Справа № 592/4431/18
Провадження № 1-кп/592/32/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми кримінальне провадження № 0000172, відомості за яким 15.01.2018 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який ніде не працює та ніде офіційно не працевлаштований, одруженого (зі слів) , який має вищу юридичну освіту (зі слів) , українця, громадянина України, військовозобов`язаного (зі слів) , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого: адвоката ОСОБА_15 ,

потерпілого: ОСОБА_16 ,

В С Т А Н О В И В :

Органом досудового розслідування було встановлено, що 10.02.2016 року в обідній час ОСОБА_7 зустрівся з раніше йому знайомою ОСОБА_17 неподалік буд. АДРЕСА_2 та вирішив шахрайським шляхом заволодіти її майном. У зв`язку з чим ОСОБА_7 звернувся до неї з проханням надати належний їй ноутбук фірми "НР" , модель "Celeron Dual Core Т3000" , серійний номер № CNU9330W3S, процесор 1,8 Ghz, діагональ екрану 15,6, жорсткий диск об`ємом 200 Гб, оперативна пам`ять 2048 Мб, дисковод DVD-RW, придбаний у 2010 році в одному із магазинів м. Суми для особистого користування, пообіцявши повернути його через дві години. ОСОБА_17 , маючи довірливий характер, виходячи з почуття довіри та оманливої впевненості в щирості дій ОСОБА_7 , надала йому належний їй ноутбук марки "НР" . ОСОБА_7 , зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_17 , діючи умисно, з корисливим умислом, не маючи наміру на повернення ноутбуку, з метою особистого збагачення, заволодів її майном, найменуванням, переліком та вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 19/119/9-3/561е від 21.02.2018 року, а саме: ноутбуком фірми "НР" , модель "Celeron Dual Core Т3000" , серійний номер № CNU9330W3S, процесор 1,8 Ghz, діагональ екрану 15,6, жорсткий диск об`ємом 200 Гб, оперативна пам`ять 2048 Мб, дисковод DVD-RW, придбаний у 2010 році в одному із магазинів м. Суми, 2933 грн. 33 коп. , яким в подальшому розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями, які виразилися в заволодінні майном, шляхом зловживання довірою потерпілої ОСОБА_17 , на загальну суму 2933,33 грн. , діючи умисно, з корисливим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння майнової шкоди, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, тобто шахрайство.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 15.10.2017 року у вечірній час ОСОБА_7 зустрівся з раніше йому знайомою ОСОБА_18 у під`їзді поряд з кв. АДРЕСА_3 та вирішив шахрайським шляхом заволодіти її майном. У зв`язку з чим ОСОБА_7 звернувся до неї з проханням надати належний їй ноутбук фірми "НР" , модель "AMD Е300" , серійний номер № 5CB2083W02, процесор 1,3 Ghz, діагональ екрану 15,6, жорсткий диск об`ємом 320 Гб, оперативна пам`ять 2048 Мб, дисковод DVD-RW, придбаний у 2012 році в одному із магазинів м. Суми для особистого користування, пообіцявши повернути його через один день. Маючи довірливий характер, виходячи з почуття довіри та оманливої впевненості в щирості дій ОСОБА_7 , ОСОБА_18 надала йому належний їй ноутбук марки "НР" . Зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_18 , діючи умисно, повторно, з корисливим умислом, не маючи наміру на повернення ноутбуку, з метою особистого збагачення, ОСОБА_7 заволодів її майном, найменуванням, переліком та вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 19/119/9-3/559е від 23.02.2018 року, а саме: ноутбук фірми "НР" , модель "AMD Е300" , серійний номер № 5CB2083W02, процесор 1,3 Ghz, діагональ екрану 15,6, жорсткий диск об`ємом 320 Гб, оперативна пам`ять 2048 Мб, дисковод DVD-RW, придбаний у 2012 році в одному із магазинів м. Суми, 3433 грн. , яким в подальшому розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями, які виразилися в заволодінні майном, шляхом зловживання довірою потерпілої ОСОБА_18 , на загальну суму 3433 грн. , діючи умисно, повторно, з корисливим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння майнової шкоди, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, тобто шахрайство, кваліфікуючою ознакою якого є "вчинене повторно" .

Не зупиняючись на вчиненому, 20.10.2017 року або 21.10.2017 року, точної дати під час досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, у ранковий час ОСОБА_7 зустрівся з раніше йому знайомим ОСОБА_19 у приміщенні кафе "Штрудель" , яке розташоване в буд. АДРЕСА_4 , та вирішив шахрайським шляхом заволодіти його майном. У зв`язку з чим ОСОБА_7 звернувся до ОСОБА_19 з проханням надати належний йому ноутбук фірми "Lenovo" , модель "G-510 "Pentium 3550М" , процесор 2,30 Ghz, діагональ екрану 15,6, жорсткий диск об`ємом 500 Гб, оперативна пам`ять 4096 Мб, дисковод DVD-RW, придбаний у 2016 році в одному із магазинів м. Суми для особистого користування, пообіцявши повернути його через один день. Маючи довірливий характер, виходячи з почуття довіри та оманливої впевненості в щирості дій ОСОБА_7 , ОСОБА_19 надав ОСОБА_7 належний йому ноутбук марки "Lenovo" . Зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_19 , діючи умисно, повторно, з корисливим умислом, не маючи наміру на повернення ноутбуку, з метою особистого збагачення, ОСОБА_7 заволодів його майном, найменуванням, переліком та вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 19/119/9-3/561е від 23.02.2018 року, а саме: ноутбук фірми "Lenovo" , модель "G-z510 "Pentium 3550М" , процесор 2,30 Ghz, діагональ екрану 15,6, жорсткий диск об`ємом 500 Гб, оперативна пам`ять 4096 Мб, дисковод DVD-RW, придбаний у 2016 році в одному із магазинів м. Суми, 4397 грн. , яким в подальшому розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями, які виразилися в заволодінні майном, шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_19 , на загальну суму 4397 грн. , діючи умисно, повторно, з корисливим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння майнової шкоди, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, тобто шахрайство, кваліфікуючою ознакою якого є "вчинене повторно" .

Після чого, 21.10.2017 року у ранковий час ОСОБА_7 зустрівся з раніше йому знайомою ОСОБА_20 неподалік буд. АДРЕСА_5 та вирішив шахрайським шляхом заволодіти її майном. У зв`язку з чим ОСОБА_7 звернувся до неї з проханням надати належний їй ноутбук фірми "Lenovo" , модель "Y570 Core і3 2310М" , процесор 2,1 Ghz, діагональ екрану 15,6, жорсткий диск об`ємом 500 Гб, оперативна пам`ять 3072 Мб, дисковод DVD-RW, придбаний у 2015 році в одному із магазинів м. Суми для особистого користування, пообіцявши повернути його через один день. Маючи довірливий характер, виходячи з почуття довіри та оманливої впевненості в щирості дій ОСОБА_7 , ОСОБА_20 надала йому належний їй ноутбук марки "Lenovo" . Зловживаючи довірою потерпілої ОСОБА_20 , діючи умисно, повторно, з корисливим умислом, не маючи наміру на повернення ноутбуку, з метою особистого збагачення, ОСОБА_7 заволодів її майном, найменуванням, переліком та вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи № 19/119/9-3/562е від 23.02.2018 року, а саме: ноутбук фірми "Lenovo" , модель "Y570 Core і3 2310М" , процесор 2,1 Ghz, діагональ екрану 15,6, жорсткий диск об`ємом 500 Гб, оперативна пам`ять 3072 Мб, дисковод DVD-RW, придбаний у 2015 році в одному із магазинів м. Суми, 6749 грн. , яким в подальшому розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями, які виразилися в заволодінні майном, шляхом зловживання довірою потерпілої ОСОБА_20 , на загальну суму 6749 грн. , діючи умисно, повторно, з корисливим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння майнової шкоди, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, тобто шахрайство, кваліфікуючою ознакою якого є "вчинене повторно" .

