ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11-сс/818/1443/24 Доповідач ОСОБА_1
Справа № 953/5849/24 Слідчий суддя ОСОБА_2
Категорія: у порядку КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 , підозрюваного - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2024 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 00000750 від 27.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 113 КК України, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2024 клопотання слідчого задоволено та продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_8 у Державній установі "Харківський слідчий ізолятор", в межах строку досудового розслідування - до 28.12.2024 включно, без визначення розміру застави. Захисник підозрюваного, не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати, відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, захисник посилається на те, що слідчим суддею неповно та необ`єктивно досліджено обставини, що враховуються під час продовження запобіжного заходу. Слідчим суддею не в повній мірі проаналізовано те, що підозра необгрунтована, не містить чітко зафіксованих обставин події, відсутні ризики, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України. Сторона обвинувачення не надала жодного доказу причетності ОСОБА_8 до інкримінованого йому злочину. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступного висновку. Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу. Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України. Відповідно до частини 6 статті 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті. Відповідно до абзацу 8 частини 4 статті 182 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України. Відповідно до частини 3 статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. Як вбачається із матеріалів судового провадження, СВ УСБУ в Харківській області проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 00000750 від 27.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 113 КК України. 29.06.2024 о 19-20 год. ОСОБА_8 затриманий в порядку статті 208 КПК України та 30.06.2024 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 113 КК України. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01.07.2024 щодо підозрюваного ОСОБА_8 у даному кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 26.08.2024 включно, без визначення розміру застави. 20.08.2024 строк досудового розслідування продовжено першим заступником керівника Харківської обласної прокуратури до 3 (трьох) місяців, тобто до 29.09.2024 року, включно. 23.08.2024 ухвалою Київського районного суду м. Харкова, продовжено строк запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою до 28.09.2024 включно, без визначення розміру застави. 25.09.2024 ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25.09.2024, строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 6 (шести) місяців, тобто до 29.12.2024, включно. 25.09.2024 ухвалою Київського районного суду м. Харкова, продовжено строк запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою на 60 днів, до 27.11.2024 включно, без визначення розміру застави.

Слідчий суддя, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 , врахував наявність обгрунтованої підозри, наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які продовжують існувати, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як зазначено у клопотанні слідчого, погодженого прокурором, у кримінальному провадженні необхідно виконати низку процесуальних дій, а саме: отримати висновок судової фоноскопічної експертизи, призначеної Харківському НДЕКЦ МВС України; отримати висновок судової експертизи нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів, призначеної Харківському НДЕКЦ МВС України; отримати висновок судової товарознавчої експертизи, призначеної експертам ННЦ «ІСЕ ім. засл. Проф. М.С. Бокаріуса», який має важливе значення для встановлення матеріальної шкоди, спричиненої АТ «Укрзалізниця» в результаті злочинної діяльності ОСОБА_8 ; залучити представника потерпілого - Регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця» та допитати його щодо обставин кримінального правопорушення; розсекретити документи, які стали підставою для проведення негласних (слідчих) розшукових дій у даному кримінальному провадженні (ухвалу суду); відповідно до вимог КПК України, прийняти процесуальні рішення щодо інших кримінальних правопорушень, які розслідуються у даному кримінальному провадженні та вирішити питання щодо повідомлення про підозру; виконати інші процесуальні та слідчі дії, направлені на закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні. З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції погоджується із висновками слідчого судді щодо наявності достатніх правових підстав для продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, в межах визначеного строку досудового розслідування.

Матеріали, надані слідчим в обґрунтування поданого клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 113 КК України та існування ризиків, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України. Колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, за який передбачене покарання у разі визнання його винним у виді позбавленні волі строком пятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна. Серйозність покарання, яке може загрожувати особі, у випадку визнання її винуватою у вчиненні злочинів, є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Як встановлено слідчим суддею, підозрюваний розлучений, має доньку 2010 року народження та сина 2017 року народження, є наркозалежною особою, перебуває на наркологічному обліку у Суворовському районі м. Одеси (зі слів), має зареєстроване місце проживання, в силу статті 89 судимості не має, не працює, офіційного джерела доходів не має.

Слідчий у клопотанні про продовження строку тримання під вартою зазначає, що у Приморському районному суді м. Одеси щодо ОСОБА_8 розглядаються обвинувальні акти за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 статті 185, частинами 1, 2 статті 307 КК України.

Колегія суддів приймає до уваги особливості конкретної справи, високий рівень суспільної небезпечності кримінального правопорушення, яке посягає на основи національної безпеки України, та є особливо тяжким злочином, а також запровадження в Україні правового режиму воєнного стану. Вказані обставини у сукупності із даними, що характеризують особу підозрюваного об`єктивно вказують, що підозрюваний до завершення досудового розслідування може вдатися до дій, передбачених пунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Необхідність продовження строку тримання під вартою підозрюваного обумовлена неможливістю виконання всіх слідчих та процесуальних дій до закінчення строку тримання під вартою, визначеного попередньою ухвалою слідчого судді.

Суд апеляційної інстанції не погоджується із доводами апеляційної скарги захисника щодо відсутності обгрунтованої підозри, оскільки матеріали, долучені слідчим до клопотання про продовження строку тримання під вартою є достатніми для твердження, що ОСОБА_8 причетний до вчинення інкримінованого йому злочину. При цьому, слід зауважити, що обгрунтованість підозри була перевірена слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу, а також в подальшому при вирішенні питання щодо наявності підстав для продовження строку тримання під вартою. Колегія суддів зазначає, що згідно усталеної практики ЄСПЛ «обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими вона обґрунтовується, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення у справі «Wloch v. Poland», п.109). З огляду на матеріали клопотання слідчого, доводи захисника з приводу необгрунтованості підозри є безпідставними. Посилання сторони захисту на відсутність ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України не знаходять свого підтвердження. Відповідно до частини 3 статті 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В той же час, відповідно до абзацу 8 частини 4 статті 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Враховуючи наведене, слідчий суддя прийняв законне та обґрунтоване рішення, не визначати заставу, як альтернативний запобіжний захід.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо відсутності підстав для скасування ухвали слідчого судді, оскільки порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та вмотивоване рішення, колегією суддів не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі захисника доводи не є достатніми для її скасування.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, -

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25 листопада 2024 залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до частини 4 статті 424 КПК України.

Головуючий :

Судді: