Справа № 152/154/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2025 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000142 від 12 липня 2024 року,

за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Джурин Шаргородського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працюючого головним інженером ШКП «Комунсервіс», з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 242 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

сторони кримінального

провадження:

сторона обвинувачення:

прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту:

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

інші учасники кримінального

провадження:

представник потерпілого ОСОБА_6 ,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_3 наказом № 70 від 11 квітня 2022 року по Шаргородському комунальному підприємству «Комунсервіс» (далі ШКП «Комунсервіс») про переведення на іншу посаду, призначений на посаду головного інженера ШКП «Комунсервіс».

ШКП «Комунсервіс» створено на підставі рішення 3 сесії 4 скликання Шаргородської міської ради Вінницької області від 09 серпня 2002 року № 45, основним видом діяльності якого є забір, очищення та постачання води.

Відповідно до п. 2.1. розділу II Статуту ШКП «Комунсервіс», підприємство створено з метою задоволення потреб в роботах і послугах житлово-комунального господарства і на основі отриманих прибутків задоволення соціальних і економічних інтересів членів трудового колективу і підприємства в цілому.

Пунктом 2.2 цього ж розділу Статуту визначено види діяльності підприємства серед яких 36.00 - збір, очищення та постачання води; 37.00 - каналізація, відведення й очищення стічних вод.

Наказом від 02 січня 2023 року № 4 по ШКП «Комунсервіс» визначено, що відповідальний за контроль та експлуатацію каналізаційних мереж, які знаходяться на балансі підприємства, та відповідальним з експлуатації очисних споруд є головний інженер ОСОБА_3 .

Розділом І посадової інструкції головного інженера ШКП «Комунсервіс» ОСОБА_3 затвердженої керівником ОСОБА_7 , пунктами 2.1., 2.6., 2.7., визначено, що головний інженер виконує роботи із забезпечення безперебійного функціонування водопровідних та каналізаційних мереж, споруд та їх устаткування; бере участь у перевірці технічного стану споруд, якості ремонтних робіт; аналізує причини аварій і пошкоджень на об`єктах водопровідно-каналізаційного господарства.

Права головного інженера ОСОБА_3 визначені розділом III посадової інструкції серед яких п. 3.1. - вживати дії для запобігання та усунення випадків будь-яких порушень або не відповідностей.

Відповідальність головного інженера ОСОБА_3 визначена розділом IV посадової інструкції, а саме: п. 4.1. - несе відповідальність за невиконання або несвоєчасне виконання покладених на нього обов`язків та (або) невиконання наданих прав; 4.5. - несе відповідальність за порушення, скоєні в процесі своєї діяльності, в межах, встановлених чинним адміністративним, кримінальним та цивільним законодавством.

Так, відповідно до пунктів «є», «і» ч. 2 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» відповідальність за порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища несуть особи, винні у допущенні наднормативних, аварійних і залпових викидів і скидів забруднюючих речовин та інших шкідливих впливів на навколишнє природне середовище; невжитті заходів щодо попередження та ліквідації екологічних наслідків аварій та іншого шкідливого впливу на навколишнє природне середовище.

У відповідності до ч. 3 ст. 13-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» скидання стічних вод у водні об`єкти допускається лише за умови дотримання нормативів гранично допустимих концентрацій та нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин.

Згідно пунктів 15-18 Правил охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 465 від 25 березня 1999 року, скидання зворотних вод у водні об`єкти допускається тільки за умови одержання в установленому порядку дозволу на спеціальне водокористування. Необхідний ступінь очищення зворотних вод, що скидаються у водні об`єкти, визначається нормативами гранично допустимого скидання (ГДС) забруднюючих речовин. Граничний обсяг скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти встановлюється у дозволі на спеціальне водокористування. Нормативи ГДС забруднюючих речовин встановлюються з метою поетапного поліпшення якості води і дотримання санітарно-гігієнічних нормативів у місцях розташування водозаборів, а рибогосподарських - у водних об`єктах комплексного використання.

Для здійснення своєї господарської діяльності ШКП «Комунсервіс» користується дозволом на право спеціального водокористування № 302/ВН/49д-21 від 07 вересня 2021 року, терміном дії з 07 вересня 2021 року до 07 вересня 2024 року, яким визначено умови водокористування для підприємства та визначено ліміти скидання забруднюючих речовин (гранично допустимі скиди (ГДС) та фактичні скиди речовин із зворотними (стічними) водами у поверхневі водні об`єкти, а саме випуск у річку Мурашка, розташований у межах м. Шаргород Шаргородської територіальної громади Жмеринського району Вінницької області. Водовідведення здійснюється у мережу каналізації з подальшим надходженням на очисні споруди КУ - 200 (потужністю 200 куб.м/добу), де стоки проходять механічну очистку та два ступені біологічної очистки з доочисткою на трьох послідовно розташованих біоставках, далі скид зворотних (стічних) вод здійснюється одним випуском у поверхневий водний об`єкт - басейн річки Мурашка, басейн річки Мурафа, район басейну річки Дністер.

У спецдозволі від 07 вересня 2021 року № 302/ВН/49д-21 серед умов водокористування визначено дотримання встановлених нормативів ГДС забруднюючих речовин та здійснення контролю за якістю стічних вод, впровадження заходів щодо досягнення нормативів ГДС забруднюючих речовин, крім цього зазначено про необхідність дотримання вимог водного законодавства, зокрема ст. 44 Водного кодексу України.

Так, відповідно до п. 3, п. 4, п. 13 ч. 1 ст. 44 Водного кодексу України, водокористувачі зобов`язані дотримувати встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин та встановлених лімітів забору води, лімітів використання води та лімітів скидання забруднюючих речовин, а також санітарних та інших вимог щодо впорядкування своєї території; використовувати ефективні сучасні технічні засоби і технології для утримання своєї території в належному стані, а також здійснювати заходи щодо запобігання забрудненню водних об`єктів стічними (дощовими, сніговими) водами, що відводяться з неї; здійснювати невідкладні роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварій, які можуть спричинити погіршення якості води, та надавати необхідні технічні засоби для ліквідації аварій на об`єктах інших водокористувачів у порядку, встановленому законодавством.

Згідно з ст. 70 Водного кодексу України скидання стічних вод у водні об`єкти допускається лише за умови наявності нормативів гранично допустимих концентрацій та встановлених нормативів гранично допустимого скидання забруднюючих речовин, ч. 2 п. 6 цієї ж статті визначає, що водокористувачі зобов`язані здійснювати заходи щодо запобігання скиданню стічних вод чи його припинення, якщо вони за обсягом скидання забруднюючих речовин перевищують гранично допустимі нормативи.

Відповідно до ст. 95 Водного кодексу України, усі води (водні об`єкти) підлягають охороні від забруднення, засмічення, вичерпання та інших дій, які можуть погіршити умови водопостачання, завдавати шкоди здоров`ю людей, спричинити зменшення рибних запасів та інших об`єктів водного промислу, погіршення умов існування диких тварин, зниження родючості земель та інші несприятливі явища внаслідок зміни фізичних і хімічних властивостей вод, зниження їх здатності до природного очищення, порушення гідрологічного і гідрогеологічного режиму вод.

Разом з тим, ОСОБА_3 , обіймаючи посаду головного інженера ШКП «Комунсервіс», являючись службовою особою, що керується у своїй роботі посадовою інструкцією підприємства та чинним законодавством України, наказами та інструкціями відповідних галузевих міністерств, іншими нормативними документами, затвердженими в установленому порядку, будучи обізнаним із законодавством у сфері охорони навколишнього природного середовища, достовірно знаючи про встановлений законодавством порядок здійснення господарської діяльності, пов`язаної із водокористуванням, про умови водокористування, визначені дозволом № 302/ВН/49д-21 від 07 вересня 2021 року, у тому числі щодо норм гранично допустимого скиду речовин із зворотними (стічними) водами у водний об`єкт, усвідомлюючи, що очисні споруди ШКП «Комунсервіс» при здійснені циклу та процесів з очищення зворотних (стічних) вод не дотримують технологічних процесів та виробничої можливості з їх очищення, діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправних характер свого діяння та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки їх настання, в порушення п. 2.1., п. 2.6., п. 2.7, п. 3.1., п. 4.1., п. 4.5. посадової інструкції, п. 3, п. 4, п. 13 ч. 1 ст. 44 та ч. 2 ст. 70 Водного кодексу України, ч. 3 ст. 13-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», п.п. 15-18 Правил охорони поверхневих вод від забруднення зворотними водами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 465 від 25 березня 1999 року, допустив у період з 29 серпня 2024 року по 16 грудня 2024 року понаднормовий скид неочищених стічних вод у водний об`єкт - річку Мурашка, по випуску розташованому в межах м. Шаргород Шаргородської територіальної громади Жмеринського району Вінницької області, що суперечить виданому підприємству дозволу на спеціальне водокористування №302/ВН/49д-21 від 07 вересня 2021 року, яким визначено допустимі показники скидання зворотних (стічних) вод згідно розроблених нормативів допустимого скидання забруднюючих речовин у водний об`єкт.

У результаті порушення ОСОБА_3 правил охорони вод (водних об`єктів), внаслідок недотримання умов дозволу на спеціальне водокористування, ШКП «Комунсервіс» скидало неочищені стічні води у водний об`єкт річки Мурашка з каналізаційного колектору в межах м. Шаргород Жмеринського району Вінницької області у період з 29 серпня 2024 року по 16 грудня 2024 року, в результаті чого відбулись негативні зміни фізико-хімічного складу та властивостей води у річці Мурашка, а саме перевищення гранично допустимих концентрацій: азоту амонійного, нітритів, хлоридів, що призвело до забруднення поверхневих вод та як наслідок, могло призвести до загибелі живих біоресурсів, тварин та рослин; деградації земель; настання інших негативних змін біологічного, хімічного і фізичного складу земель, чим завдано шкоду довкіллю в сумі 39349,07 грн та створило небезпеку для довкілля.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 242 КК України, тобто у порушенні правил охорони вод (водних об`єктів), якщо це спричинило забруднення поверхневих вод і створило небезпеку для довкілля.

Зазначене кримінальне провадження надійшло до суду із угодою про визнання винуватості від 22 січня 2025 року, укладеною між прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_9 , відповідно до якої ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Також вказаною угодою сторонами кримінального провадження, з урахуванням пом`якшуючих обставин, а саме: щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, відсутністю обтяжуючих обставин, наявності згоди на співпрацю з правоохоронними органами, узгоджено покарання за ч. 1 ст. 242 КК України у вигляді штрафу у розмірі дві тисячі триста п`ятнадцять неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 39355 грн.

Зазначеною угодою передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Обвинувачений та захисник у підготовчому судовому засіданні просили суд затвердити угоду про визнання винуватості. Обвинувачений, окрім того, просив призначити узгоджену в угоді йому міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 242 КК України у обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Представник потерпілого в підготовчому судовому засіданні вказала, що у зв`язку із сплатою обвинуваченим ОСОБА_3 шкоди у повному обсязі, Інспекція не заперечує проти затвердження судом угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи у порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить із наступного.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений, захисник та прокурор повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим обвинувачений, цілком розуміє права обвинуваченого, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 242 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості.

Судом роз`яснено обвинуваченому, захиснику та прокурору наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, а також положення ст.ст. 474, 476 КПК України.

У цьому випадку судом перевірено відповідність угоди вимогам закону та фактичним обставинам справи, а також добровільність позицій сторін.

Ураховуючи викладене, суд доходить висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлено, речових доказів та процесуальних витрат у провадженні немає.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався та підстав для його застосування немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 314, 369, 371, 374, 468, 475, 532 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 січня 2025 року, між прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 242 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі дві тисячі триста п`ятнадцять неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 39355 (тридцять дев`ять тисяч триста п`ятдесят п`ять) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, визначених у ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

В умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1