Провадження № 1-в/461/6/25
УХВАЛА

15.01.2025 року, Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь,-

В С Т А Н О В И В:

Захисник ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 звернувся до суду з поданням про звільнення засудженого. від призначеного покарання у зв`язку з декриміналізацією вчиненого ним діяння.

Подання клопотання вмотивоване тим, що 25.10.2023 року ОСОБА_5 вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.10.2023 року було визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч.2 ст.309 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України - 5 (п`ять) років 2 (два) місяці позбавлення волі;

- за ч.2 ст.309 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі. Згідно з частиною 4 статті 70 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 14.09.2023. Визначено остаточне покарання ОСОБА_6 5 (п`ять) років 4 (чотири) місяці позбавлення волі.

Захисник зазначає, що Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ХІ (далі Закон 3886-IX) від 18.07.2024 року внесено зміни до КУпАП, а саме ст. 51 КУпАП викладено в редакції, яка визначає, що дрібною крадіжкою є викрадення майна вартістю від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян.

Ураховуючи те, що вартість таємно викраденого майна згідно вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, яким засуджено ОСОБА_7 , (за всіма епізодами) становила від 336,23 грн. до 1186.40 грн., тобто ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону 3886-IX та положень Податкового кодексу настає кримінальна відповідальність, то з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК принцип зворотної дії закону в часі просила клопотання задовольнити та звільнити останнього від призначеного вказаним вироком покарання.

Засуджений та його захисник в судове засідання не з`явились. Захисник подала заяву про слухання клопотання без її участі.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення даного клопотання.

Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України),11,13,13-2частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та визначено граничну вартість викраденого чужого майна, яка може підпадати під кваліфікацію дій особи за відповідною частиною статті 51 КУпАП, а саме: до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно із п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь якого платника податку.

Судом встановлено, що згідно вироку Трускавецького міського суду Львівської області від 14.09.2023 року, ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, а саме: 15.03.2023 року викрав майно, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 394,50 грн.; 15.03.2023 року викрав майно, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 774,60грн без ПДВ; 16.03.2023 року на загальну суму 1175,60 грн., 04.03.2023 року викрав майно на суму 487,20 грн., 04.04.2023 року на суму 365,33 грн.

Крім того, згідно вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.10.2023 року, ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, а саме: 11.03.2023 року викрав майно, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 527,85 грн.; 11.03.2023 року викрав майно, завдавши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 547,35 грн без ПДВ; 11.03.2023 року на загальну суму 695 грн., 13.03.2023 року на суму 765,20 грн., 13.03.2023 року на суму 508,96 грн., 15.03.2023 року на суму 1186,40 грн., 15.03.2023 року на суму 775,04 грн., 13.03.2023 року на суму 336,23 грн., 05.04.2023 року на суму 437, 27 грн., 05.04.2023 року на суму 915 грн., 05.04.2023 року на суму 399 грн., 06.04.2023 року на суму 660,24 грн., 06.04.2023 року на суму 722,67 грн., 06.04.2023 року на суму 541,84 грн., 06.04.2023 року на суму 733,47 грн., 06.04.2023 року на суму 825 грн., 06.04.2023 року на суму 748,49 грн., 14.04.2023 року на суму 662,48 грн., 16.04.2023 року на суму 683,82 грн., 19.04.2023 року на суму 598 грн.

Тобто, зі змісту вказаних вироків вбачається, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_5 вчинив у 2023 році.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» становив 2684 грн., 50 відсотків від його розміру становили 1342 грн.

Суд при прийнятті рішення враховує правову позицію Верховного суду, викладену у постанові від 07.10.2024 року по справі № 278/1566/21, відповідно до якої із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 неоподаткованих мінімумів. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

Як наслідок, для діянь, які на час їх вчинення становили кримінальне правопорушення за статтями 185, 190 або 191 КК, але в яких вартість предмета кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподаткованих мінімумів, обговорювана зміна «скасовує кримінальну протиправність діяння» у значенні ст. 5 КК.

Таким чином, на момент вчинення ОСОБА_5 вказаних кримінальних правопорушень, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2684 грн, тобто сума викраденого засудженим майна на час вчинення правопорушення була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, то суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення подання.

Водночас вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.10.2023 року ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309, КК України, яке не підпадають під декриміналізацію. Відтак, ОСОБА_5 слід вважати засудженим згідно вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.10.2023 року за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

Крім того, згідно інформаційної довідки прокурора, розпорядження про виконання вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.10.2023 року, який набрав законної сили, поступило в ДУ «Львівська установа виконання покарань» 07.12.2023 року і цього дня приведено до виконання.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід вважати таким, що 07.12.2024 року повністю відбув покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.10.2023 року у справі № 442/3209/23.

На підставі викладеного та керуючись ст. 3, 5, 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_5 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчинених ним діянь - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Трускавецького міського суду Львівської області від 14.09.2023 року покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.10.2023 року покарання за ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 року.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.10.2023 року у справі № 442/3209/23 за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що 07.12.2024 року повністю відбув покарання за вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25.10.2023 року у справі № 442/3209/23.

Повний текст ухвали проголошено 20 січня 2025 року о 16 годині 10 хвилин.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Галицький районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1