Справа №766/249/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2025 року м. Херсон

Слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старший слідчий в ОВС відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту, СУ ГУНП в Херсонській області майор поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002214 від 25.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

встановив:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Боготол, Красноярського краю, російської федерації, громадянина російської федерації, документованого паспортом рф серії НОМЕР_1 , виданим 28.10.2003, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , державного інспектора відділення технічного нагляду відділу Державної інспекції безпеки дорожнього руху Міжмуніципального управління Міністерства внутрішніх справ росії «Красноярське», капітана поліції, раніше не судимого, без визначення застави.

Мотивуючи клопотання, слідчий вказує, що відділом розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту, СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0002214 від 25.12.2024 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, тобто у жорстокому поводженні з цивільним населенням та в інших порушеннях законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчинених за попередньою змовою групою осіб.

Під час здійснення досудового розслідування встановлено наступні фактичні обставини вчинення ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

З лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією Російської Федерації проти України та окупацією частини території України. У ході вказаного міжнародного збройного конфлікту 24 лютого 2022 року президент РФ оголосив початок так званої спеціальної військової операції, що полягала у здійсненні повномасштабного вторгнення ЗС РФ, інших збройних формувань РФ та підконтрольних їм угруповань іррегулярних збройних формувань на територію України.

Факт повномасштабного збройного вторгнення на територію України не приховувався владою РФ, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300(2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п. п. 17, 18 наказу Міжнародного Суду ООН від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти РФ та ін.)».

Відповідно до ст. 2 спільної для Женевських конвенцій про захист жертв війни 1949 року, ці конвенції, як і інші акти законів і звичаїв війни (міжнародного гуманітарного права), застосовуються до всіх випадків оголошеної війни чи будь-якого іншого збройного конфлікту, що може виникнути між двома чи більше Високими Договірними Сторонами, навіть якщо одна з них не визнає стану війни, у тому числі до всіх випадків часткової або цілковитої окупації Високої Договірної Сторони, навіть якщо ця окупація не натрапляє на жодний збройний спротив.

Таким чином, з 19 лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією російської федерації проти України, окупацією частини території України, що вказує на поширення дії на території України законів та звичаїв війни (норм міжнародного гуманітарного права).

Відповідно до Конвенції про захист цивільного населення під час війни, підписаної у м. Женеві 12.08.1949, учасниками якої є, зокрема, Україна та російська федерація (далі за текстом Конвенція), сторони домовилися, що з особами, які не беруть активної участі в бойових діях, у тому числі з особами зі складу збройних сил, що склали зброю, а також із тими, хто «horsdecombat» унаслідок хвороби, поранення, затримання чи з будь-якої іншої причини, поводяться гуманно, без будь-якої ворожої дискримінації, причиною якої слугують раса, колір шкіри, релігія чи вірування, стать, походження чи майновий стан чи будь-які інші подібні критерії.

Із цією метою є забороненими й залишатимуться забороненими будь-коли та будь-де такі діяння стосовно зазначених вище осіб:

a) насилля над життям й особистістю, зокрема всі види вбивств, завдання каліцтва, жорстоке поводження й тортури;

b) захоплення заручників;

c) наруга над людською гідністю, зокрема образливе та принизливе поводження;

d) засудження та застосування покарання без попереднього судового рішення, винесеного судом, який створено належним чином і який надає судові гарантії, визнані цивілізованими народами як необхідні (стаття 3 Конвенції).

Відповідно до положень ст. 27 Конвенції особи, що перебувають під захистом, мають право за будь-яких обставин на особисту повагу, повагу до своєї честі, права на сім`ю, їхніх релігійних переконань та обрядів, звичок та звичаїв. До них завжди слід ставитися гуманно й захищати їх, зокрема, від будь-якого акту насильства чи залякування, від образ та цікавості натовпу.

З урахуванням положень стосовно здоров`я, віку та статі, сторона конфлікту, під владою якої є особи, що перебувають під захистом, має право поводитися з усіма ними однаково, без жодної дискримінації, зокрема стосовно раси, релігії або політичних переконань.

Статтею 29 Конвенції передбачено, що сторона конфлікту, під владою якої є особи, що перебувають під захистом, відповідає за поводження своїх представників із цими особами, причому це не знімає особистої відповідальності з таких представників.

