Єдиний унікальний номер 719/840/24
Номер провадження 1-кп/719/4/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2025 року м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого, цивільного відповідача ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого, цивільного позивача ОСОБА_7 ,

представника ОСОБА_8

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м.Новодністровськ, Чернівецької області, в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000316 від 03.10.2024р., по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Михалкове, Сокирянського району, Чернівецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ст. 290 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 02 жовтня 2024 року близько 23 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: Чернівецька область, м. Новодністровськ, вул. В. Куреньова, виявив транспортний засіб - автомобіль марки «ВАЗ», модель «2107», номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , 2005 року випуску, зеленого кольору, власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконне заволодіння автомобілем марки «ВАЗ», модель «2107», номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , 2005 року випуску, зеленого кольору, реалізовуючи який, останній, діючи умисно, таємно, протиправно, поза волею та без дозволу власника проник через незачинені задні праві пасажирські двері до салону автомобіля. В подальшому ОСОБА_4 за допомогою знайденого в салоні ключа привів двигун транспортного засобу в робочий стан та, особисто керуючи автомобілем, залишив місце вчинення злочину, розпорядившись надалі викраденим на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду власнику в розмірі 48374,57 грн.

Крім цього, ОСОБА_4 , здійснивши незаконне заволодіння автомобілем марки «ВАЗ», модель «2107», номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , 2005 року випуску, зеленого кольору, вирішив замінити ідентифікаційний номер кузова викраденого транспортного засобу без отримання відповідного дозволу в органах державної влади.

Так, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на заміну ідентифікаційного номера кузова транспортного засобу, знаючи, що для заміни необхідно отримати дозвіл у відповідному органі МВС України, ОСОБА_4 перевіз викрадений ним автомобіль марки «ВАЗ», модель «2107», номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , 2005 року випуску, зеленого кольору, до місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де, діючи умисно, 03 жовтня 2024 року за допомогою попередньо підготовлених інструментів, а саме кутової шліфувальної машинки і зварювального апарату, без дозволу відповідних органів змінив шляхом видалення з підкапотного простору фрагменту металу з ідентифікаційним номером кузова розміром 139х28х139х19 мм з автомобіля марки «ВАЗ», модель «2107», номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , 2005 року випуску, зеленого кольору.

Надалі, усвідомлюючи протиправність своїх дій, в порушення абз. 2 п. 7 Порядку державної реєстрації (переєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобів, мотоциклів, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998р. №1388, згідно з яким експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноваженх органах МВС та без номерних знаків, що відповідають вимогам, установленим МВС, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах аб знищені чи підроблені, забороняється, за допомогою вварювання в каркас кузова підкапотного простору автомобіля номерної деталі, на якій розміщена площадка з маркувальними позначеннями номера кузова « НОМЕР_1 », ОСОБА_4 вварив його у кузов автомобіля марки «ВАЗ», модель «2107», номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , без реєстрації у відповідних органах МВС України таким чином, щоб ідентифікаційний номер, вказаний у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу марки «ВАЗ», модель «2105», відповідав ідентифікаційному номеру кузова транспортного засобу « НОМЕР_1 ».

Вказане підтверджується висновком експерта № СЕ-19/126-24/12624-КДТЗ від 27.11.2024р., згідно з яким ідентифікаційний номер кузов автомобіля піддався змінам шляхом видалення фрагменту металу з ідентифікаційним номером кузова розміром 139х28х139х19 мм; першопочатковим ідентифікаційним номером кузова автомобіля марки «ВАЗ», моделі «2107», номерний знак НОМЕР_4 є НОМЕР_1 .

Після незаконної заміни ідентифікаційного номера кузова транспортного засобу ОСОБА_4 продовжив користуватись автомобілем марки «ВАЗ», модель «2107», до часу, коли 03 жовтня 2024 року викрадений автомобіль був виявлений працівниками поліції в житловому господарстві за адресою: АДРЕСА_4.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , який був допитаний в присутності законного представника та захисника, вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 289, ст. 290 КК України, визнав в повному обсязі за обставин, викладених в обвинувальному акті.

Показав, що, у жовтні 2024 року приїхав у м.Новодністровськ, Чернівецької області, щоб зустрітися із друзями. Надалі, залишившись один, біля магазину «Най-Най» близько 24 год., більш точну дату та час не пам`ятає, побачив на парковці автомобіль зеленого кольору марки «ВАЗ», модель «2107», який вирішив викрасти. Повідомив, що проник у салон транспортного засобу через відкриту задню дверку, після чого відкрив капот та під`єднав акумулятор, а у попільничці знайшов ключ від замка запалювання та завів автомобіль, на якому в подальшому поїхав додому в с.Михалкове, Дністровського району, Чернівецької області. При цьому, спочатку викрадений автомобіль залишив у селі, а уже наступного ранку перевіз транспортний засіб до себе на подвір`я, де, користуючись відсутністю рідних, таємно від усіх частково перефарбував у сірий колір, а болгаркою вирізав ідентифікаційний номер кузова, замінивши такий на ідентифікаційний номер кузова старого поломаного автомобіля, від якого мав свідоцтво про право власності. В подальшому поїхав на викраденому автомобілі до дівчини в с.Кулішівка, Дністровського району, Чернівецької області, де був виявлений працівниками поліції, яким добровільно зізнався у вчиненому та видав викрадене майно. Показав, що, вчиняючи кримінальні правопорушення, діяв самостійно, не перебував під впливом сторонніх осіб та оцінює свою поведінку критично, щиро розкаюється у вчиненому, шкодує про вчинене та зобов`язується в подальшому утриматися від протиправної поведінки.

Захисник ОСОБА_6 у вступній промові повідомив, що ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнавав як під час досудового розслідування, так визнає в повному обсязі і під час судового розгляду за обставин, вказаних в обвинувальному акті; обставини встановлені досудовим розслідуванням підтверджує; щиро кається у вчиненому, а тому просить обвинуваченого суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні показав, що восени 2024 року, зранку, більш точну дату та час не пам`ятає, із вікна своєї квартири помітив, що з парковки біля церкви, що навпроти магазину «Най-Най», у м.Новодністровськ, Чернівецької області, зник його автомобіль, про що одразу повідомив поліцію. Зауважив, що автомобіль був замкнений та акумулятор відключений, а тому вважає, що ОСОБА_4 не міг вільно проникнути в салон транспортного засобу без ключа від дверей. Підтвердив, що ключ від замка запалювання автомобіля дійсно знаходився у салоні в попільничці. Зазначив, що працівники поліції на наступний день повідомили йому, що автомобіль відшукали; запросили в м.Сокиряни для впізнання речей. Вказав, що, окрім автомобіля, йому також належить болгарка, яка знаходилася в багажному відділенні транспортного засобу, а зварювальний апарат належить ОСОБА_4 . Показав, що не вірить у розкаяння обвинуваченого, оскільки пропонував останньому допомогу із працевлаштуванням, однак, ОСОБА_4 , погодившись на пропозицію, в обумовлений день на роботу не з`явився, телефонних розмов уникав, тобто, одурив потерпілого та своїми діями демонструє відсутність жалю щодо вчиненого.

Представник служби у справах дітей Сокирянської міської ради ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що обвинувачений проживає з батьком та бабусею в с.Михалкове, Дністровського району, Чернівецької області, а мати із другим чоловіком та донькою проживають окремо в м. Сокиряни, Дністровського району, Чернівецької області. Визначив умови проживання в обох батьків як задовільні, однак, зауважив, що ОСОБА_4 бажає проживати із батьком, а до матері інколи навідується та підтримує спілкування. Зазначив, що обвинувачений на обліку в Службі у справах дітей не перебуває, після вчинення кримінальних правопорушень працівники Служби кілька разів перевіряли неповнолітнього за місцем проживання. При цьому, ОСОБА_9 охарактеризував ОСОБА_4 , як спокійного, ввічливого хлопця, який любить автомобілі, навчається на газоелектрозварювальника та займається ремонтом транспортних засобів. Вважає, що ОСОБА_4 слід призначити найменшу міру покарання, оскільки вірить у виправлення останнього.

Представник ювенальної поліції ВП №1 (м. Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_10 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_4 на обліку в секторі ювенальної поліції не перебуває, будь-яких скарг чи повідомлень щодо нього в сектор не надходило.

