Справа № 553/4281/24
Провадження № 1-в/553/10/2025
У Х В А Л А

Іменем України

25.02.2025м. Полтава

Ленінський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника ДУ Полтавська виправна колонія (№64)» - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

засудженого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Кіровоград, Кіровоградської області, освіта середня, розлучений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , відбуває покарання в Державній установі «Полтавська виправна колонія (№64)», раніше судимий:

22 березня 2021 року Кіровоградським районним судом м. Кіровограда за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу 850 грн. Ухвалою Кіровоградського районного суду м. Кіровограда від 03.08.2021 штраф 850 грн., призначений згідно вироку Кіровоградського районного суду м. Кіровограда від 22.03.2021 замінено на покарання у виді 50 годин громадських робіт,

засуджений 14 березня 2022 року Кіровоградським районним судом м. Кіровограда за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 8 днів позбавлення волі (вирок набрав законної сили 05 травня 2022 року),

в с т а н о в и в :

До Ленінського районного суду міста Полтави надійшла заява засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання згідно ст. 81 КК України.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення Державної установи «Полтавська виправна колонія (№64)» засуджений ОСОБА_6 підтримав заяву, просив застосувати до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Зазначає, що переглянув свою поведінку, зробив висновки, за час відбування покарання отримав дві спеціальності, приймав участь у програмі «Творчість» та був залучений в гуртку майстерні по виготовленню сувенірною продукції, на даний час працевлаштований в майстерні по виготовленню сувенірної продукції, виконує роботи з благоустрою, має заохочення, стягнення погашені. Вину в вчиненому визнає, має намір після звільнення працювати та створити сім`ю. Зазначив, що своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Представник ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)», який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з приміщення ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» зазначив, що засуджений працевлаштований в установі в майстерні по виготовленню сувенірної продукції, залучається до робіт з благоустрою. При прийнятті рішення просив врахувати надані матеріали, щодо питання застосування умовно-дострокового звільнення залишив на розсуд суду.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення подання, посилаючись на те, що позитивна тенденція у поведінці засудженого спостерігається тільки з 2024 року, станом на 24.02.2025 згідно висновку комісії засуджений не довів свого виправлення (62 бали), а тому прийти до висновку про остаточне виправлення засудженого ОСОБА_6 не можливо.

Суд, заслухавши представника колонії, прокурора, засудженого, перевіривши доводи подання, надані матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 537, 539 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема - про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Нормами ч. 2 ст. 81 та п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002 умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» передбачено, що оскільки судовий розгляд питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст. ст. 81, 82 КК України є:

- ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;

- участь у суспільно-корисній праці;

- участь у виховних заходах;

- участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;

- участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;

- участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,

- поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;

- прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);

- визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;

- підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.

Тобто, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення, суд виходить з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування ним покарання, а не за короткий період часу.

Положення про те, що засуджений став на шлях виправлення, означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків в період відбування покарання засвідчили успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м`якого виду покарання.

Отже, становлення особи на шлях виправлення розцінюється як сукупність даних щодо прагнення засудженого до такого виправлення, тобто позитивні зрушення в його поведінці, так й його ставленні до праці, які, в свою чергу, свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може бути ефективно продовжуватись й в умовах відбування менш суворого покарання.

При цьому, висновок про становлення особи на шлях виправлення ґрунтуватись не лише на характеристиці особи за період, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе застосування зміни невідбутої частини покарання більш м`яким, а на даних за весь час відбування покарання або принаймні протягом значної частини цього строку.

Разом з цим під сумлінною поведінкою необхідно розуміти дотримання режиму відбування покарання, виконання покладених на засудженого законних обов`язків, виконання законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання, поведінкою в побуті, стримуванням від порушень режиму відбування покарання, від порушень правил внутрішнього розпорядку.

Слід ретельно з`ясувати той факт, що засуджений став на шлях виправлення, що вбачається із сукупності даних, а саме: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльності, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці тощо.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14.03.2022 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 8 днів позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 05 травня 2022 року.

Початок строку відбуття покарання 04.09.2021, кінець строку 12.09.2025 року.

На момент розгляду клопотання, засуджений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбув 2/3 строку призначеного покарання, станом на 25.02.2025 залишилось не відбутого строку покарання 6 (шість) місяців 18 (вісімнадцять) днів.

Згідно характеристик засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка затверджена начальником ДУ «Полтавська виправна колонія (№64)» ОСОБА_8 встановлено наступне.

Термін застосування статті 101 КВК України щодо зміни умов гримання - за відбуттям однієї третини призначеного строку покарання, а саме не раніше - 06.01.2023 року. Рішенням комісії виправної колонії від 01.01.2024 рою в зміні умов тримання відмовлено як особі, яка не стає на шлях виправлення.