У силу положень ст. 31 Конвенції жодний примус фізичного чи морального порядку не може застосовуватися до осіб, які перебувають під захистом, зокрема з метою отримання від них або від третіх осіб якихось відомостей.

Згідно зі ст. 32 Конвенції Високі Договірні Сторони спеціально дають згоду на те, що їм забороняється застосування будь-яких заходів, які можуть завдати фізичних страждань або призвести до знищення осіб, що перебувають під захистом, які є під їхньою владою. Ця заборона поширюється не лише на вбивства, тортури, тілесні покарання, калічення та медичні чи наукові досліди, які не викликані потребою лікування особи, що перебуває під захистом, а й на будь-яке інше брутальне поводження з боку як цивільних, так і військових властей.

Згідно із ст. 147 Конвенції серйозні порушення, про які йдеться у Конвенції, становлять такі порушення, що охоплюють такі дії, якщо їх здійснено проти осіб або власності, які перебувають під захистом цієї Конвенції: умисне вбивство, тортури або нелюдяне поводження, зокрема біологічні експерименти, які умисно спричинять великі страждання чи серйозні травми тілу чи здоров`ю, нелегальна депортація чи переведення або нелегальне ув`язнення особи, що перебуває під захистом, примушення особи, що перебуває під захистом, служити в збройних силах ворожої держави, або умисне відбирання в особи, що перебуває під захистом, прав на справедливий і офіційний судовий процес, рекомендований цією Конвенцією, захоплення полонених і широкомасштабне руйнування і привласнення власності, не виправдане воєнною необхідністю, і здійснюване незаконним чином і безцільно.

Статтею 43 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I) від 8 червня 1977 року (далі за текстом Протокол І або Додатковий протокол І) передбачено, що збройні сили сторони, що перебуває в конфлікті, складаються з усіх організованих збройних сил, груп і підрозділів, що перебувають під командуванням особи, відповідальної перед цією стороною за поведінку своїх підлеглих, навіть якщо ця сторона представлена урядом чи властями, не визнаними супротивною стороною. Такі збройні сили підпорядковані внутрішній дисциплінарній системі, яка, поряд з іншим, забезпечує додержання норм міжнародного права, застосовуваних у період збройних конфліктів.

Особи, які входять до складу збройних сил сторони, що перебуває в конфлікті (крім медичного і духовного персоналу, про який ідеться у статті 33 Третьої конвенції), є комбатантами, тобто вони мають право брати безпосередню участь у воєнних діях.

Статтею 44 Додаткового протоколу І передбачено, що для сприяння посиленню захисту цивільного населення від наслідків воєнних дій комбатанти зобов`язані відрізняти себе від цивільного населення в той час, коли вони беруть участь у нападі або у воєнній операції, що є підготовкою до нападу. Однак у зв`язку з тим, що під час збройних конфліктів бувають такі ситуації, коли через характер воєнних дій озброєний комбатант не може відрізнити себе від цивільного населення, він зберігає свій статус комбатанта за умови, що в таких ситуаціях він відкрито носить свою зброю.

Крім того, статтею 75 Додаткового протоколу І встановлено, що тією мірою, якою їх торкається ситуація, зазначена у статті 1 цього Протоколу, з особами, які перебувають під владою сторони, що бере участь у конфлікті, і не користуються сприятливим ставленням згідно з Женевськими Конвенціями або згідно з цим Протоколом, за всіх обставин поводяться гуманно, і вони, як мінімум, користуються захистом, передбаченим у цій статті, без будь-якої несприятливої різниці, заснованої на ознаках раси, кольору шкіри, статі, мови, релігії чи віросповідання, політичних або інших переконань, національного чи соціального походження, майнового стану, народження чи іншого статусу або на яких-небудь інших подібних критеріях. Кожна сторона має з повагою ставитися до особи, честі, переконань та релігійних обрядів усіх таких осіб.