Судом також досліджено наступні письмові докази, що підтверджують вину обвинуваченого: витяг з кримінального провадження № 0000316 від 03.10.2024р., сформований 28 листопада 2024р. із попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 289, ст. 290 КК України, підозрюваний ОСОБА_4 ; постанова від 18.11.2024р. про визначення групи прокурорів та старшого прокурора групи; доручення слідчого управління ГУНП в Чернівецькій області № 796/123/23/01-2024 від 30.01.2024р.; постанова про об`єднання кримінальних проваджень від 18.11.2024р., протокол від 03.10.2024р. прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію; посвідчення водія ОСОБА_7 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 14.09.2005р.; протокол огляду місця події від 03.10.2024р. за адресою с. Кулішівка, Дністровського району, Чернівецької області, із фототаблицями; постанова від 04.10.2024р. про визнання предметів речовими доказами та передачу їх на зберігання; копія ухвали Сокирянського районного суду Чернівецької області від 04.11.2024р. по справі №722/2086/24 про арешт майна; заява від 03.10.2024р. про залучення до провадження як потерпілого; протокол від 22.10.2024р. пред`явлення речей для впізнання; протокол огляду місця події від 30.10.2024р. за адресою с.Михалкове, Дністровського району, Чернівецької області, із фототаблицями; протокол обшуку від 05.10.2024р. за адресою с.Михалкове, Дністровського району, Чернівецької області; постанова від 05.10.2024р. про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання; квитанції від 05.10.2024р. про отримання та зберігання речових доказів; протокол обшуку від 22.10.2024р. автомобіля за адресою м.Сокиряни, Дністровського району, Чернівецької області; висновок експерта №СЕ-19/126-24/11310-АВ від 29.10.2024р.; довідка про витрати на проведення експертизи №СЕ-19/126-24/11310-АВ; висновок експерта №СЕ-19/126-24/12624-КДТЗ від 27.11.2024р.; довідка про витрати на проведення експертизи №СЕ-19/126-24/12624-КДТЗ; постанова від 27.11.2024р. про визнання предметів речовими доказами та передачу їх на зберігання; квитанції від 29.11.2024р. про отримання та зберігання речових доказів; постанова від 27.11.2024р. про визнання предметів речовими доказами та передачу їх на зберігання; квитанції від 29.11.2024р. про отримання на зберігання речових доказів (а.с. 27, 114-209).

Оцінивши всі докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведене, діям обвинуваченого ОСОБА_4 надана правильна правова кваліфікація та вчинене слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом та за ст. 290 КК України - знищення та заміна номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу.

Відповідно до ст. 65, 103 КК України, абз. 2 п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. із змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суд має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Згідно з абз.6 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. із змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання неповнолітньому підсудному відповідно до ст. 103 КК, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 КК, необхідно брати до уваги умови життя й виховання неповнолітнього, вплив на нього дорослих, рівень розвитку та інші особливості його особи.

Доказами, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 є досліджені в судовому засіданні наступні письмові документи: свідоцтво про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_5 , видане 26.03.2007р. Виконавчим комітетом Михалківської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області; інформація про особу ОСОБА_4 з Державної міграційної служби України; характеристики ОСОБА_4 № 615 та № 616 від 08.10.2024р., відповідно до яких останній за місцем навчання характеризується позитивно; довідки № 566 від 04.10.2024р. про фактичне місце проживання ОСОБА_4 ; довідкою-характеристикою № 250 від 04.10.2024р., відповідно до якої ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно; довідка КНП «Сокирянська лікарня» Сокирянської міської ради № 01/2607 від 31.10.2024р., згідно з якою ОСОБА_4 на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває; довідка Служби у справах дітей Сокирянської міської ради №13-19/171 від 31.10.2024р., згідно з якою ОСОБА_4 не перебуває на обліку в службі в справах дітей; акт обстеження умов проживання від 30.11.2024р., відповідно до якого ОСОБА_4 проживає з бабусею ОСОБА_5 та батьком ОСОБА_11 ; довідка про судимість № від 10.12.2024р., згідно з якою ОСОБА_4 раніше не судимий; свідоцтво про народження ОСОБА_12 , видане повторно 13.02.2018р. Виконавчим комітетом Михалківської сільської ради Сокирянського району Чернівецької області (а.с. 90, 210-219).

Згідно з досудовою доповіддю Дністровського РС №2 філії ДУ «Центр пробації» у Чернівецькій області від 11.03.2025р., дослідивши інформацію, що характеризує особистість неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 за місцем його проживання/навчання, умов його життєдіяльності, відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, свідчать що виправлення особи можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк.

На думку органу пробації виконання покарання у громаді моживе за умови посилення контролю за обвинуваченим з боку бабусі ОСОБА_5 (законного представника), а також залучення неповнолітнього до заходів спрямованих на досягнення позитивних змін у поведінці шляхом планування та постановки цілей, а також сприяння розвитку соціально прийнятих норм поведінки та навичок співпраці у взаєминах з оточенням. У разі, якщо суд дійде висновку про звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням пропонуємо покласти на нього обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою; в рамках пілотного проекту щодо імплементації міжнародних стандартів правосуддя, дружнього до дитини, згідно п. 6 ч. 3 ст. 76 КК України, пройти онлайн курс на освітній платформі EdEra https://ed-era.com/, а саме: «Людина та держава. Правила гри», що допоможе неповнолітньому розуміти свої права та обов`язки, а також допоможе усвідомити відповідальність за власні дії та рішення; здобути розуміння, що кожна дія має наслідки.

Згідно з оцінкою ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення неповнолітнім щодо ОСОБА_4 ризик оцінено у 7 балів, що за встановленою шкалою є низьким ризиком.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 289 КК України, є нетяжким злочином, а кримінальне правопорушення, передбачене ст.290 КК України, є кримінальним проступком.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення злочину неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Матеріальна шкода потерпілому вчиненим кримінальним правопорушення заподіяна, у зв`язку із чим останнім в межах даного кримінального провадження заявлено цивільний позов; матеріальна шкода добровільно не відшкодована.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 289, ст. 290 КК України, суд згідно з вимогами ст. 65, 103 КК України враховує, що останній, будучи неповнолітнім, який за рівнем інтелектуального розвитку відповідає особі свого віку, вперше вчинив умисний кримінальний проступок та умисний нетяжкий злочин, у вчиненні яких визнав себе винним, щиро розкаявся, сприяв розкриттю кримінальних правопорушень як на досудовому розслідування, так і під час судового розгляду справи, на час винесення вироку досяг повноліття, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, що характеризується як задовільне, постійне місце навчання із середнім та достатнім рівнем успішності та міцні соціальні зв`язки із батьком та бабусею, виховується у неповній сім`ї, раніше не судимий, обставини вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, відсутність негативного впливу зі сторони третіх осіб, поведінку обвинуваченого до та після вчинення кримінальних правопорушень, зокрема, ставлення до суспільних цінностей і існуючих у суспільстві вимог щодо правил поведінки, готовність до їх сприйняття і коригування своєї поведінки, критичну оцінку своїх незаконних дій, відсутність обтяжуючих покарання обставин та наявність декількох пом`якшуючих покарання обставин, низький рівень ризику вчинення повторного правопорушення, а також те, що обвинувачений матеріальну шкоду потерпілому на даний час не відшкодував, однак, потерпілий не бажає суворого покарання для ОСОБА_4 та вважає можливим виправлення останнього без позбавлення волі.

У п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. із змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання» визначено, що призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Відтак, враховуючи наявність декількох вищевказаних обставин, що пом`якшують покарання, і, на думку суду, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, особу винного, зважаючи на обставини вчинення злочину, позицію прокурора та потерпілого, з огляду на те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених з метою запобігання вчиненню нових злочинів, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд призначає покарання із врахуванням ст.98-103 КК України в межах санкції ч. 1 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 69 КК України нижче від найнижчої межі у виді позбавлення волі строком на 1 рік та із врахуванням ст.98-103 КК України в межах санкції ст. 290 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України слід призначити ОСОБА_4 остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

Окрім того, суд, враховуючи позитивні характеризуючі дані щодо обвинуваченого та досудову доповідь, зважаючи на кількість вчинених кримінальних правопорушень, форму вини, мотиви та мету їх вчинення, характер та ступінь суспільної небезпеки усіх вчинених кримінальних правопорушень та особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують відповідальність винного за відсутності обставин, що обтяжують відповідальність винного, вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції останнього від суспільства на певний строк, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75, 104 КК України строком на 1 рік, встановивши обов`язки на підставі ст. 76 КК України, що в даному випадку буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та можливого запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень у майбутньому. На думку суду, таке покарання буде відповідати завданням та загальним засадам призначення покарання, а також його меті.

