ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянув у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0001141 від 30.09.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

03.05.2017 Індустріальним районним судом

м. Дніпропетровська, за ч.2 ст.186 ККУ, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. Звільнений 20.01.2021 по відбуттю строку покарання,-;

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

захисник ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

29.09.2024 приблизно о 02 годині ночі, ОСОБА_3 , перебуваючи біля багатоквартирного будинку за адресою: м. Дніпро, проспект Миру 2 К, побачив мотоциклом марки «Forte BS-200» vin: НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в означені час та місці у ОСОБА_3 раптово виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, вчинений повторно.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_3 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно з корисливих мотивів, не маючи ані дійсного, ані уявного права власності на вищевказаний транспортний засіб, всупереч волі власника, зняв з центральної підніжки мотоцикл марки «Forte BS-200» vin: НОМЕР_1 , з д.н.з. НОМЕР_2 та відкотив його на ділянку місцевості, розташованої біля гаражів по пр. Миру у м. Дніпрі, після чого залишив вказаний мотоцикл з метою подальшого його використання на власний розсуд, таким чином незаконно заволодівши транспортним засобом, а саме мотоциклом марки «Forte BS-200» vin: НОМЕР_1 , з д.н.з. НОМЕР_2 вартість якого складає 43956 грн.

28 коп.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винуватим у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Частина 2 статті 289 КК України.

03 грудня 2024 року між обвинуваченим, захисником ОСОБА_5 та прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 укладена угода про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення та зобов`язався беззастережно визнавати обвинувачення у повному обсязі.

В угоді зазначено, що підозрюваному ОСОБА_3 роз`яснено, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження даної угоди для сторін є:

для прокурора і підозрюваного (обвинуваченого) обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України, а саме: вирок може бути оскаржений:

в апеляційному порядку:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 КПК України Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

в касаційному порядку:

- засудженим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без згоди засудженого на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою - сьомою статті 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення засудженому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Сторони погодили покарання: за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 5 років позбавлення волі, без конфіскації майна.

У відповідності до ст. 75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_3 звільнити.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину свою у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 289 КК України визнав повністю, суду пояснив, що злочин вчинив за обставин, вказаних в обвинувальному актіта надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення, вид покарання, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Окрім цього, обвинувачений вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Обвинувачений просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання.

Прокурор наполягав на затвердженні угоди та просив призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Захисник обвинуваченого підтримала затвердження угодипро визнання винуватості, вказала, що така була укладена за її участю, добровільно, угода та погоджене сторонами покарання відповідають вимогам закону та інтересам суспільства..

Розглядаючи питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості суд, заслухавши прокурора, захисника та обвинуваченого зазначає, що відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п. 1,3 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, а також особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Так, ч. 2 ст. 289 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, що в силу вимог ч. 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

Прокурором отримана згода потерпілої сторони на укладення угоди.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.

У ст. 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно з вимогами ст. 474 КПК України, якщо угоду досягнуто, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Дана угода, на думку суду, відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, правова кваліфікація кримінального проступку - за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчиненому повторно, - є вірною, зобов`язання взяті за угодою обвинуваченим виконані повністю, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, тому вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 5 ( п`яти) років позбавлення волі. У відповідності до ст. 75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_3 звільнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути витрати за проведення судових експертизу сумі 2785,65 грн.

Речові докази суду не надавались.

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 475 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 03.12.2024 року в м. Дніпро між обвинуваченим ОСОБА_3 , захисником ОСОБА_5 та прокурором Лівобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

У відповідності до ст. 75 КК України від призначеного покарання ОСОБА_3 звільнити, з іспитовим строком на два роки. Покласти на ОСОБА_3 обов`язки передбачені ст. 76 КК України, саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався.

Речові докази: суду не надавались.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави, судові витрати, пов`язані з проведенням судових експертизу сумі 2785,65 грн.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_8