Термін застосування статті 82 КК України щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким - за відбуттям половини призначеного строку покарання, а саме не раніше 08.09.2023. Рішенням комісії «Арбузинської виправної колонії (№83) від 26.09.2023 в заміні невідбутні частини покарання більш м`яким відмовлено як особі, яка. не стала на шлях виправлення.

Термін застосування умовно-дострокового звільнення, згідно статті 81 КК України, підлягає після відбуття двох третин призначеного строку покарання, а саме не раніше - 09.05.2024. Рішенням комісії виправної колонії від 16.05.2024 в застосуванні умовно-дострокового звільнення відмовлено як особі яка, не довела свого виправлення.

Історія правопорушення: Форма вини за чинним вироком - умисел. Категорія кримінального правопорушення за останнім вироком - Умисне корисливе кримінальне правопорушення. Скоїв таємне викрадення чужого майна. Немає обставин, які обтяжують покарання.

Засуджений мав місце проживання. Комунально-побутові умови задовільні. Має наміри повернутися на попереднє місце проживання. Також має наміри покращити комунально-побутові умови за місцем проживання.

Володіє базовими навичками, має повну загальну середню освіту. В установі займається самоосвітою шляхом читання книг періодичних видань та перегляду науково-популярних телепередач. Цікавиться періодичною пресою та літературою.

До засудження не працював. В установі працевлаштований в майстерні по виготовленню сувенірної продукції, також на безоплатній основі, також згідно ст. 118 КВК України добровільно, за власного ініціативою залучається до додаткових неоплачуваних роби та активно приймає участь по благоустрою установи, до виконання покладених на нього обов`язків ставився сумлінно, з поставленими задачами справлявся.

До засудження працював не офіційно заробітної плати якої вистачало на задоволення базових потреб. Особа частково залежить від рідних, в більшості випадків вміє раціонально використовувати кошти.

Поведінка та мислення засудженого стабільні. На профілактичному обліку не перебуває.

До засудження були поодинокі випадки вживання алкоголю, наркотичні речовини не вживав. Під час відбування покарання в місцях позбавлення волі із засудженим проводились бесіди та лекції виховного характеру про негативний вплив алкоголю на організм людини.. Засуджений усвідомлює негативний вплив наркотичних речовин на своє життя та має наміри після звільнення не вживати алкоголь та наркотичні речовини. Також за час відбування покарання в установі засуджений не вживав спиртних напоїв, наркотичних речовин.

Не має друзів та кола спілкування, в якому підтримують прокримінальні настанови та спосіб життя. Є друзі, соціальні контакти.

Зі слів засудженого на даний час вину у скоєному злочині визнає повного мірою та повністю усвідомлює наслідки скоєних правопорушень.

Засуджений ОСОБА_6 в місцях позбавлення волі знаходиться. 3 06.09.2021 року. За період перебування в державній установі «Кропивницький слідчий ізолятор» м. Кропивницький характеризувався негативно, негативно. За допущені порушення установленого порядку відбування покарання шість раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі один раз поміщався до Карцеру. Стягнення погашені у встановленому законом порядку. Заохочень не мав. 3 16.06.2022 року міру покарання відбував в державній установі «Південноукраїнська виправна колонія (№ 83)». За допущені порушення установленого порядку відбування покарання три рази притягувався до дисциплінарної відповідальності в тому числі один раз був поміщений до ДІЗО. Стягнення погашені .Заохочень не мав.

3 24.11.2023 міру покарання відбуває в ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)». За час відбування покарання характеризується позитивно. Вимог режиму не порушував. Має чотири заохочення. Відповідно до статті 110, 112, 113 КВК України .Соціальні зв`язки підгримував деякою мірою. Працевлаштований в майстерні по виготовленню сувенірної продукції, до праці ставиться добре. 3 поставленими завданнями справляється. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, адекватно реагує на критику в свою адресу. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи: Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставитися до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Виконує роботи із самообслуговування, має достатні навички для самостійного їх виконання. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Має позитивні плани на майбутнє. Бажає звільнитися умовно-достроково. Відповідно до статті 123 КВК України реалізована програма диференційованого виховного впливу «Правова просвіта» та «Підготовка до звільнення», до реалізації положень, програми ставиться з інтересом. У вільний час читає художню літературу, дивиться програми телепередач. Засуджений усвідомлює, що йому необхідно після звільнення працевлаштуватися, а також розуміє, що вживання алкоголю та наркотичних речовин може призвести до погіршення стосунків з рідними. Засуджений має мотивацію змінити своє життя на краще, має позитивні плани на майбутнє, після звільнення планує знайти роботу.

Згідно ст. 118 КВК України залучається до виконання робіт з благоустрою установи та відділення. До виконання робіт по благоустрою відноситься сумлінно. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Роботи із самообслуговування виконує самостійно, має достатній рівень необхідних навичок.

Заплановані заходи індивідуальної програми соціально виховної роботи із засудженим реалізовані у повному обсязі, засуджений приймав активну участь в їх реалізації та не виявлено потреби у плануванні нових завдань впливу на криміногенну потребу та у доповненні інших заходів. Прогноз успішної адаптації на свободі сприятливий. Схильність до поведінки, що відхиляється малоймовірна. Зробив висновок із своїх минулих помилок, шкодує про вчинене ним кримінальне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого 185-С-23 під час відбування покарання ОСОБА_6 у 2023 закінчив Державний професійно-технічний навчальний заклад «Арбузинський навчальний центр № 83» і здобув професію «Каменотос (оброблення каменя)», а у 2024 закінчив Полтавський навчальний центр № 64 і здобув професію «Електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування».

Згідно довідки від 24.02.2025, заробітна плата засудженому ОСОБА_6 нараховувалася за фактично відпрацьовані місяці роботи в період з липня 2024 по січень 2025 і становить 8 060,16 грн. Виконавчі листи на засудженого до установи не надходили, стягнення та судові витрати не проводилися.

Крім того, з довідки в.о. заступника начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи майора внутрішньої служби ОСОБА_9 на засудженого ОСОБА_6 відділення СПС № 8 в тому, що він в періоди: з 01.02.2024 року по 30.05.2024 року приймав участь у програмі ДВВ «Творчість» та був залучений в гуртку майстері по виготовленю сувенірної продукції, також на безоплатній основі, згідно статті 118 КВК України добровільно, за власною ініціативою залучався до додаткових неоплачуваних робіт та активно приймав участь по благоустрою установи, до праці та до виконання покладених обов`язків ставився сумлінно, з поставленими задачами справлявся.

Відповідно до висновків щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_7 , складеного комісією Державної установи «Полтавська виправна колонія № 64» від 10.12.2024 та від 24.02.2025, із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи (за підсумком (загальним балом) розділів ІІ-VI), він не довів свого виправлення та має може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

У даному випадку, хоча відбутий засудженим строк покарання і узгоджується з вимогами частини 3 статті 81 Кримінального кодексу України, проте наразі застосування положень статті 81 Кримінального кодексу України є передчасним та невиправданим, оскільки необхідність у подальшому відбуванні покарання не відпала і до моменту звільнення мета покарання, яка насамперед полягає у виправленні засудженого, а також запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами, наразі не досягнута.

Наявність чотирьох заохочень, саме по собі, не доводить виправлення засудженого в розумінні положень частини другої ст. 81 КК України, так як для такого висновку повинні бути наявні докази, які засвідчують, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці в період усього періоду відбування покарання довів своє виправлення.

Додержання правил поведінки, дотримання правил внутрішнього розпорядку та вимог безпеки праці, що зазначено як підстави заохочень, є обов`язками засуджених, встановленими КВК України та Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України 28 серпня 2018 року № 2823/5.

При цьому, утримання від порушень правил внутрішнього розпорядку є прямим обов`язком засудженого, передбаченим ст.107 КВК України, та не є підтвердженням того, що він повністю став на шлях виправлення.

Із встановлених судом обставин вбачається, що у поведінці ОСОБА_6 спостерігаються позитивні тенденції та останній стає на шлях виправлення, отримав дві спеціальності, був залучений в гуртку майстерні по виготовленню сувенірною продукції, з липня 2024 року працевлаштований в установі, отримав заохочення у виді подяки 15.02.2024, 15.07.2024, 14.10.2024, 15.01.2025, однак за весь час відбування покарання поведінка засудженого не була стабільною та послідовною.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до висновків щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_6 , складених від 10.12.2024 та від 24.02.2025 комісією Державної установи «Полтавська виправна колонія № 64», із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи (за підсумком (загальним балом) розділів ІІ-VI), він не довів свого виправлення та не може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

На даний час неможливо переконливо стверджувати, що засуджений досяг необхідного ступеню виправлення, а лише можливо констатувати, що відбулися позитивні зміни в поведінці засудженого.

Наявність заохочень, хоча і вказує на позитивні зміни у поведінці засудженого та може свідчити лише про те, що він стає на шлях виправлення, однак є недостатніми для висновку про його остаточне виправлення та не можуть слугувати доказом того, що засуджений довів своє виправлення та заслуговує на застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Враховуючи наведені обставини, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_6 умовно-дострокового звільнення, у зв`язку з чим подання задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 376, 537, 539 КПК України,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення згідно ст. 81 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 днів через Ленінський районний суд м. Полтави, а засудженим в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 28.02.2025.

Головуючий: суддя ОСОБА_1