Не зупиняючись на вчиненому, 30.11.2017 близько 16 години 00 хвилин ОСОБА_7 зустрівся з раніше йому знайомим ОСОБА_21 у приміщенні його автомийки, розташованої в буд. АДРЕСА_6 та вирішив шахрайським шляхом заволодіти його грошовими коштами. У зв`язку з чим ОСОБА_7 звернувся до нього з проханням надати грошові кошти в сумі 1500 доларів США для особистих цілей, пообіцявши повернути їх до 12.12.2017 року. При цьому ОСОБА_7 залишив у якості застави автомобіль ВАЗ 2109 (реєстраційний номер НОМЕР_2 ) , який йому на праві власності не належить. Маючи довірливий характер, виходячи з почуття довіри та оманливої впевненості в щирості дій ОСОБА_7 , ОСОБА_21 надав йому грошові кошти в сумі 1500 доларів США. Зловживаючи довірою потерпілого ОСОБА_21 , діючи умисно, повторно, з корисливим умислом, не маючи наміру на повернення грошей, з метою особистого збагачення, ОСОБА_7 заволодів грошовими коштами в сумі 1500 доларів США, якими в подальшому розпорядився на власний розсуд. Відповідно до інформації НБУ України офіційний курс гривні до іноземної валюти станом на 30.11.2017 становив 100 доларів США еквівалентно 2701 грн. , тобто на момент вчинення злочину 1500 доларів США по вищезазначеному курсу становило 40520 грн. 85 коп. . Своїми умисними діями, які виразилися в заволодінні майном, шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_21 , на загальну суму 40520 грн. 85 коп. , діючи умисно, повторно, з корисливим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння майнової шкоди, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, тобто шахрайство, кваліфікуючою ознакою якого є "вчинене повторно" .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 13.12.2017 у ранковий час ОСОБА_7 прибув до приміщення офісу раніше знайомого ОСОБА_16 , що розташований за адресою: АДРЕСА_7 . ОСОБА_7 неодноразово був присутній з ОСОБА_16 при користуванні ним банківською картою ПАТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_3 . Після чого, 13.12.2017 ОСОБА_7 , перебуваючи безпосередньо біля потерпілого, при черговій перевірці балансу грошових коштів на рахунку вищезазначеної банківської карти, побачив її пін-код. 13.12.2017 року в обідній час ОСОБА_7 перебував на робочому місці ОСОБА_16 , а саме: у приміщенні офісу ДП "Електросвітлотехніка" , що розташований за адресою: м. Суми, вул. 2-га Залізнична, буд. 2, та помітив у його сумці вищевказану банківську карту. У цей час у ОСОБА_7 виник умисел, направлений на крадіжку майна банківської карти ПАТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_16 . Реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи умисел на незаконне збагачення за рахунок потерпілого, умисно, таємно, ОСОБА_7 узяв із сумки ОСОБА_16 банківську картку ПАТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_3 . При чому ОСОБА_7 розумів, що банківська картка є офіційним документом, містить реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему та залишив офісне приміщення. Своїми умисними діями, які виразилися в таємному викраденні банківської картки ПАТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_3 , яка належить ОСОБА_16 , ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 357 КК України, тобто таємне викрадення офіційного документу.

Не зупиняючись на вчиненому, продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на крадіжку чужого майна, а саме: грошових коштів, належних ОСОБА_16 , у період часу з 13.12.2017 року до 04.01.2018 року, розуміючи, що в його віданні знаходиться викрадена банківська картка ПАТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_3 , ОСОБА_7 вчинив крадіжку грошових коштів з неї шляхом придбання товарів та їх зняття за допомогою банкоматів. Так, 13.12.2017 року о 13 годині 53 хвилини ОСОБА_7 направився до банкомату 4260, що розташований у буд. 40 по вул. Степана Бандери в м. Суми та зняв з викраденої банківської картки ПАТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_3 грошові кошти в сумі 200 грн. . Після чого, 13.12.2017 року о 14 годині 54 хвилини, перебуваючи в приміщенні магазину "Мікс" , що розташований за адресою: Сумська обл. , м. Недригайлів, вул. Комінтерна, буд. 10, корп. А, за допомогою терміналу самообслуговування 209860, з вищезазначеної викраденої банківської карти ОСОБА_7 перерахував грошові кошти в сумі 4008 грн. на карту № НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_22 . У подальшому, 