Справа № 357/4223/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2025 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000668, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Братськ Іркутської області РФ, громадянина України, працюючого монтажником у ТОВ «Дан сервіс», із середньою спеціальною освітою, без зареєстрованого місця проживання, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 25.10.2024 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року пробаційного нагляду

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 13.03.2025 приблизно о 12:00 год, будучи засудженим за ч. 1 ст. 309 КК України, перебуваючи по вулиці Крутогірна в місті Біла Церква Київської області на земельній ділянці незаконно придбав-знайшов прозорий зіп-пакет з полімерного матеріалу з пазовим замком зі вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, ззовні схожої на психотропну речовину «PVP».

В подальшому, ОСОБА_3 , маючи в минулому досвід вживання вказаної психотропної речовини та переконавшись за зовнішніми ознаками, що знайдена ним речовина є психотропною, а саме «PVP», помістив даний пакет до лівої кишені куртки, в яку був одягнений, де незаконно зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Надалі, 13.03.2025 в період часу з 15:45год по 16:07 год, перебуваючи неподалік будинку №30 по вулиці Крутогірна у місті Біла Церква Київської області, у ході проведення затримання у порядку ст. 208 КПК України, під час проведення особистого обшуку, у кармані лівого рукава куртки у ОСОБА_3 виявлено та вилучено прозорий зіп-пакет зі вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP», масою 1,600 г, що є великим розміром, яку ОСОБА_3 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин і охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Під час підготовчого судового засідання суду надано укладену сторонами кримінального провадження 17.04.2024 угоду про визнання винуватості, відповідно до вимог ст. 472 КПК України, між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , яку сторони просили затвердити. Згідно з угодою сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 309 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, та якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах.

Одночасно сторони угоди про визнання винуватості погодилися на призначення покарання ОСОБА_3 за скоєння ним кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 309 КК України у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.10.2024 та остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила кримінального процесуального та кримінального кодексів України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді про визнання винуватості міру покарання.

Обвинувачений у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину беззастережно визнав повністю, просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену в ній міру покарання. Також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 також підтримала угоду та просила її затвердити.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, роз`яснивши та з`ясувавши у обвинуваченого повне розуміння ним своїх процесуальних прав, добровільності та відсутності будь-яких обставин, які б примусили його погодитися на підписання угоди про визнання винуватості, характеру висунутого щодо нього обвинувачення, виду і розміру покарання та наслідки постановлення вироку на підставі угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про те, що у даному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості. При цьому суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст.468 - 475 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується за ч. 2 ст. 309 КК України: у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, та якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 309 КК України, є нетяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана суспільним інтересам.

Укладена угода за своїм змістом відповідає вимогам ст. 472 КПК України і має усі необхідні реквізити та відомості, у тому числі стосовно міри та виду узгодженого між сторонами покарання та наслідків невиконання угоди.

Обвинуваченому ОСОБА_3 суд відповідно до ст. 474 КПК України роз`яснив процесуальні права, характер обвинувачення, вид покарання та наслідки укладання, затвердження та невиконання угоди, передбачені ст.ст. 473, 476 КПК України, роз`яснив вичерпні підстави оскарження вироку суду, винесеного на підставі угоди.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473, ст.394, ст.424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, положення ч.4 ст.474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1 ст.476 КПК України.

При укладені угоди враховано обставину, яка пом`якшує покарання, передбачену ст. 66 КК України: щире каяття та обтяжуючу покарання обставину, передбачену ст. 67 КК України: вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Також враховано дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, працевлаштований, без зареєстрованого місця проживання, має місце проживання, за місцем проживання характеризується посередньо, за медичною допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався.

Таким чином, умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, а також наявний суспільний інтерес у забезпеченні швидкого судового провадження щодо ОСОБА_3 .

Згідно зі ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 був засуджений вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.10.2024 за ст. 309 ч. 1 КК України до покарання у виді 1 року пробаційного нагляду.

У цьому кримінальному провадженні судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення 13.03.2025, тобто у період невідбутого покарання за попереднім вироком.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Таким чином, остаточне покарання ОСОБА_3 слід визначити за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.71 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно до повідомлення Білоцерківського районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області № 2034/32/2/1 від 25.03.2025, ОСОБА_3 станом на 25.03.2025 перебуває на обліку у центрі як засуджений вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.10.2024 за ст. 309 ч. 1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на один рік.

Відповідно до положень пп. а-1 п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків, менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідає два дні пробаційного нагляду.

Таким чином, сторонами угоди вірно узгоджено остаточне покарання ОСОБА_3 у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі підставі ч.1 та ч.4 ст.71, пп. а-1 п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання призначеного за цим вироком, невідбутого покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.10.2024.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченій узгодженого сторонами покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Так, відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13.03.2025 ОСОБА_3 фактично був затриманий 13.03.2025 о 15-45 год. та звільнений з-під варти на підставі постанови слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ Нп в Київській області від 13.03.2025 о 17:25 год.

Таким чином, на підставі положень ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_3 слід зарахувати строк попереднього ув`язнення один день - 13.03.2025 з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Наразі підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Згідно вимог ст. 124 КПК України процесуальні витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні від 18.03.2025 № СЕ-19/111-25/15838-НЗПРАП в розмірі 3 183.60 грн підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Речові докази - кристалоподібну речовину білого кольору, яку поміщено до спеціального пакету № CRI1197268, що поміщено в один конверт білого кольору з відповідними позначеннями Київського НДЕКЦ МВС, підписом судового експерта та печатками, який згідно квитанції № 392 від 25.03.2025 переданий на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, після набрання вироком законної сили слід знищити.

Цивільний позов у провадженні не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374, 394, 474, 475, 314 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 17.04.2024, укладену між прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_6 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ст. 71, 72 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_3 за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 25.10.2025, та остаточно за сукупністю вироків призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди покарання у виді позбавлення волі стороком на 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу його фактичного затримання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення 1 день - 13.03.2025, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речовий доказ: кристалоподібну речовину білого кольору, яку поміщено до спеціального пакету № CRI1197268, що поміщено в один конверт білого кольору з відповідними позначеннями Київського НДЕКЦ МВС, підписом судового експерта та печатками, який згідно квитанції № 392 від 25.03.2025 переданий на відповідальне зберігання до камери зберігання речових доказів Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області, після набрання вироком законної - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні у розмірі 3 183,60 грн (три тисячі сто вісімдесят три гривні шістдесят копійок).

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим та захисником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст.474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст.469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після проголошення.

Суддя ОСОБА_1