Справа № 459/2908/24
Провадження № 1-кп/459/215/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2025 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,.

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Шептицькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000766 від 12.09.2024 рокупро обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шептицького Львівської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, одруженого, працюючого гірником очисного відбою на ПрАТ «Шахта «Надія», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст.89 КК України раніше несудимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 , 11 вересня 2024 року приблизно в 22 год. 35 хв., перебуваючи у громадському місці, яким являється ділянка вулиці Святого Володимира навпроти будинку №1 в м. Шептицькому Львівської області, вчинив конфлікт із ОСОБА_6 , котрий перебував у компанії своїх знайомих дівчат: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та неповнолітньої ОСОБА_9 . В подальшому, конфлікт між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 переріс у шарпанину, під час якої між ними розпочалась бійка, в ході якої ОСОБА_4 , маючи умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , усвідомлюючи характер своїх дій та настання наслідків, під час вчинення боротьби, витягнув із одягу, в який був одягнений складений ніж, яким завдав два удари ОСОБА_6 у задню поверхню грудей справа, як наслідок, клинок ножа проник у плевральну порожнину, та два удари у ліве стегно. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді двох ран на задній поверхні грудей справа, які проникають в плевральну порожнину та відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент утворення, та двох ран на лівому стегні, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, які утворилися від дії плоского колюче ріжучого предмету, подібного до клинка ножа.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому визнав повністю та суду пояснив, що подія відбувалась 11.09.2024 (у середу) після 22 години 00 хвилин. Вказав, що повертався із колегою ОСОБА_11 додому по вул. Гоголя у м. Шептицькому. Проходивши біля кінотеатру, який знаходиться по вул. Богдана Хмельницького у м. Шептицькому, повз них проходила компанія людей, а саме незнайомий хлопець та три дівчини. Обвинувачений пригадав, що хлопець був одягнений у світлу футболку та темні штани, а згодом, як з`ясувалось, це був ОСОБА_12 . Спершу із потерпілим та обвинуваченим відбулась розмова, яка в подальшому переросла у словесний конфлікт. Пригадати із чого почався конфлікт обвинувачений не зміг. Тоді ОСОБА_13 напав на обвинуваченого із кулаками, внаслідок чого останній впав на землю. Потерпілий сів на обвинуваченого зверху і продовжував завдавати кулаками удари. В подальшому, ОСОБА_4 витягнув із кишені своїх штанів ножик і наніс ним ОСОБА_14 удари у ліву ногу (стегно). Згодом наніс два удари в спину. Що відбувалось далі обвинувачений не пригадує. Проте після бійки обвинувачений пішов додому та ліг спати. Прокинувшись 12.09.2024 ввечері він зрозумів, що вчинив злочин і тому на наступний день звернувся у поліцію із повідомленням про вчинене. Також обвинувачений зазначив, що щиро жаліє про скоєне, матеріальну шкоду потерпілому відшкодував, просить суворо його не карати, обіцяє стати на шлях виправлення.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, проте у матеріалах справи міститься його заява про розгляд справи у його відсутності, де також зазначив, що шкода завдана даним кримінальним правопорушенням відшкодована у повному обсязі, жодних матеріальних чи моральних претензій до обвинуваченого не має. Відтак, просить суд ОСОБА_4 суворо не карати.

У зв`язку із повним визнанням вини обвинуваченим, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкриміноване доведена повністю.

Виходячи із вимог ст. 337 КПК України, зокрема з того, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження, дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого є правильною.

Підстави для кваліфікації дій обвинуваченого за іншими статтями Кримінального кодексу України в суду відсутні.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого.

Так, у відповідності до ст.12 КК України злочин, скоєний обвинуваченим ОСОБА_4 є тяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття і відшкодування шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено та особу обвинуваченого. Зокрема те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся у вчиненому, є людиною молодого віку, одружений, на його утриманні перебувають двоє неповнолітніх дітей: ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , працевлаштований на ПрАТ «Шахта» «Надія», а також те, що він згідно ст. 89 КК України раніше несудимий, скарг від сусідів за місцем реєстрації та проживання на обвинуваченого не надходило, за медичною допомогою до лікаря нарколога не звертався та на диспансерному обліку не перебуває, за медичною допомогою до лікаря психіатра протягом останніх 5-ти років не звертався, за місцем праці зарекомендував себе як наполегливий, скромний, хороший та відповідальний робітник, який сумлінно ставиться до своїх обов`язків. Також обвинувачений відшкодував потерпілому завдану шкоду.

З врахуванням наведеного, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 слід призначити покарання необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень в межах санкції статті особливої частини Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі.

Разом з цим, враховуючи щире каяття обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення та характеризуючі дані на особу обвинуваченого, а також позицію прокурора, який просив звільнити обвинуваченого від покарання із застосуванням ст. 75 КК України, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбуття покарання, а тому його слід звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, визначивши іспитовий строк, з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Майнова шкода не завдана.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні відсутні.

Арешти, накладені на майно у межах даного кримінального провадження слід скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку 2 (двох) років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 16.09.2024 на ніж розкладний сірого кольору, пошкоджену футболку фірми «Nike» верх якої синьо-сірого кольору, низ якої білого кольору, піксельні штани зеленого кольору зі слідами РБК, що було вилучене в ході проведення огляду місця події 12.09.2024.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 19.09.2024 на спортивні штани марки «ПУМА» та кросівки марки «RBW», які належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та які були вилучені в ході проведення огляду місця події 13.09.2024.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червоноградського міського суду Львівської області від 16.09.2024 на футболку чорного кольору з надписами «BOSS» та одіяло зеленого та жовтих кольорів зі слідами РБК, належні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що було вилучене в ході проведення огляду місця події 13.09.2024.

Після вступу вироку у законну силу речові докази:

- диски DVD-R з відеозаписами та аудіозаписами залишити при матеріалах справи;

- спортивні штани марки «ПУМА», кросівки марки «RBW», футболку чорного кольору з надписами «BOSS», одіяло зеленого та жовтих кольорів -повернути обвинуваченому ОСОБА_4 ;

- ніж розкладний сірого кольору знищити;

- пошкоджену футболку фірми «Nike» верх якої синьо-сірого кольору, низ якої білого кольору, піксельні штани зеленого кольору - повернути потерпілому ОСОБА_6 ;

- медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_6 повернути у КП «Центральна міська лікарня Шептицької (Червоноградської) міської ради».

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: ОСОБА_1