Суд також розглянув цивільний позов ОСОБА_7 , за підписом представника ОСОБА_13 , до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, який надійшов до початку розгляду справи по суті - 16 грудня 2024 року, засобами електронного зв`язку (система «Електронний суд»), та прийнятий судом до розгляду.

В обґрунтування позову зазначає, що внаслідок викрадення автомобіля, знищення та заміни ідентифікаційного номера кузова транспортного засобу, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 48374,57 грн., яку добровільно не відшкодував. Окрім того, вважає, що своїми протиправними діями обвинувачений ОСОБА_4 також завдав потерпілому ОСОБА_7 моральну шкоду, яка проявилася у психологічній травмі, душевних стражданнях, втраті душевного спокою, внаслідок чого потерпілий перебуває у пригніченому стані, не може нормально спілкуватися із родиною та друзями, має порушений сон, звичний ритм та спосіб життя. Розмір моральної шкоди оцінює в 100000, 00 грн. з урахуванням глибини вже пережитих моральних страждань та тих нескінченних страждань, які ще тривають та будуть переслідувати потерпілого довгий час, зважаючи на істотні вимушені зміни у життєвих стосунках, необхідні час та зусилля, які хоча б частково відновлять стан його психологічного здоров`я.

В судовому засіданні потерпілий (цивільний позивач) ОСОБА_7 цивільний позов підтримав та просив задоволити з підстав, наведених в останньому.

Представник потерпілого (цивільного позивача) ОСОБА_13 додатково зазначила, що внаслідок викрадення та пошкодження автомобіля ОСОБА_7 втратив єдиний засіб для пересування, внаслідок чого утруднено доїзд до місця праці, а в подальшому необхідно буде докласти додаткових зусиль для відновлення становища, яке існувало до пошкодження транспортного засобу; потерпілий змушений тратити власний час на явку до слідчого та суду, тобто зазнав змін його звичний уклад життя.

Вважає, що ремонт автомобіля є нерентабельним, оскільки для відновлення пошкодженого ідентифікаційного номера кузова транспортного засобу ОСОБА_7 змушений понести додаткові витрати на проїзд, оформлення документів та безпосередній ремонт, що сукупно перевищуватиме суму в 18392,68 грн., а тому наполягає на відшкодуванні 48374,57 грн. із переданням пошкодженого автомобіля ОСОБА_4 .

Обвинувачений (цивільний відповідач) ОСОБА_4 цивільний позов визнав частково, погодився на відшкодування 18392,68 грн. матеріальної шкоди та 5000, 00 грн. моральної шкоди.

Захисник обвинуваченого (цивільного відповідача) ОСОБА_6 зазначив, що цивільний позов визнає частково. Наголосив, що матеріальна шкода з врахуванням висновку експерта становить 18392,68 грн., оскільки ідентифікаційний номер кузова транспортного засобу можливо відновити в органах МВС України із отриманням усіх необхідних підтверджуючих документів, що в подальшому дозволить використовувати автомобіль за призначенням. Натомість заявлена до стягнення позивачем сума є повною вартістю автомобіля, який не є ні знищеним, ні безповоротно втраченим. Щодо моральної шкоди, то, не заперечуючи вимушені зміни в житті ОСОБА_7 у зв`язку із вчиненими щодо нього кримінальними правопорушеннями, вважає розумним та співмірним відшкодування такої шкоди в розмірі 5000, 00 грн., оскільки позивачем більший розмір моральної шкоди не підтверджено належними та допустимими доказами. Окрім того, просить врахувати, що відшкодування шкоди не було здійснено до вирішення справи у суді, оскільки ОСОБА_4 завершує навчання та не має самостійного доходу, однак, має намір працевлаштуватися і сплатити присуджений розмір шкоди.

Заслухавши цивільного позивача та його представника, цивільного відповідача та його представника, дослідивши наявні в матеріалах кримінального провадження докази, суд встановив, що пред`явлене ОСОБА_4 обвинувачення доведене, діям обвинуваченого ОСОБА_4 надана правильна правова кваліфікація та вчинене слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом та за ст. 290 КК України - знищення та заміна номерів вузлів та агрегатів транспортного засобу.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/126-24/12624-КДТЗ від 27.11.2024р. ідентифікаційний номер кузов автомобіля піддався змінам шляхом видалення фрагменту металу з ідентифікаційним номером кузова розміром 139х28х139х19 мм; першопочатковим ідентифікаційним номером кузова автомобіля марки «ВАЗ», моделі «2107», номерний знак НОМЕР_4 , є НОМЕР_1 .