Поряд з цим згідно ч. 2 ст. 75 Додаткового протоколу І заборонені й будуть залишатися забороненими в будь-який час і в будь-якому місці такі дії, незалежно від того, чиняться вони представниками цивільних чи воєнних органів:

а) насильство над життям, здоров`ям і фізичним та психічним станом осіб, зокрема:

a.1) вбивство;

a.2) катування всіх видів - фізичні чи психічні;

a.3) тілесні покарання;

a.4) каліцтво;

b) знущання над людською гідністю, зокрема, принижуюче й образливе поводження, примус до проституції чи непристойне посягання в будь-якій його формі;

c) взяття заручників;

d) колективне покарання; і

e) погрози вчинити будь-яку з вищезазначених дій.

В умовах міжнародного збройного конфлікту, майже вся територія Херсонської області з 24.02.2022 знаходилась під окупацією збройних сил російської федерації (далі за текстом зс рф), у тому числі м. Херсон з 01.03.2022 по 11.11.2022. На цей час окупованою залишається частина Херсонської області, яка розташована на лівобережжі річки Дніпро.

У березні жовтні 2022 року для досягнення основної мети щодо широкомасштабних нападів на цивільне населення, невстановленими досудовим розслідуванням військовими рф та представниками інших силових структур, за підтримки вищого військового та політичного керівництва рф, в захоплених приміщеннях державних органів і установ міста Херсон організовано місця для нелегального ув`язнення, катування та жорстокого поводження з цивільними особами, вчинення іншого фізичного і психологічного тиску для одержання інформації про проукраїнських активістів, противників окупаційної влади та подальшого схилення вищевказаних осіб до співпраці з державою агресором.

Зокрема, для досягнення цієї мети у вказаний період часу на окупованій території Херсонської області представниками держави-агресора сформовано окупаційні органи влади та псевдоправоохоронні органи.

Так, не пізніше квітня 2022 року створено «Главное управление министерства внутренних дел Херсонской области» (далі «ГУ МВД Херсонской области») з територіальними структурними підрозділами, які охоплювали м. Херсон, Бериславський, Генічеський, Каховський, Скадовський та Херсонський райони.

Разом з цим, у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше червня 2022 року, військово-політичним керівництвом рф спільно з особами керівного складу міністерства внутрішніх справ рф (далі мвс рф) створено «Временное управление министерства внутренних дел россии в Херсонской области» (далі «ВУ МВД россии в Херсонской области», або тимчасове управління).

Для забезпечення діяльності зазначеного управління у другій половині червня 2022 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) на окуповану територію Херсонської області направлено у службові відрядження не менше 400 співробітників поліції з різних регіонів рф, у тому числі з головних управлінь мвс росії по Красноярському краю, Тульській, Калузькій, Челябінській, Омській, Новосибірській, Кемеровській та Іркутській областях, Республіці Башкортостан та інших.

Фактично вказані особи прибули до міста Херсон 06.07.2022, в якому визначено місце їх постійної дислокації у захопленій будівлі Херсонського факультету Одеського державного університету внутрішніх справ, по вул. Фонвізіна, 1.

Відряджені співробітники поліції рф, які прибули на окуповану територію Херсонської області, були достовірно обізнані про те, що між рф та Україною відбувається міжнародний збройний конфлікт, вони відкрито носили автоматичну зброю, формений одяг та спорядження, які приналежні військовим рф, тобто відповідно до ст. ст. 43, 44 Протоколу І були комбатантами та зобов`язані додержуватись норм міжнародного права, застосовуваного в період збройного конфлікту.

До структури вказаного управління входили слідчий відділ, загін спеціального призначення «Грім», група оперативного реагування та інші галузеві підрозділи з оперативної діяльності, охорони громадського порядку, а також організаційного забезпечення. Частину співробітників «ВУ МВД россии в Херсонской области» було направлено до створених окупаційною владою територіальних підрозділів «поліції» у м. Генічеськ, м. Гола Пристань, м. Скадовськ, м. Олешки та в інших захоплених населених пунктах.

Дислокуючись на окупованій території Херсонської області «ВУ МВД россии в Херсонской области» виконувало завдання військово-політичного керівництва рф щодо: сприяння та допомоги збройним формуванням рф; координації та забезпечення роботи створеного окупаційною владою «ГУ МВД Херсонской области», зокрема в частині обмеження конституційних прав громадян України, здійснення фільтраційних заходів, затримання та нелегального ув`язнення цивільних осіб, проведення обшуків та вилучення майна фізичних і юридичних осіб; забезпечення організації та проведення примусового псевдореферендуму про включення окупованої території Херсонської області до складу російської федерації, а також реалізації інших злочинних планів.

