ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2025 року місто Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Фастів заяву обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 1-кс/381/189/25 (справа № 381/3379/21),-

ВСТАНОВИВ:

10.03.2025 року ОСОБА_3 в судовому засіданні заявлений усний відвід судді ОСОБА_4 від розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000157.

24.03.2025 року на електронну адресу суду надійшла письмова зава ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 , зі змісту якої вбачається, що заявник ОСОБА_3 має сумнів щодо неупередженості судді ОСОБА_4 щодо розгляду заяви про відвід судді ОСОБА_5 , оскільки суддя в ході судового засідання відмовила у праві на справедливий, всебічний розгляд заяви, що полягало у відмові в повному обсязі досліджувати відеозаписи судових засідань розгляду справи по суті, що свідчить про її зацікавленість та є підставою для відводу.

В судове засідання заявник ОСОБА_3 , його захисник ОСОБА_6 не з`явились, про час та місце розгляду повідомлені вчасно та належним чином. Від захисника ОСОБА_6 надійшло клопотання про проведення розгляду заявипро відвід судді ОСОБА_4 без його участі.

Прокурор та суддя ОСОБА_4 , якій заявлено відвід, повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви, однак у судове засідання не з`явились, що не перешкоджає розгляду заяви про відвід судді.

Вивчивши матеріали та оцінивши доводи заявника ОСОБА_3 суд зазначає наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини, існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Наявність безсторонності (неупередженості) суду має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Особиста безсторонність суду презюмується поки не надано доказів протилежного.

У висновку N 3 (2002) КРЄС для Комітету Міністрів Ради Європи підкреслюється, що мета, для досягнення якої повноваження надані суддям, - дати їм можливість здійснювати правосуддя шляхом застосування закону, забезпечуючи право кожної людини реалізовувати належні йому права та/або законні інтереси, яких вона була або може бути несправедливо позбавлена.

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її справи в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Виходячи з вищенаведеного, для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Отже, відвід має бути вмотивований, тобто містити відповідні аргументи та докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого ч. 3 ст. 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Таким чином, за окремою підставою відводу визначеною саме як наявність «інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді», особа яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи.

Cумнів у безсторонності судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та відповідно змін його складу.

Разом з тим, доводи заявника в обґрунтування наявності «інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді» зводяться з незгодою з процесуальним рішенням/дією судді ОСОБА_4 , зокрема у відмові в повному обсязі досліджувати відеозаписи судових засідань розгляду справи, тобто заявник на власний розсуд надає оцінку процесуальним рішенням та діям суду, хоча не є особою яка уповноважена переглядати судові рішення, оскільки такі рішення головуючого можуть бути предметом перегляду в апеляційній інстанції.

Наведені доводи заявника з точки зору закону не можуть вважатися підставою для відведення судді від участі у справі жодним чином не свідчать про упередженість головуючого.

При здійсненні правосуддя судді незалежні і керуються верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України, частина перша статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Передчасна оцінка процесуальних дій судді або переоцінка судового рішення під час розгляду судової справи, може бути розцінена як втручання у здійснення ним правосуддя.

Дослідивши матеріали провадження, суд приходить до висновку, що в задоволенні вказаної заяви про відвід судді ОСОБА_4 слід відмовити, оскільки обставин, які б викликали сумнів в неупередженості судді чи передбачених відповідно до ст.ст.75-76 КПК України виключали б можливість розгляду вищезазначеної заяви судом не встановлено.

Що ж стосується незгоди заявника ОСОБА_3 з правовою позицією судді при прийнятті відповідних процесуальних рішень та їх обгрунтуванням, то така незгода сама по собі, за відсутності доказів про будь-яку зацікавленість судді у результатах розгляду справи, на переконання суду, не може бути достатньою підставою для сумнівів в неупередженості судді.

Підсумовуючи викладене вище, вважаю, що в даному випадку не встановлено жодної обставини, яка б викликала розумний, об`єктивно обґрунтований сумнів у неупередженості судді ОСОБА_4 , у зв`язку з чим заява обвинуваченого ОСОБА_3 про відвід судді задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 75, 76, 81 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1