У висновку експерта № СЕ-19/126-24/11310-АВ від 29.10.2024р. вказано, що ринкова вартість автомобіля «ВАЗ», моделі «2107», номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , станом на 02 жовтня 2024 року становить 48374, 57 грн. Вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ «ВАЗ», моделі «2107», номер кузова НОМЕР_1 , 2005 року виготовлення, номерний знак НОМЕР_2 , станом на 02 жовтня 2024 року складала 18392,68 грн.

Автомобіля «ВАЗ», моделі «2107», номерний знак НОМЕР_2 , 2005 року виготовлення, та металева табличка, на якій зазначено НОМЕР_1, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000316 від 03.10.2024р. за постановами від 04.10.2024р. та 27.11.2024р. про визнання предметів речовими доказами та передачу їх на зберігання.

Учасниками справи інші докази не подавались, клопотання про допит свідків та витребування доказів для підтвердження своїх доводів чи заперечень не заявлялись.

У ч. 2 ст. 127 КПК України зазначено, що шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

У ст. 129 КПК України передбачено, що, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

При цьому, згідно з ч. 1, 3 ст. 1178 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах. Обов`язок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

У ч. 4 ст. 1194 ЦК України вказано, що суд може зменшити розмір відшкодування шкоди, завданої фізичною особою, залежно від її матеріального становища, крім випадків, коли шкоди завдано вчиненням кримінального правопорушення.

Згідно з п. 8-2, абз. 14 п. 15 Порядку державної реєстрації (переєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобів, мотоциклів, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998р. №1388, функціональні можливості електронного кабінету водія (за технічної можливості) та Порталу Дія дають можливість власникам (крім юридичних осіб) замовити послуги з видачі висновку щодо можливості нанесення спеціальних індивідуальних ідентифікаційних номерів або дублювання первинних ідентифікаційних номерів транспортних засобів. На самостійно сконструйовані транспортні засоби та на зареєстровані в сервісних центрах МВС транспортні засоби наносяться спеціальні індивідуальні ідентифікаційні номери або здійснюється дублювання первинних ідентифікаційних номерів транспортних засобів відповідно до висновків Головного сервісного центру МВС щодо можливості здійснення таких процедур, з підстав та в порядку, що визначені МВС. У такому разі під час державної реєстрації (перереєстрації) транспортного засобу до реєстраційних документів вносяться в установленому законодавством порядку відповідні відмітки, інформація про які вноситься до Єдиного державного реєстру транспортних засобів.

Згідно з п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі, застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків). У тому разі, коли на час виконання рішення про відшкодування шкоди, виправлення пошкодження за одержані за рішенням кошти, збільшились ціни на майно або роботи, на придбання чи проведення яких воно було присуджено, потерпілий з цих підстав може заявити додаткові вимоги до особи, відповідальної за шкоду, якщо не було його вини в тому, що виконання проводилося вже після збільшення цін і тарифів.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи, що судом встановлена вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, проте викрадений автомобіль віднайдено і такий підлягає поверненню потерпілому із можливістю виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, суд вважає, що позовні вимоги потерпілого в частині стягнення матеріальної шкоди підлягають частковому задоволенню та з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 слід стягнути 18392, 68 грн.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до п.п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я та в порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

З урахуванням викладеного, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги необхідність доведення причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою завданою в межах кримінального правопорушення, суд враховує характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав потерпілий у зв`язку із протиправною поведінкою щодо нього, зокрема, зміну звичного укладу життя через тимчасову втрату транспортного засобу, необхідність явки до слідчого та суду, подальшу потребу у проведенні відновлювального ремонту автомобіля та переживання і тривожність внаслідок вчинення щодо нього кримінального правопорушення.

