У Х В А Л А

щодо вирішення клопотання

Справа №348/2391/24

Провадження № 1-кп/348/127/25

08 січня 2025 року Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянув у судовому засіданні м. Надвірна Івано-Франківської області клопотання у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000141,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жительки АДРЕСА_1 , громадянина України, у вчиненні проступку передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

представник потерпілого ОСОБА_7

встановив:

в провадженні Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні проступку передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Сторона захисту подала клопотання щодо витребування доказів, а саме відео з нагрудних камер працівників поліції ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які прибули на місце події, що відбулася 02.07.2024 о 09.39 в приміщенні ЦНАП у с. Перерісль Надвірнянського району Івано-Франківської області. На думку сторони захисту це відео має доказове значення, оскільки на ньому може бути зафіксована відсутність у потерпілого тілесних ушкоджень. Самостійно отримати вказаний доказ сторона захисту не може, оскільки у відповідь на адвокатський запит доказ не було надано.

Прокурор просив відкласти розгляд даного клопотання та розглянути його після допиту працівників поліції.

Потерпілий та його представник проти задоволення клопотання заперечили, оскільки таке подане з метою затягування судового розгляду і сторона захисту не подавала такого клопотання у ході дізнання.

Вирішуючи питання про витребування доказів суд приходить до такого висновку.

Частиною 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Слід зазначити, що відповідно до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно зі ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру та спеціальної конфіскації.

У ході розгляду клопотання сторона захисту не навела обставин, визначених ст.91 КПК України, з урахуванням норми ст.85 КПК України щодо належності доказів, які б міг підтвердити такий доказ, як відео з нагрудної камери працівника поліції, який прибув на місце після того як подія кримінального правопорушення відбулася.

Крім цього, слід зазначити, що незважаючи на те, що обвинуваченому було відомо про те, що працівники поліції, які прибули на місце події мали нагрудні камери, у ході дізнання він не заявляв клопотання щодо долучення записів з цих відеокамер до матеріалів кримінального провадження.

Враховуючи наведене, у задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити.

Керуючись ст.93 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про витребування доказів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя ОСОБА_1