Для цього у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше червня 2022 року, невстановлені особи з числа керівного складу мвс рф призначили керівництво та особовий склад «ВУ МВД россии в Херсонской области».

Здійснюючи вищевказану протиправну діяльність на окупованій території Херсонської області та реалізуючи одну з основних цілей військово-політичного керівництва рф щодо широкомасштабних нападів на цивільне населення, керівництво «ВУ МВД россии в Херсонской области» (матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження), діючи спільно та за попередньою змовою з іншими співробітниками окупаційної поліції та невстановленими на даний час особами, не пізніше 23.07.2022 (точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені) взяли під контроль захоплене 09.03.2022 військовими рф приміщення ІТТ № 1 (в документах окупаційної поліції зазначається як «Изолятор временного содержания» за адресою: вул. Теплоенергетиків, 3, м. Херсон, в якому на той час незаконно утримувався щонайменше 81 потерпілий.

Для забезпечення режиму нелегального ув`язнення осіб, які незаконно утримувались в захопленому приміщенні ІТТ № 1, керівництвом «ВУ МВД россии в Херсонской области» (матеріали стосовно яких виділені в окреме провадження), а також іншими невстановленими на даний час особами залучено співробітників тимчасового управління, відносно яких мали впевненість у їх особистих вольових рисах, особистій відданості, готовності беззаперечного виконання наданих незаконних вказівок, схильності до протиправної діяльності, наявності потрібних навичок та знань, в тому числі державного інспектора відділення технічного нагляду відділу Державної інспекції безпеки дорожнього руху Міжмуніципального управління Міністерства внутрішніх справ росії «Красноярське», капітана поліції, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивний « ОСОБА_7 ».

Виконуючи відведену йому роль, ОСОБА_6 , будучи достовірно обізнаним про те, що між рф та Україною відбувається міжнародний збройний конфлікт, за попередньою змовою з іншими співробітниками «ВУ МВД россии в Херсонской области», спільно з іншими невстановленими досудовим розслідуванням представниками збройних формувань рф (далі за текстом представники зф рф), перебуваючи в окупованому місті Херсон, умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, порушуючи ст. 147 Конвенції (нелегальне ув`язнення) незаконно утримував цивільну особу, а саме потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в приміщенні захопленої будівлі ІТТ № 1 за адресою: м. Херсон, вул. Теплоенергетиків, 3, застосовуючи до нього жорстоке поводження, катування, з подальшою відмовою визнати таке позбавлення волі або повідомити про долю чи місце перебування такої особи з метою залишення її без законодавчого захисту протягом тривалого періоду часу.

Так, 15 серпня 2022 року приблизно о 08 годині (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) не менше шести невстановлених військових рф, перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , будучи озброєними вогнепальною автоматичною зброєю, порушуючи вимоги статті 147 Конвенції (нелегальне ув`язнення), із застосуванням фізичного насильства шляхом побиття затримали потерпілого, який у складі Збройних Сил чи інших збройних формувань України не перебував, жодної зброї не мав, участі у бойових діях не брав, тобто був особою, яка підпадає під захист ст. 4 Конвенції, як громадянин України, котрий не бере активної участі у бойових діях та опинився в ході окупації під владою сторони конфлікту (російської федерації).

Відразу після затримання потерпілого перевезено та ув`язнено в одній із камер у приміщенні ІТТ № 1 за адресою: м. Херсон, вулиця Теплоенергетиків, 3, де він утримувався до 12 вересня 2022 року.

У день затримання, а саме 15 серпня 2022 року приблизно о 21 годині 30 хвилин (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) на вимогу ОСОБА_6 , невстановлений представник зф рф конвоював потерпілого ОСОБА_8 з камери до одного з кабінетів на першому поверсі ІТТ № 1, в якому перебували ОСОБА_6 та двоє невстановлених осіб, які впродовж щонайменше двох годин поспіль проводили допит потерпілого з метою отримання інформації про його співпрацю з силами оборони.

