Справа № 466/2022/25
Провадження № 1-кс/466/664/25
У Х В А Л А

03 березня 2025року м. Львів

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого Слідчого відділення відділу поліції №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вгляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, громадянина України, українця, раніше судимого, 26.02.2024року звільнений по відбуттю покарання, з середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000282 від 02.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

03.03.2025 слідчий СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, яке погоджено прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання покликається на те, що у провадженні слідчого відділення Відділу поліції №1 ЛРУП №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області перебуває кримінальне провадження, яке зареєстровано у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000282 від 02 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено , що ОСОБА_5 , 02 березня 2025 року, близько 19 годин 12 хвилин, перебуваючи неподалік житлового будинку № 4 за адресою: м. Львів, вул. Хімічна, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), з корисливих мотивів та з метою власного протиправного збагачення, вважаючи, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер вчинюваних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку із збройною агресією російської федерації, на території України, шляхом вільного доступу, діючи повторно, таємно викрав електро-велосипед з електродвигуном та акумулятором, після чого ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину, але в подальшому, неподалік від місця скоєного кримінального правопорушення, був затриманий працівниками поліції.

Своїми діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 60000 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно в умовах воєнного стану, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчим СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 із дотримання вимог ст. 208 КПК України 02.03.2025 фактично о 19:59 год. затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім цього, слід зазначити, що 02.03.2025 р. в ході проведення огляду місця в період часу з 20 год. 35 хв. по 20 год. 42 хв., що за адресою: м. Львів, вул. Лінкольна, 13, було виявлено та вилучено: електро-велосипед з електродвигуном та акумулятором, який опечатано роз`яснювальними надписами, підписами понятих та слідчого.

Також, 02.03.2025 року під час затримання особи в порядку статті 208 КПК України проведено особистий обшук затриманого ОСОБА_5 в період часу 22:07 год по 22:31 год, в ході якого було виявлено та вилучено: Куртку синього кольору у клітинку, яку поміщено у спец-пакет НПУ WAR 1760365, котрий завірений роз`яснювальними надписами, підписами понятих та слідчого.

03.03.2025 року слідчим слідчого відділення відділу поліції №1 ЛРУП №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області лейтенантом поліції ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_7 , ОСОБА_5 повідомлено про підозру у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 02.03.2025, протоколом про затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 02.03.2025, рапортом інспектора взводу №2 роти №3 батальйону №3 УПП у Львівській області ДДП лейтенанта поліції ОСОБА_9 , про затримання особи ОСОБА_5 , речовими доказами та іншими доказами у кримінальному провадженні.

Як зазначено у пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, п.32 рішення у справі «Фокс, Кампбел і Хартлі проти Сполученого Королівства» слідчий суддя (суд) повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Таким чином, зібрані в ході досудового розслідування докази у їх сукупності дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 обґрунтованою.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід врахувати, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені умисного кримінального правопорушення, що відноситься до тяжкого кримінального правопорушення, санкція статті якого передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, у зв`язку із наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 будучи особою, яка обізнана із можливою мірою покарання у разі визнання його винним у вчиненні злочину, в якому він підозрюється, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, може переховуватись від органу досудового розслідування та в подальшому суду, незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, чи вчинити інші кримінальні правопорушення, а також перешкоджати встановленню істини по справі.

Відповідно до п.9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» (далі Лист ВСУ), виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК України.

Крім того, із п.10 Листа ВСУ вбачається, що у кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України.

Таким чином, існують вагомі докази, які підтверджують вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкцією ч.4 ст.185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі. Крім того, ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей та батьків похилого віку не має, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, досудовим слідством не встановлено тяжких хворіб, які б перешкоджали утриманню останнього під вартою.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно із ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Водночас, в ч.4 ст.183 КПК України зазначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

У відповідності до п.79 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, «застосування тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».

Беручи до уваги вищенаведене, наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст.177 КПК України, з метою забезпечення участі підозрюваного ОСОБА_5 у досудовому розслідуванні та судовому розгляді, виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень та враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому слідчий СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурор Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 клопотання підтримала з викладених вище підстав, просила таке задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_10 заперечив щодо заявленого клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під-вартою, просив суд розглянути можливість застосування більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доводи учасників процесу, з`ясувавши обставини справи, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як зазначено у ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Відповідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді клопотання встановлено, що03.03.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України, відноситься до тяжких злочинів, за його вчинення передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 , будучи обізнаним із можливою мірою покарання у разі визнання його винним у вчиненні вищевказаного злочину, в якому він підозрюється, є неодруженим та на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей не має, не має постійного місця праці та доходу, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Враховуючи особу підозрюваного, обґрунтованість його підозри у вчиненні злочину, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, вважаю, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищевказаним ризикам, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Підозрюваному ОСОБА_5 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З наведених вище мотивів слідча суддя констатує відсутність підстав для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У клопотанні слідчий просить суд визначити підозрюваному заставу у розмірі 80 /вісімдесяти/ прожиткових мінімумів доходів для працездатних осіб.

За ч.4 ст.182 КПК України розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо не помірним для нього.

Розмір застави встановлюється слідчим суддею, судом, у розмірах, передбачених частиною п`ятою статті 182 КПК України: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Призначаючи заставу, на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

клопотання слідчого Слідчого відділення відділу поліції №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб з 02 березня 2025 року до 30 квітня 2025 року включно з визначенням застави.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 80 /вісімдесят/ прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240,00 /двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень, 00 коп./.

У випадку внесення застави на відповідний рахунок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільняється з-під варти в порядку визначеному ч.4 ст.202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покладаються такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

2) не відлучатися з м.Львова без дозволу слідчого, прокурора, суду, в провадженні яких перебуватиме дане кримінальне провадження;

3) повідомляти слідчого, суд та прокурора про зміну місця проживання або роботи;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

5) утриматися від спілкування з свідками, експертами у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали рахувати з 02 березня 2025року (з часу фактичного затримання) по 30 квітня 2025року включно.

Виконання ухвали доручити слідчому слідчого відділення ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_11 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 07.03.2025 о 09.10год.

Слідча суддя ОСОБА_1