Справа № 308/858/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника відділу слідчого управління ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000404, відомості про яке 19.08.2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Заступник начальника відділу слідчого управління ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000404, відомості про яке 19.08.2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 08.02.2024 та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, але на території Закарпатської області, діючи за попередньою змовою групою осіб із особами, матеріали щодо яких виділені в окремі кримінальні провадження, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, маючи злочинний намір на протиправне збагачення шляхом отримання грошових коштів за незаконне переправлення осіб через державний кордон України, достовірно знаючи, що з 24.02.2022 у відповідності до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану, на період дії якого чоловікам громадянам України, віком від 18 до 60 років, обмежено виїзд за межі України, організував незаконне переправлення через державний кордон України особи, яка діяла під контролем працівників правоохоронних органів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сприяв його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, усуненням перешкод, що виразилось в наступному.

Так, 08.02.2024 ОСОБА_5 в ході телефонної розмови із особою, яка діяла під контролем працівників правоохоронних органів ОСОБА_6 , досяг усної домовленості щодо організації ним ( ОСОБА_5 ) незаконного переправлення його ( ОСОБА_6 ) через державний кордон України поза межами офіційних пунктів пропуску за грошові кошти в розмірі 4000 доларів США, які останній мав сплатити йому після протиправного перетину державного кордону України, при цьому надавши йому чіткі гарантії такого незаконного перетину державного кордону України та висловивши при цьому вказівки про дату, місце і час його прибуття для протиправного перетину державного кордону України.

В подальшому, 10.02.2024 ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, в телефонній розмові надав вказівку ОСОБА_6 прибути до м. Івано-Франківськ, звідки останній повинен доїхати до м. Мукачево Закарпатської областе, де вже його ( ОСОБА_6 ) заберуть і відвезуть до тимчасового місця проживання, задля подальшого його незаконного переправлення через державний кордон України, при цьому, повторно наголосивши, що йому ( ОСОБА_6 ) необхідно сплати йому ( ОСОБА_5 ) грошові кошти в розмірі 4000 доларів США після успішного ним ( ОСОБА_6 ) перетину державного кордону.

Так, ОСОБА_6 , діючи на виконання наданих ОСОБА_5 вказівок, 24.02.2024 через м. Івано-Франківськ прибув до м. Мукачева, звідки його ( ОСОБА_6 ) біля магазину «SPAR», що по вул. Я. Мудрого, 98 А, що навпроти залізнодорожнього вокзалу, о 18 годині 13 хвилин підібрали до транспортного засобу марки «Volkswagen Touran», д.н.з. НОМЕР_1 та відвезли до банного комплексу «Фазенда», розташованого за адресою Тячівський район, смт. Дубове, вул. Луг, 90 А.

У подальшому, з метою доведення свого злочинного плану до кінця, ОСОБА_5 , у невстановлений час, але не пізніше 25.02.2024, залучив як співучасників вчинення цього злочину осіб, матеріали щодо яких виділені в окремі кримінальні провадження (як провідників), які згідно з відведеними їм функціями повинні були безпосередньо переправити ОСОБА_6 через державний кордон України поза встановленими офіційними пунктами пропуску.

У той же час, задля доведення свого злочинного наміру до кінця, особа, матеріали щодо якого виділені в окреме кримінальне провадження, з метою організації незаконного переправлення через державний кордон України ОСОБА_6 , у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, але не пізніше 25.02.2024, та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, але на території Закарпатської області, діючи за попередньою змовою групою осіб, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи злочинний намір на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, залучив іншого співвиконавця злочину іншу особу, матеріали щодо якого виділені в окреме кримінальне провадження, який у відповідності до відведеної йому ролі повинен був на власному транспортному засобі марки «TOYOTA LAND CRUISER 100», д.н.з. НОМЕР_2 , оминаючи контрольно-пропускні пункти на території Закарпатської області, доставити ОСОБА_6 до лінії державного кордону між Україною та Румунією задля протиправного перетину зазначеними особами державного кордону України.

Надалі, особи, матеріали щодо якого виділені в окреме кримінальне провадження, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , маючи злочинний намір на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, 25.02.2024, близько 17 години 50 хвилин, прибувши на транспортному засобі марки «TOYOTA LAND CRUISER 100», д.н.з. НОМЕР_2 , в якому також вже перебували ( ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ) до каплички, що розташована на кільцевій автомобільній трасі Т0728, між населеними пунктами с. Калини та смт. Дубове Тячівського району Закарпатської області, біля якої наявний вказівний знак «Golden Palace», а також електроопора із номерним позначенням №11, підібрали ОСОБА_6 , який діяв під контролем правоохоронних органів, й надалі, особа, матеріали щодо якого виділені в окреме кримінальне провадження, керуючи транспортним засобом марки «TOYOTA LAND CRUISER 100», д.н.з. НОМЕР_2 , за вказівками іншої особи, матеріали щодо якого виділені в окреме кримінальне провадження, з метою недопущення викриття їхніх дій працівниками правоохоронних органів, попрямував гірською місцевістю Тячівського району Закарпатської області у напрямку державного кордону між Україною та Румунією, де відповідно до розподілених функцій між співучасниками вчинення цього злочину, особи, матеріали щодо яких виділені в окремі кримінальні провадження, повинні були безпосередньо переправити у незаконний спосіб через державний кордон України, тобто поза межами встановлених пунктів пропуску ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , однак, під час руху вказаного транспортного засобу до лінії державного кордону України, зазначені особи були викриті та затримані працівниками правоохоронних органів.

30.01.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 ч. КПК України.

30.01.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

30.01.2025 проведено санкціонований судом обшук, за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: блокнот із чорновими записами; дві скреч картки «Київстар» із номерами мобільних телефонів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки SAMSUNG, у вимкнутому стані; мобільний телефон марки Iphone 13 Pro.

У зв`язку із тим, що вищеперераховані речі, які були вилучені у ході проведення огляду мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні та необхідні проведення необхідних процесуальних та слідчих дій, а тому виникає необхідність у накладенні арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно.

На підставі наведеного, просить накласти арешт на майно, яке було вилучено 30.01.2025 року в ході проведення обшуку, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: блокнот із чорновими записами; дві скреч картки «Київстар» із номерами мобільних телефонів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки SAMSUNG, у вимкнутому стані; мобільний телефон марки Iphone 13 Pro, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Слідчий у судове засідання не з`явився, при цьому подав клопотання, згідно з яким просить розгляд клопотання про арешт майна провести без його участі, задовольнити таке.

Власник майна в судове засідання не з`явився.

Розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000404, відомості про яке 19.08.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.01.2025 надано дозвіл слідчим слідчої групи у кримінальному провадженні № 0000404 від 19.08.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, на проведення обшуку в житлі та інших володіннях, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою документування вказаного кримінального правопорушення, виявлення, вилучення та відшукання засобів вчинення злочину, за допомогою яких незаконно переправляють осіб через державний кордон України, а саме: мобільних телефонів, якими користується ОСОБА_5 , з контактними номерами НОМЕР_5 , НОМЕР_6 .

Згідно протоколу обшуку від 30.01.2025, проведеного за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: блокнот із чорновими записами; дві скреч картки «Київстар» із номерами мобільних телефонів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки SAMSUNG, у вимкнутому стані; мобільний телефон марки Iphone 13 Pro.

Постановою заступника начальника відділу СУ ГУНП та в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 від 30.01.2025 вищевказані вилучені речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину вбачається, що 30.01.2025 року о 09 год. 07 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

30.01.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.

Згідно зі ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку .

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, а також те, що може бути виконане завдання арешту, передбачене ч. 1 ст. 170 КПК України, тобто запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження з метою забезпечення збереження речових доказів, задля захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Враховуючи викладене, подані докази, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, а саме: блокноту із чорновими записами; двох скреч карток «Київстар» із номерами мобільних телефонів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ; мобільного телефону марки SAMSUNG, у вимкнутому стані; мобільного телефону марки Iphone 13 Pro, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, його перебування на зберіганні у третіх осіб створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що, своє чергою, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України, мету накладання арешту збереження речових доказів, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання заступника начальника відділу слідчого управління ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000404, відомості про яке 19.08.2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 30.01.2025 року в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: блокнот із чорновими записами; дві скреч картки «Київстар» із номерами мобільних телефонів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки SAMSUNG, у вимкнутому стані; мобільний телефон марки Iphone 13 Pro, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1