Не отримавши бажаних відповідей на поставлені запитання, ОСОБА_6 застосував до ОСОБА_8 фізичне насильство шляхом нанесення щонайменше 35 (точна кількість в ході досудового розслідування не встановлена) ударів гумовим кийком по різним частинам тіла потерпілого, а саме в область потилиці, шиї, спини, рук та ніг. Після цього, ОСОБА_6 , намагаючись здобути інформацію, яка його цікавила, тримаючи в руках шліфувальну машину («болгарку»), висловив погрозу застосування фізичного насильства стосовно ОСОБА_8 , що полягало у намірі відрізати пальці та кисті його рук. Не зупиняючись на цьому, ОСОБА_6 , з метою залякування ОСОБА_8 , здійснив імітування його розстрілу, наставляючи на потерпілого предмет, ззовні схожий на пістолет, досилаючи при цьому патрон до патронника. У подальшому, ОСОБА_6 наніс потерпілому не менше 15 (точна кількість в ході досудового розслідування не встановлена) ударів гумовим кийком по різним частинам тіла, а саме в область тулуба, спини, рук та ніг, чим порушив вимоги статей 32, 147 Конвенції (катування) та підпункт (a.2) пункту (а) і пункт (е) частини 2 статті 75 Додаткового протоколу І (катування, погрози вбивством та каліцтвом).

Після закінчення вказаних дій, невстановлений представник зф рф вивів потерпілого з кабінету, в якому до нього застосовувалось фізичне насильство, та конвоював до камери на другому поверсі ізолятору.

За результатами застосування в ході проведення допитів до потерпілого фізичного насильства та катування ОСОБА_6 за попередньою змовою з іншими невстановленими особами спричинили ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді ущільнення на лівій ліктьовій кістці, яке являється наслідком крововиливу та відноситься до легких тілесних ушкоджень.

У період ув`язнення ОСОБА_8 постійно утримували у виснажливих для людського організму антисанітарних умовах, непридатних для тривалого перебування людини, годували лише один раз на день, не надавали жодних засобів гігієни. Тобто потерпілий перебував в умовах, які загрожували його життю та здоров`ю, але він не мав можливості вільно залишити місце утримання, чим ОСОБА_6 та інші невстановлені представники зф рф порушили вимоги ст. 147 Конвенції (нелюдяне поводження).

Лише 12.09.2022 приблизно о 12 годині (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_8 звільнено з місця утримання, без надання будь-яких документів щодо підстав затримання та ув`язнення.

Отже, співробітник поліції рф ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими представниками зф рф, вчинив дії, спрямовані на порушення законів та звичаїв війни, що полягало у жорстокому поводженні з цивільним населенням, а саме: завданні фізичних (побоїв і тілесних ушкоджень) та психічних (погрози заподіяти фізичну шкоду, імітація страти) страждань незаконно утримуваному ОСОБА_8 з метою отримання інформації про співпрацю з силами оборони, тобто у катуванні останнього, а також утриманні потерпілого в камерах непристосованих до тривалого перебування осіб, в антисанітарних умовах, позбавленні їжі та води (нелюдяне поводження); та вчиненні інших порушень законів та звичаїв війни, що виразилось у нелегальному ув`язненні ОСОБА_8 , котрий перебуває під захистом, чим порушив ст. ст. 32 (катування), 147 (нелегальне ув`язнення, катування, нелюдяне поводження) Конвенції та підпункт (a.2) пункту (а) і пункт (е) частини 2 статті 75 Додаткового протоколу І (катування, погрози вбивством та каліцтвом).

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, а саме у жорстокому поводженні з цивільним населенням та в інших порушеннях законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вчинені за попередньою змовою групою осіб.

30.11.2024 відповідно до вимог ст. ст. 276, 277, 278 КПК України повідомлено про підозру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Боготол, Красноярського краю, російської федерації, громадянину російської федерації, документованому паспортом рф серії НОМЕР_1 , виданим 28.10.2003, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , державному інспектору відділення технічного нагляду відділу Державної інспекції безпеки дорожнього руху Міжмуніципального управління Міністерства внутрішніх справ росії «Красноярське», капітану поліції, раніше не судимому.

У зв`язку із фактичним перебуванням ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території України та території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, орган досудового розслідування позбавлений можливості вручити останньому письмове повідомлення про підозру у день його складання.

Згідно з вимогами, передбаченими ч. 3 ст. 111, ст. 135, 278 КПК України, вжито заходів для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Зокрема, 30.11.2024 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , а також повідомлено про необхідність прибуття до СУ ГУНП в Херсонській області на 05.12.2024, 06.12.2024, 07.12.2024 для вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій.

Крім вказаного, з метою забезпечення прав підозрюваного при заочному кримінальному провадженні та на виконання вимог рішень ЄСПЛ (Ермі проти Італії № 181114/02; Сейдовіч проти Італії № 56581/00; Боярченко проти України № 31338/04) в яких неодноразово зверталась особлива увага на обов`язок представників держави вжити дієвих та вичерпних заходів для повідомлення особи про притягнення до кримінальної відповідальності, суть пред`явленого обвинувачення та права брати участь у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, стороною обвинувачення забезпечено вжиття усіх доступних заходів для інформування підозрюваної особи про притягнення до кримінальної відповідальності, а саме на встановлені під час досудового розслідування мобільний номер, яким користується ОСОБА_6 та до якого приєднано мобільні месенджери «WhatsApp», «Telegram» та електронну пошту, останньому надіслано письмове повідомлення про підозру, повістки про виклик до слідчого, переклад зазначених документів російською мовою та посилання на ці процесуальні документи, які опубліковані на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та газеті «Урядовий кур?єр» в порядку, передбаченому ст. ст. 135, 278, 297-5 Кримінального процесуального кодексу України.

30.11.2024 вказані повідомлення, що направлені на мобільні месенджери «WhatsApp», «Telegram» та електронну пошту, якими користується підозрюваний ОСОБА_6 зафіксовано шляхом проведення огляду мобільного телефону (протоколом огляду мобільного телефону від 02.12.2024).

Утім, ОСОБА_6 на виклики не з`явився та про причини свого неприбуття не повідомив, що свідчить про його умисні дії, спрямовані на ухилення від органу досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину, а також про переховування на тимчасово окупованій території України, або території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

На підтвердження цього, старшим слідчим в ОВС відділу СУ ГУНП в Херсонській області майором поліції ОСОБА_5 у кримінальному провадженні складено рапорт про неявку ОСОБА_6 до старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області за адресою: м. Херсон, вул. Лютеранська, 4.

У зв`язку із викладеним, 10.12.2024 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в державний розшук, здійснення якого доручено УКР ГУНП в Херсонській області.

Разом з цим, встановлено, що з 24.02.2022 по теперішній час до органів державної влади, сервісних центрів, медичних закладів України підозрюваний не звертався. На підконтрольну територію України виїзд не здійснював.

За наявною інформацією, станом на теперішній час підозрюваний може перебувати на тимчасово окупованій території України, зокрема у Херсонській області (лівобережжі), АР Крим та території РФ, де продовжує вчиняти дії на шкоду Україні та її населенню.

При перевірці вказаної особи за ІПНП встановлено, що інформація відносно останнього відсутня, при перевірці по АІПС «Аркан», встановлено, що з 24.02.2022 по 25.12.2024 підозрюваний державний кордон України не перетинав.

Окрім цього, встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 та в будь який час може виїхати на територію іншої держави.

Так, у ході проведення оперативнорозшукових заходів та слідчих дій, спрямованих на встановлення місцезнаходження підозрюваного, отримано відомості, що ОСОБА_6 на теперішній час умисно переховується на тимчасово окупованій території України та території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором (російська федерація), що не виключає можливості переміщення підозрюваного в інші держави.

У зв`язку з чим, 26.12.2024 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук, здійснення якого доручено УКР ГУНП в Херсонській області.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 зазначеного злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-17.11.2022 проведено огляд приміщення ІТТ № 1 ГУНП в Херсонській області, що знаходиться за адресою: м. Херсон, вул. Теплоенергетиків, 3, за результатами проведення якого зафіксовано сліди вчинених злочинів, зокрема приміщення, які були пристосовані для катувань, допитів, утримання цивільних осіб, 119 об`єктів, серед яких засоби для катування та нанесення тілесних ушкоджень, службову документацію, яка підтверджує факт захоплення та перебування військових рф в ІТТ № 1;

