Провадження № 1-кп/947/327/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2024 року

Київський районний суд м.Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000501 від 08.08.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_4 про скасування арешту майна відповідно до переліку, зазначеному у письмовому клопотанні.

В судовому засіданні захисник підтримав заявлене клопотання та посилаючись на доводи, викладені у письмовому клопотання, просив суд його задовольнити, зазначивши, 29.09.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, де додаткове покарання за вчинення вказаного кримінального правопорушення у вигляді конфіскації майна не є обов`язковим, та саме за такою кваліфікацією направлено обвинувальний акт на розгляд Київського районного суду м. Одеси.

Захисник вважає, що подальше існування накладеного арешту з підстав забезпечення можливої конфіскації необгрунтований, а також такий, у якому відпала потреба.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника про скасування арешту з майна та посилаючись на доводи, викладені у письмових запереченнях, зазначив, що потреба у застосуванні арешту майна не відпала.

Представник потерпілого підтримала думку прокурора, зазначивши, що майно не повернуто та потерпілим поданий цивільний позов.

Суд, заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

21.09.2023 року ухвалою Одеського апеляційного суду, відповідно до якої з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, накладено арешт на об`єкти нерухомого та рухомого майна які перебувають у власності ОСОБА_6 .

Відповідно до ст.170 ч. 1, 2КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Враховуючи, що наразі кримінальне провадження перебуває у стадії підготовчого судового засідання, тобто судовий розгляд у кримінальному провадженні по суті не розпочато, не допитані учасники судового розгляду, в цілому докази з боку обвинувачення та захисту не досліджені, на даній стадії кримінального провадження не доведено необґрунтованість накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, та існують підстави для подальшого застосування арешту майна, тому суд дійшов висновку про неможливість зняття арешту з зазначеного у клопотанні майна, оскільки останнє подано передчасно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131,174 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1