання покладається на розсуд суду, цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлений.

Приймаючи до уваги, що обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні, наслідки застосування частини третьої ст.349 КПК України обвинуваченій та учасникам судового провадження роз`яснені, та вони вважають недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, при цьому у суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, суд доходить висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Висновки суду щодо доведеності вини обвинуваченого

Аналізуючи показання обвинуваченої в судовому засіданні, співставляючи ці показання з обвинуваченням ОСОБА_4 , суд робить обґрунтований висновок про те, що показання обвинуваченої мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, а відтак, з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч.3 ст.349 КПК України, доходить висновку про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_4 , «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» та кваліфікує його дії:

за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Злочини проти власності становлять одну із найнебезпечніших злочинних діянь, оскільки вони посягають на право власності, що є об`єктом злочину статті 185 Закону України про кримінальну відповідальність.

Таємним визнається таке викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілих.

Кваліфікуючою ознакою таємного викрадення чужого майна (крадіжка), є вчинення в умовах воєнного стану.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року який продовжено по теперішній час.

ОСОБА_4 вчинила злочини з прямим умислом на заволодіння чужим майном. Змістом умислу обвинуваченої охоплюється її переконаність у тому, що викрадення нею майна здійснюється таємно від потерпілих у володінні чи під охороною яких знаходиться майно з корисливим мотивом, що характеризує суб`єктивну сторону злочину.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , передбачені статтею 66 Кримінального кодексу України, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання

Перевіркою даних про особу обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона на обліку у лікаря психіатра не перебуває, у лікаря нарколога на обліку не перебуває, раніше не судима, за місцем мешкання характеризується посередньо, підлягає покаранню за вчинення тяжкого злочину, відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України.

З урахуванням викладеного, беручи до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченої, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, ставлення ОСОБА_4 до скоєного, впливу призначеного покарання на виправлення обвинуваченої, з метою захисту прав і законних інтересів особистості, суспільства і держави, з урахуванням вимог справедливості і цілей правосуддя, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі без ізоляції від суспільства в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України.

Іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Саме визначене покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Мотиви ухвалення інших рішень

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Витрати пов`язані із проведенням судово-товарознавчої експертизи № 44/25 від 08 січня 2025 року складають 380 грн. 00 коп., відповідно до вимог частини другої статті 124 Кримінального процесуального кодексу України, суд стягує з ОСОБА_4 на користь держави.

Цивільний позов відсутній.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити їй покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судово-товарознавчої експертизи за № 44/25 від 08 січня 2025 року, у розмірі 380 (триста вісімдесят) гривень 00 коп.

Речові докази: газовий котел «КСТ-16» 1992 року, дві металевої бочки об`ємом 200 літрів, насосну станцію синього кольору «Imera» А024 з двигуном та бочку харчову пластикову «Poldon», які знаходяться на відповідальному зберіганні у власника ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили вважати повернутим потерпілому.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно з частиною 15 статті 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Засудженому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву.

Учасникам судового провадження, які не були присутні при проголошенні резолютивної частини вироку, направити копію повного тексту вироку не пізніше наступного дня після ухвалення вироку (частина 7 статті 376 КПК України).

Суддя ОСОБА_1