Окрім того, при визначені розміру моральної шкоди суд зважає на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, висловлений у постанові від 15.12.2020р. по справі №752/17832/14-ц (провадження №14-538цс19), де вказано, що, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Оцінивши в сукупності вимушені зміни у життєвих стосунках та побуті потерпілого, а також обсяг часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану, суд вважає, що позовні вимоги потерпілого в частині стягнення моральної шкоди підлягають частковому задоволенню та з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 слід стягнути 5000, 00 грн., що буде співмірним та адекватним спричиненій шкоді і компенсує понесені витрати.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Відтак, арешт, накладений ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 04.11.2024р. по справі №722/2086/24 (а.с. 145-147), слід скасувати.

Долю речових доказів (а.с. 142144, 164-165, 199-200, 202-203) вирішити у порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

У ч. 2 ст. 124 КПК України вказано, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, процесуальні витрати на проведення експертиз № СЕ-19/123-24/11310-АВ від 29.10.2024р. у розмірі 3979, 50 грн. та № СЕ-19/126-24/12624-КДТЗ від 27.11.2024р. у розмірі 3183, 60 грн, що підтверджуються довідками про витрати на проведення експертизи (а.с. 175, 194), підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 в дохід держави.

На підставі ст. 12, 65-67, 70, 75-76, 98-104, ч. 1 ст. 289, ст. 290 КК України, ст.ст. 23, 1166, 1167, 1177, 1178, 1192, 1194 ЦК України, керуючись ст.ст. 84-86, 94-95, 98-100, 118, 124-129, 174, 368-371, 373-376, 392-395, 484-485, 487-488, 496, 532 КПК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003р. із змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання», № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 290 КК України, і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень за ч.1 ст. 289 та ст. 290 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік з випробуванням, якщо він протягом однорічного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На період однорічного іспитового строку на підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною программою;

- пройти онлайн курс на освітній платформі EdEra https://ed-era.com/ «Людина та держава. Правила гри».

Цивільний позов ОСОБА_7 , за підписом представника ОСОБА_13 , до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний № НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний № НОМЕР_7 ) матеріальну шкоду в розмірі 18392, 68 грн. (вісімнадцять тисяч триста дев`яносто дві гривні 68 копійок).

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний № НОМЕР_6 ) на користь ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний № НОМЕР_7 ) моральну шкоду в розмірі 5000, 00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 копійок).

В іншій частині цивільного позову про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний № НОМЕР_6 ) на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 7163, 10 грн. (сім тисяч сто шістдесят три гривні 10 копійок).

Арешт, накладений ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 04.10.2024р. по справі №722/2086/24 на автомобіль марки «ВАЗ», модель «2107», номерний знак НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_8 , 2005 року випуску, зеленого кольору, власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 є ОСОБА_7 ; сліди рук, які опечатані в паперовий конверт; сліди рукавичок, які опечатані в паперовий конверт; пластикова ручка важеля перемикання передач, яку опечатано в паперовий конверт; змиви з керма, які опечатані в паперовий конверт; металева табличка, на якій зазначений номер НОМЕР_9, яку опечатано в сейф пакет INZ1068726; металева табличка, на якій зазначений номер НОМЕР_1, яку опечатано в сейф пакет PSP1230946, скасувати.

Речові докази:

- автомобіль марки «ВАЗ», модель «2107», номерний знак НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_8 , 2005 року випуску, зеленого кольору; два номерні знаки НОМЕР_2 , які опечатані в сейф пакет WAR1749136; пластикову ручку важеля перемикання передач, яку опечатано в паперовий конверт; металеву табличку, на якій зазначений номер НОМЕР_1, яку опечатано в паперовий пакет (сейф пакет PSP1230946), які зберігаються у Відділенні поліції №1 (м.Сокиряни) Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, повернути власнику ОСОБА_7 ;

- сліди рук, які опечатані в паперовий конверт; сліди рукавичок, які опечатані в паперовий конверт; змиви з керма, які опечатані в паперовий конверт; два порожні балони від сірої фарби, опечатані в сейф пакет PSP3227116, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Відділенні поліції № 1 (м.Сокиряни) Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області - знищити;

- металеву табличку, на якій зазначений номер НОМЕР_9, яку опечатано в в паперовий конверт (сейф пакет INZ1068726), яка зберігається у Відділенні поліції №1 (м.Сокиряни) Дністровського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернівецькій області, повернути власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернівецького апеляційного суду через Новодністровський міський суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження, які були присутні під час проголошення вироку, мають право отримати копію вироку в суді.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя