Єдиний унікальний номер 722/2668/24
Номер провадження 1-кс/722/679/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

30 грудня 2024 року м.Сокиряни

Слідчий суддя Сокирянського районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сокиряни клопотання слідчої ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вашківці Дністровського району Чернівецької області, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, не працюючого, з вищою освітою, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідча ВП №1 (м. Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_6 звернулася до Сокирянського районного суду Чернівецької області з вказаним вище клопотанням, яке погоджено прокурором Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обґрунтовуючи клопотання вказувала, провадженні СВ ВП №1 (м.Сокиряни) Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0000334 від 13.10.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Зазначала, що законом України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60/95-ВР (далі за текстом: Закон) визначено правові та організаційні засади державної політики щодо обігу в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, встановлено порядок державного контролю, повноваження органів виконавчої влади, права та обов`язки фізичних і юридичних осіб у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Вимогами ст. 7 Закону передбачено, що діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин на території України дозволяється лише в цілях і в порядку, встановлених цим Законом, а в передбачених ним випадках - у порядку, що встановлюється нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України та відповідних центральних органів виконавчої влади.

Діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів (далі за текстом: Перелік), та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, крім випадків, передбачених ст. 19 цього Закону.

Згідно із ст. 12 Закону, обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених ст. ст. 19, 20 та 23 цього Закону.

У ст. 25 Закону поміж іншого зазначено, що зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у будь-яких кількостях в цілях, не передбачених цим Законом, забороняється.

Законом України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15.02.1995 № 62/95-ВР визначено, шо незаконний обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - це діяння з: культивування рослин, включених до Переліку, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, збуту, ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що здійснюються з порушенням законодавства про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори.

Згідно Таблиці II «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженого Наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», канабіс є психотропною речовиною.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , в невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, у не встановленому місці та при невстановлених обставинах, діючи умисно, протиправно, з метою подальшого збуту, незаконно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року №60/95-ВР та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року №62/95-ВР, а також Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» №770 від 06.05.2000, придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, який зберігав у невстановленому місці до 12.10.2024.

12 жовтня 2024 року о 13 год 10 хв ОСОБА_5 , перебуваючи на одній із вулиць с. Олексіївка Дністровського району Чернівецької області, діючи умисно, переслідуючи мету незаконного збагачення від незаконного збуту наркотичних засобів, збув наркотичний засіб - канабіс ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 , за гроші в сумі 1500 гривень.

Відповідно до висновку експерта Чернівецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/126-24/11084-НЗПРАП від 16.10.2024 року надана на дослідження речовина рослинного походження є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 44,273 г.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті наркотичних засобів.

Окрім цього, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , в невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, у не встановленому місці та при невстановлених обставинах, діючи умисно, протиправно, повторно, з метою подальшого збуту, незаконно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року №60/95-ВР та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року №62/95-ВР, а також Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» №770 від 06.05.2000, придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, який зберігав у невстановленому місці до 13.11.2024 року.

13 листопада 2024 року о 10 год 40 хв ОСОБА_5 , перебуваючи на одній із вулиць с. Олексіївка Дністровського району Чернівецької області, діючи умисно, переслідуючи мету незаконного збагачення від незаконного збуту наркотичних засобів, повторно збув наркотичний засіб - канабіс ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 , за гроші в сумі 1500 гривень.

Відповідно до висновку експерта Чернівецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/126-24/12352-НЗПРАП від 03.12.2024 року надана на дослідження речовина рослинного походження є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 30,353 г.

Окрім цього, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , в невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, у не встановленому місці та при невстановлених обставинах, діючи умисно, протиправно, повторно з метою подальшого збуту, незаконно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року №60/95-ВР та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» від 15 лютого 1995 року №62/95-ВР, а також Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» №770 від 06.05.2000, придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, який зберігав у невстановленому місці до 21.12.2024 року.

21 грудня 2024 року о 15 год 20 хв ОСОБА_5 , перебуваючи на одній із вулиць с. Олексіївка Дністровського району Чернівецької області, діючи умисно, переслідуючи мету незаконного збагачення від незаконного збуту наркотичних засобів, повторно, за гроші в сумі 1500 гривень збув наркотичний засіб - канабіс ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителю АДРЕСА_2 .

Відповідно до висновку експерта Чернівецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №СЕ-19/126-24/15902-НЗПРАП від 24.12.2024 року надана на дослідження речовина рослинного походження є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом. Маса канабісу в перерахунку на висушену речовину становить 27,811 г.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненому повторно.

30.12.2024 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

В поданому клопотанні слідча вважає, що існують ризики, визначені ст.177 КПК України, зокрема:

-передбаченого у п.1 ч.1 ст.177 КПК України - переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, з урахуванням тяжкості злочину та міри покарання.

Зокрема, ОСОБА_5 ніде не працює, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, що в сукупності дає підстави вважати, що останній, не маючи прив`язки до Дністровського району Чернівецької області роботою, враховуючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, з метою уникнення відповідальності може залишити місце постійного проживання з метою переховування від органів досудового розслідування та суду.

