Справа № 369/2822/25
Провадження № 1-кп/369/1552/25
В И Р О К

іменем України

21.02.25 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000027 від 03.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Черкаси, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не одружений, офіційно не працюює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною першою статті 162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з вимогами ст. 68 Конституції України ОСОБА_2 зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції та законів України.

Відповідно до ст. 92 Конституції України виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основні обов`язки громадянина, правовий режим власності, засади цивільно-правової відповідальності, діяння, які є злочинами, адміністративними або дисциплінарними правопорушеннями, та відповідальність за них.

Статтею 30 Конституції України передбачено, що кожному гарантується недоторканність житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною 3 статті 233 КПК України. Під житлом особи розуміється будь-яке приміщення, яке знаходиться у постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також всі складові частини такого приміщення.

Встановлено, що 03 лютого 2025 року приблизно о 10 годині 54 хвилин, ОСОБА_2 знаходився на АДРЕСА_2 , де побачив огороджену бетонним парканом приватну власність, на якій знаходився будинок АДРЕСА_3 . В цей час у нього виник умисел на незаконне проникнення до вказаної вище приватної власності.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення до приватної території особи, діючи умисно, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний, протиправний характер, таємно, порушуючи конституційні права на недоторканість житла чи іншого володіння особи, передбачені ст. 30 Конституції України, без відповідного дозволу власника, ОСОБА_2 03 лютого 2025 року о 10 годині 56 хвилині переліз через бетонний паркан на приватну територію, належну ОСОБА_3 , тим самим незаконно проник на територію подвір`я за вказаною адресою.

Таким чином, ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, тобто у незаконному проникненні до іншого володіння особи.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 , в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду 17 лютого 2025 року з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_2 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , вбачається, що ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, тобто у незаконному проникненні до іншого володіння особи, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_2 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_2 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згодний з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_2 , в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_2 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України, а саме у незаконному проникненні до іншого володіння особи.

При призначенні ОСОБА_2 , покарання суд враховує вимоги ст. 65 КК України, згідно із якими особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні виду та розміру покарання ОСОБА_2 , суд враховує суспільну небезпеку вчиненого кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має місце реєстрації та проживання, раніше не судимий.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_2 , суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Враховуючи вказані обставини справи, дані про особу обвинуваченого, суспільну небезпеку вчиненого кримінального проступку, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_2 , покарання у виді обмеження волі в межах санкції ч. 1 ст. 162 КК України.

Враховуючи особу винного та інші обставини справи, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання та, відповідно, звільнити його від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Процесуальні витрати відсутні.

Доля речових доказів вирішується на підставі ст. 100 КПк україни.

Керуючись статтями 302, 369-371, 373, 374, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 обов`язки періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: диск, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1