справа № 439/1027/24
провадження № 1-кс/439/28/25

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2025 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засідання заяву про самовідвід головуючого судді ОСОБА_3 в об`єднаних кримінальних провадженнях внесених до ЄРДР за №0000051 від 13.02.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 121 КК України (справа №439/1027/24) та за № 0000319 від 06.10.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.286-1, ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України (справа №439/23/25),

в с т а н о в и в :

На розгляді Бродівського районного суду Львівської області знаходиться кримінальна справа № 439/1027/24 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст.286-1, ч. 1 ст. 382 КК України ( кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000051 від 13.02.2024 та кримінальне провадження внесеного до ЄРДР за № 0000319 від 06.10.2024).

20 січня 2025 року суддею Бродівського районного суду Львівської області ОСОБА_3 подано заяву про самовідвід. Заява мотивована тим, що він як слідчий суддя приймав процесуальні рішення у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за № 0000319 від 06.10.2024. Тому із огляду на частину 1 статті 76 КПК України заявляє самовідвід.

Прокурор ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився.

Виходячи зі змісту вимог частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

За нормативними правилами частини 1 статті 75 КПК України, передбачено вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного у кримінальному провадженні.

Нормою частини 1 статті 76 КПК України передбачено, що суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Уставленою практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта», найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого легітимного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у «Справі Гаусшильдта» (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Отже, для задоволення відводу за об`єктивним критерієм мають бути достатні підстави вважати, що суддя не є безстороннім або що йому бракує неупередженості під час розгляду справи.

Застосовуючи об`єктивний критерій, необхідно з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Під час розгляду заяви судді Бродівського районного суду Львівської області ОСОБА_3 про самовідвід, суд не визнає, що існують достатні підстави вважати щодо наявності проявів особистої упередженості з боку судді, який розглядає кримінальні провадження.

Водночас наявна пряма вимога норми частини 1 статті 76 КПК України прямо виключає можливість участі судді Бродівського районного суду Львівської області ОСОБА_3 як головуючого-судді під час розгляду вищевказаного кримінального провадження. Позаяк останній брав участь у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування як слідчий суддя.

Тому, з метою уникнення сумнівів зі сторони стороннього спостерігача стосовно неупередженості та безсторонності судді, із метою дотримання вимог Кримінального процесуального закону України, а також за для зміцнення довіри до авторитету судової влади, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання про самовідвід судді.

Керуючись статтями 75, 81 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Заяву судді Бродівського районного суду Львівської області ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Бродівського районного суду Львівської області ОСОБА_3 від участі у розгляді кримінальної справи № 439/1027/24 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст.286-1, ч. 1 ст. 382 КК України (кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000051 від 13.02.2024 та кримінальне провадження внесеного до ЄРДР за № 0000319 від 06.10.2024).

Кримінальну справа № 439/1027/24 про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 1, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст.286-1, ч. 1 ст. 382 КК України ( кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000051 від 13.02.2024 та кримінальне провадження внесеного до ЄРДР за № 0000319 від 06.10.2024) передати на розгляд іншому складу суду, визначеному в порядку частини 3 статті 35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1