-передбаченого у п. 3 ч.1 ст.177 КПК України - незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Даний ризик існує, оскільки підозрюваному відомі особи, яким він здійснив збут наркотичного засобу, а тому перебуваючи на волі ОСОБА_5 зможе здійснити на них вплив, з метою схиляння до надання неправдивих показань щодо його участі та ролі у вчиненні кримінального правопорушення для уникнення кримінальної відповідальності.

-передбаченого у п.5 ч.1 ст.177 КПК України - можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Даний ризик існує оскільки підозрюваний ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та доходу. Отже, є підстави вважати, що перебуваючи на волі через скрутне матеріальне становище та не бажання стати на шлях виправлення останній може вчиняти інші кримінальні правопорушення

Враховуючи викладене, слідча просила обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання його під вартою строком на шістдесят днів, адже застосування більш м`якого запобіжного заходу, на її думку, не зможе запобігти вищенаведеним ризикам.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та з наведених у ньому підстав просив задовольнити.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначав, що у ОСОБА_5 на утриманні перебуває неповнолітня дитина, оскільки його дружину було позбавлено батьківських прав за рішенням суду, тому з огляду на це просив відмовити у задоволенні клопотання та обрати менш суворий вид запобіжного заходу, а саме цілодобовий домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

Заслухавши доводи учасників процесу та дослідивши письмові матеріали клопотання слідчий суддя вважає, що воно є обґрунтованим і підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Так, із витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань №№1-3 від 30.12.2024 року вбачається, що 12.10.2024 року, 22.10.2024 року та 13.11.2024 року в ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження №0000334 щодо ОСОБА_5 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

30.12.2024 року о 10 год 00 хв ОСОБА_5 оголошено та вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч.1 та п.5 ч.2 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Частинами 1 та 2 ст.194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

При цьому, поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, а тому виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307 КК України, за яке законом передбачено покарання у позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, та ч.2 ст.307 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Згідно досліджених в судовому засіданні письмових документів клопотання, а саме: копій рапортів оперуповноваженого СКП ВП №1 Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області від 12.10.2024 року, 22.10.2024 року, 13.11.2024 року; копій протоколів добровільної видачі від 12.10.2024 року, 13.11.2024 року та 21.12.2024 року, копії висновку експерта №СЕ-19/126-24/11084-НЗПРАП від 16.10.2024 року; копії витягу з ЄРДР від 30.12.2024 року, копій протоколів допиту свідків від 14.10.2024 року, 13.11.2024 року та 21.12.2024 року; копії висновку експерта №СЕ-19/126-24/12352-НЗПРАП від 03.12.2024 року; копії висновку експерта №СЕ-19/126-24/15902-НЗПРАП від 24.12.2024 року; копії протоколу обшуку від 30.12.2024 року, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

Дослідженими в судовому засіданні матеріалами клопотання також встановлено і наявність достатніх підстав вважати, що існує ряд ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Зокрема, слідчий суддя погоджується з доводами прокурора, щодо можливості впливу підозрюваного ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності на свідка у кримінальному провадженні, оскільки підозрюваному відома особа, якому він здійснив збут психотропної речовини, а тому перебуваючи на волі ОСОБА_5 може здійснити на нього вплив, з метою схилення його до зміни показів, щодо його участі у вчиненні кримінального правопорушення для уникнення кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя також вважає, що існує ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , будучи особою, яка не має офіційного місця працевлаштування, може продовжити здійснення протиправної діяльності з метою отримання коштів.

При цьому, слідчий суддя також погоджується з доводами прокурора, що існує ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що в свою чергу дає підстави вважати, що знаючи про міру та невідворотність покарання, останній може залишити місце постійного проживання з метою переховування.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що з метою запобігання вказаним вище ризикам є об`єктивно недостатнім застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

Із урахуванням того, що прокурором в судовому засіданні доведена наявність обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, а також враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, слідчий суддя вважає за доцільне клопотання задовольнити, застосувавши щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання його під вартою.

Доводи захисника щодо утримання ОСОБА_5 неповнолітньої дитини не вказують на наявність у нього міцних соціальних зв`язків та не спростовують доведені прокурором ризики.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті.

Згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 , а також наявності зазначених вище ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що застава у межах, передбачених п.2 ч. 5 ст.182 КПК України, не здатна забезпечити виконання підозрюваним передбачених законом обов`язків під час досудового розслідування у кримінальному провадженні.

З огляду на це, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу у межах 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно складає 302800 грн. та забезпечить, на думку слідчого судді, виконання підозрюваним ОСОБА_5 передбачених законом обов`язків під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Окрім цього, визначаючи розмір застави, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади всі свої паспорти для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Керуючись ст.ст.176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 376, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислювати з 30.12.2024 року.

Датою закінчення дії ухвали слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначити - 26.02.2025 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави 100 (сто) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302800 (триста дві тисячі вісімсот) грн. та в разі її внесення, покласти на нього наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою, в робочі дні з 09 години до 18 години;

2) не відлучатися за межі с. Олексіївка Дністровського району Чернівецької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця фактичного проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорти для виїзду за кордон;

4) утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_9 .

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя:

Повний текст ухвали складено 31.12.2024 року