-20.11.2024 проведено додатковий допит потерпілого ОСОБА_8 , який в ході допиту повідомив, що він з 15.08.2022 по 12.09.2022 під час окупації міста перебував в полоні у представників зф рф та безпідставно утримувався в ІТТ № 1. Потерпілий вказав на ОСОБА_6 як на особу, яка 15.08.2022 проводила допит потерпілого. Під час проведення допиту застосувала до потерпілого фізичне насильство;

-20.11.2024 проведено пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_8 , який впізнав ОСОБА_6 , як особу, яка застосувала до потерпілого фізичне насильство;

-23.11.2022 проведено слідчий експеримент за участю потерпілого ОСОБА_8 , під час якого останній розказав і показав обставини його затримання та утримання в ІТТ № 1 ГУНП в Херсонській області;

-отримано висновок судово-медичної експертизи № 110 від 26.05.2023 відповідно до якого потерпілому ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді ущільнення на лівій ліктьовій кістці, яке являється наслідком крововиливу та відноситься до легких тілесних ушкоджень;

-09.02.2023 проведено допит в якості свідка ОСОБА_9 , який в ході допиту повідомив, що з 09.08.2022 ІТТ № 1 ГУНП в Херсонській області було захоплено окупаційною владою рф;

-27.12.2022 вилучено у представника ХЮІ ОДУВС ОСОБА_10 щодо діяльності окупаційної поліції та ІТТ № 1 у м. Херсоні та області документи, які оглянуті та визнані речовими доказами:

-«Примерная структура временного управления внутренних дел» на 1 арк.;

-«Примерныи? расчет комплектования Временного управления внутренних дел» на 6 арк.;

-«Приказ начальника генерал-лейтенанта полиции ОСОБА_11 № 1068 от 22.06.2022 г. «О закреплении вооружения за сотрудниками, убывающими в служебную командировку» на 2 арк.;

-«Приложение № 1 к приказу ГУ МВД России по Красноярскому краю от 2022 «Список сотрудников, убывающих в служебную командировку, за которыми закреплено оружие 5,45 мм АК-74М» на 10 арк., в якому міститься інформація на ОСОБА_6 ;

-отримано інформацію з УСБУ в Херсонській області на ОСОБА_6 , де наявні анкетні відомості стосовно останнього та зазначено про можливу причетність до затримання та забезпечення нелегального ув`язнення цивільних осіб у приміщенні ІТТ;

-отримано аналітичний профіль з ВКА ГУНП в Херсонській області на ОСОБА_6 , де наявні анкетні відомості стосовно останнього, родинні зв`язки та додаткові відомості щодо місця роботи, приватних сторінок в соціальних мережах;

-25.11.2024 проведено огляд сторінки соціальної мережі, яка зареєстрована на ОСОБА_12 . Оглядом встановлено родинні зв`язки ОСОБА_6 ;

-26.11.2024 проведено огляд документів від, які попередньо вилучені 27.12.2022 у представника Херсонського факультету Одеського державного університету внутрішніх справ за адресою: м. Херсон, вул. Фонвізіна, 1, де визначено місце дислокації «ВУ МВД россии в Херсонской области» та міститься інформація про ОСОБА_6 ;

-Зібрано матеріали, що характеризують особу ОСОБА_6 ;

-іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

25.12.2024 прокурором прийнято рішення про виділення з кримінального провадження № 0000226 від 09.03.2022 матеріалів досудового розслідування за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, в окреме провадження із присвоєнням у Єдиному реєстрі досудових розслідувань реєстраційного номеру № 0002214.

З огляду на викладене є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 причетний до інкримінованого йому злочину.

Так, згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс. Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства», «Мюррей проти Об`єднаного Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Складена та повідомлена ОСОБА_6 підозра повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Також, це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» та рішення у справі «Авшар проти Туреччини», де встановлено, що таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Так, стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України:

1) Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду: враховуючи, що ОСОБА_6 вчинив особливо тяжкий злочин, санкція за який передбачає позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років або з метою уникнення кримінальної відповідальності останній може й надалі переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а у випадку доведення його вини у вчиненні кримінального правопорушення, підозрюваному загрожує реальне позбавлення волі.

Наразі підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, вільно пересувається на тимчасово окупованій території України та території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та ухиляється від кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

2) Незаконно впливати на свідків та/або потерпілих у кримінальному провадженні: орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_6 , зважаючи на посаду, яку він займає державний інспектор відділення технічного нагляду відділу Державної інспекції безпеки дорожнього руху Міжмуніципального управління Міністерства внутрішніх справ росії «Красноярське», капітан поліції, може за допомогою погроз застосування фізичного насильства чи вбивства впливати на свідків, потерпілих чи їх родичів (враховуючи, що деякі потерпілі раніше затримувались на території м. Херсона та Херсонської області, деякі і на цей час утримуються в місцях несвободи на тимчасово окупованій території Херсонської області) з метою схилити останніх до надання неправдивих показів або взагалі в подальшому відмовитись від них;

3) Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється: орган досудового розслідування вважає, що підозрюваний має можливість продовжувати вчиняти такі ж кримінальні правопорушення чи інші, оскільки, він є державним інспектором відділення технічного нагляду відділу Державної інспекції безпеки дорожнього руху Міжмуніципального управління Міністерства внутрішніх справ росії «Красноярське», капітаном поліції, сфери діяльності якої розповсюджуються на окуповані території Херсонської області (враховуючи, що ця територія продовжує знаходитись під окупацією).

Окрім цього, ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та в будь який час може виїхати на територію іншої держави.

Таким чином, наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім цього, на наявність підстав для тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, крім вищевказаних ризиків, вказують наступні обставини, а саме:

-вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, максимальна санкція якого передбачає позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років;

-місця реєстрації та проживання підозрюваного ОСОБА_6 знаходяться на території російської федерації, що унеможливлює контроль виконання ним іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, та обов`язків, що покладаються на підозрюваного судом згідно частини 5 статті 194 КПК України;

-підозрюваний ОСОБА_6 співпрацює з громадянами іншої держави, а саме представниками збройних формувань держави-агресора, та у разі перебування на волі матиме можливість продовжити вчиняти злочини, або уникнути кримінальної відповідальності шляхом виїзду на територію країни-агресора, впливати на свідків та потерпілих.

Таким чином, вищевказані зібрані у ході досудового розслідування на даний час докази в умовах воєнного стану та додатково підтверджені фактичні дані про обставини вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення свідчать про те, що заявлені ризики виправдовують застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вказані обставини, також, свідчать про те, що зазначеним у клопотанні ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Посилаючись на вищевикладені обставини, слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, додаткових пояснень до клопотання не мав.

Захисник у задоволенні клопотання просив відмовити, вважаючи його безпідставним та з процесуальним порушенням порядку виклику підозрюваного.

Вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, заслухавши пояснення сторін, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбаченістаттями 177та 178цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

30.11.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України.

30.11.2024 в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_6 , а також повідомлено про необхідність прибуття до СУ ГУНП в Херсонській області на 05.12.2024, 06.12.2024, 07.12.2024 для вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій. Однак, у вказані дати, будучи викликаним для допиту в якості підозрюваного та вручення йому підозри, останній у призначений час та місце без поважних причин не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив.

Відповідно до рапорту слідчого ОСОБА_6 у вказані дати не з`явився, на даний момент місцезнаходження останнього не встановлено.

30.11.2024 ОСОБА_6 через Південний міжрегіональний центр з надання безоплатної правничої допомоги призначено захисника за призначенням адвоката ОСОБА_4 .

10.12.2024 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в державний розшук, здійснення якого доручено УКР ГУНП в Херсонській області.

26.12.2024 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук, здійснення якого доручено УКР ГУНП в Херсонській області.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України, тобто особливо тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від 8 до 12 років, вибув на територію громади, яка перебуває в тимчасовій окупації, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 та території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, відповідно до відповіді УКР ГУНП в Херсонській області за вих. №17562/8-2024 від 25.12.2024 року, на теперішній час його місцезнаходження не встановлено, досі переховується від органу досудового розслідування, що підтверджується рапортом слідчого, а також постановою слідчого від 26.12.2024 оголошено у міжнародний розшук, що дає достатні підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний перебуваючи на волі, може:переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню та вважає за необхідне обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання останнім, покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 178, 183, 184, 193, 194 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Не пізніше як через сорок вісім годин з моменту затримання підозрюваного доставити його до слідчого судді для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1