13.12.2017 року о 17 годині 27 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину "Рубашечка" , що розташований за адресою: Сумська обл. , м. Конотоп, вул. Братів Радченків, буд. 50-А, за допомогою викраденої у потерпілого ОСОБА_16 банківської карти ОСОБА_7 розрахувався за придбаний товар на суму 316 грн. . Надалі, 13.12.2017 року о 17 годині 43 хвилини, перебуваючи у приміщенні магазину "Леді Ікс" , що розташований за адресою: Сумська обл. , м. Конотоп, пл. Миру, 1, за допомогою викраденої банківської картки ПАТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_3 ОСОБА_7 розрахувався за придбаний товар на суму 143 грн. 55 коп. . Після чого, 13.12.2017 року о 18 годині 19 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину "Алло" , що розташований за адресою: Сумська обл. , м. Конотоп, вул. Лазаревського, буд. 13, за допомогою вищезазначеної викраденої кредитної карти ОСОБА_7 придбав товар на суму 658 грн. 25 коп. . У подальшому, 13.12.2017 року о 18 годині 37 хвилин, перебуваючи у приміщенні супермаркету "Фора" , що розташований за адресою: Сумська обл. , м. Конотоп, вул. Лазаревського, буд. 12, за допомогою терміналу самообслуговування 211490, з вищезазначеної викраденої банківської карти ОСОБА_7 перерахував грошові кошти в сумі 1002 грн. на карту № НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_22 . Продовжуючи свою злочинну діяльність, 13.12.2017 року о 18 годині 52 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину "Золотий Вік" , розташованого в буд. 12 по вул. Лазаревського м. Конотоп Сумської обл. , користуючись викраденою у потерпілого ОСОБА_16 банківською картою, ОСОБА_7 придбав товар на суму 371 грн. 75 коп. . Після чого, 13.12.2017 року о 19 годині 00 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину "Золотий Вік" , розташованого в буд. 12 по вул. Лазаревського м. Конотоп Сумської обл. , користуючись вищезазначеною викраденою у потерпілого кредитною картою, ОСОБА_7 придбав товар на суму 331 грн. 46 коп. . Надалі, 13.12.2017 року о 19 годині 15 хвилин, знаходячись у приміщенні магазину "Простір" , розташованого за адресою: Сумська обл. , м. Конотоп, пр-т Миру, буд. 7, користуючись викрадено у потерпілого банківською картою, ОСОБА_7 розрахувався за придбаний товар на суму 73 грн. 54 коп. . Не зупиняючись на вчиненому, 13.12.2017 року о 19 годині 14 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину "Бумі-Маркет" , який знаходиться в буд. 12 по вул. Лазаревського м. Конотоп Сумської обл. , за допомогою банкомата 6494, ОСОБА_7 зняв із викраденої банківської карти ПАТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_3 грошові кошти в сумі 1000 грн. . Продовжуючи свою злочинну діяльність, 13.12.2017 року о 20 годині 34 хвилини ОСОБА_7 перебував у приміщенні АЗС 40, розташованої за адресою: Сумська обл. , м. Недригайлів, вул. Сумська, буд. 51, де, за допомогою викраденої у потерпілого ОСОБА_16 банківської карти, розрахувався за придбаний товар на суму 395 грн. 84 коп. . Після чого, 14.12.2017 року о 09 годині 28 хвилин, перебуваючи у приміщенні АЗС 40, розташованої за адресою: Сумська обл. , м. Недригайлів, вул. Сумська, буд. 51, за допомогою викраденої у потерпілого банківської карти, ОСОБА_7 розрахувався за придбаний товар на суму 395 грн. 84 коп. . У подальшому, 14.12.2017 року об 11 годині 40 хвилин, знаходячись у приміщенні магазину "Статус" , що розташований у буд. 3 по вул. Перемоги м. Лохвиця Полтавської обл. , за допомогою банкомату 3978, із вищевказаної викраденої банківської карти ОСОБА_7 зняв грошові кошти в сумі 2000 грн. . Після чого, 14.12.2017 року о 13 годині 16 хвилин, перебуваючи у приміщенні АЗС 40, розташованої за адресою: Сумська обл. , м. Недригайлів, вул. Сумська, буд. 51, користуючись викраденою у потерпілого ОСОБА_16 банківською картою, ОСОБА_7 розрахувався за придбаний товар на суму 296 грн. 75 коп. . Надалі, 14.12.2017 року о 15 годині 36 хвилин, перебуваючи у приміщенні продуктового магазину "Їжачок" , що розташований за адресою: м. Суми, вул. Пушкіна, буд. 59, за допомогою терміналу самообслуговування 200624, з вищезазначеної викраденої банківської карти, ОСОБА_7 перерахував грошові кошти в сумі 1002 грн. на каргу № НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_22 . Не зупиняючись на вчиненому, 14.12.2017 року о 19 годині 18 хвилин, знаходячись у приміщенні продуктового магазину "Сам-Маркет" , який знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, буд. 59, за допомогою банкомату 8522, ОСОБА_7 зняв із викраденої у потерпілого ОСОБА_16 банківської карти грошові кошти в сумі 1000 грн. . У подальшому, 13.12.2017 року о 14 годині 03 хвилини ОСОБА_7 перебував на АЗС ТОВ "Веста" , розташованої по вул. Роменська, буд. 100 в м. Суми, де за допомогою вищевказаної викраденої банківської карти потерпілого розрахувався за товар на суму 500 грн. 19 кон. . Надалі, 14.12.2017 року о 20 годині 08 хвилин ОСОБА_7 знаходився у приміщенні магазину "Ваші продукти" , де, за допомогою викраденої банківської карти ОСОБА_16 , придбав товар на суму 57 грн. . Потім, 15.12.2017 року о 14 годині 15 хвилин, перебуваючи у приміщенні продуктового магазину "Їжачок" , розташованого за адресою: м. Суми, вул. Пушкіна, буд. 59, за допомогою терміналу самообслуговування 200624, з вищезазначеної викраденої банківської карти, ОСОБА_7 перерахував грошові кошти в сумі 502 грн. на карту № НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_22 . 13.12.2017 року о 23 годині 00 хвилин, перебуваючи у приміщенні готелю "Весела бджілка" , розташованого за адресою: м. Суми, вул. Данила Галицького, буд. 100, користуючись викраденою банківською картою ОСОБА_16 , ОСОБА_7 розрахувався за послуги готелю на суму 390 грн. . Не зупиняючись на вчиненому, 15.12.2017 року о 17 годині 31 хвилину, знаходячись у приміщенні АЗС 40, розташованої за адресою: Сумська обл. , м. Недригайлів, вул. Сумська, буд. 51, за допомогою вищевказаної, викраденої у потерпілого банківської карти, ОСОБА_7 розрахувався за придбаний товар на суму 247 грн. 33 коп. . У подальшому, 15.12.2017 року о 17 годині 32 хвилини, перебуваючи у приміщенні АЗС 40, розташованої за адресою: Сумська обл. , м. Недригайлів, вул. Сумська, буд. 51, за допомогою вищевказаної, викраденої у потерпілого банківської карти, ОСОБА_7 розрахувався за придбаний товар на суму 87 грн. 91 коп. . Продовжуючи свою злочинну діяльність, 14.12.2017 року о 20 годині 16 хвилин ОСОБА_7 перебував у приміщенні готелю "Весела бджілка" , розташованого за адресою: м. Суми, вул. Д. Галицького, буд. 100, користуючись викраденою банківською картою ОСОБА_16 , де розрахувався за послуги готелю на суму 390 грн. . Надалі, 15.12.2017 року о 15 годині 41 хвилина ОСОБА_7 перебував на АЗС ТОВ "Веста" , розташованої по вул. Роменська, буд. 100 в м. Суми, де, за допомогою вищевказаної викраденої банківської карти потерпілого, розрахувався за товар на суму 350 грн. 08 коп. Потім, 15.12.2017 року о 10 годині 34 хвилини ОСОБА_7 перебував у приміщенні готелю "Весела бджілка" , розташованого за адресою: м. Суми, вул. Д. Галицького, буд. 100, користуючись викраденою банківською картою ОСОБА_16 , де розрахувався за послуги готелю на суму 390 грн. . У подальшому, 16.12.2017 року о 19 годині 20 хвилин ОСОБА_7 знаходився у приміщенні АЗС № 19-02, розташованої за адресою: м. Суми, вул. Черепіна, буд. 25-1, де, використовуючи викрадену у потерпілого банківську карту, придбав товар на суму 239 грн. 61 коп. . Надалі, 03.01.2018 року о 22 годині 21 хвилину ОСОБА_7 перебував у відділенні банку, розташованого за адресою: Сумська обл. , м. Тростянець, вул. Горького, буд. 26, де, за допомогою банкомату 1049, із викраденої банківської карти ОСОБА_16 зняв грошові кошти в сумі 2800 грн. . Не зупиняючись на вчиненому, 04.01.2018 року в 00 годин 43 хвилини ОСОБА_7 знаходився у приміщенні АЗС № 22, розташованої за адресою: Сумська обл. , м. Охтирка, вул. Київська, буд. 16, де, за допомогою викраденої у потерпілого кредитної карти, розрахувався за придбаний товар на суму 296 грн. 91 коп. . У подальшому, 04.01.2018 року о 20 годині 17 хвилин, знаходячись біля буд. 10 по вул. 1-а Набережна вулиця ріки Стрілки в м. Суми, за допомогою банкомату 2649, ОСОБА_7 зняв із викраденої у потерпілого ОСОБА_16 банківської карти грошові кошти в сумі 2700 грн. . Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел, направлений на викрадення грошей, належних ОСОБА_16 , діючи таємно, повторно, з корисливою метою, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння майнової шкоди потерпілому, тобто діючи з прямим умислом, ОСОБА_7 з викраденої банківської картки ПАТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_3 здійснив крадіжку грошових коштів. Своїми злочинними діями ОСОБА_7 заподіяв потерпілому ОСОБА_16 майнову шкоду на загальну суму 22146 грн. 01 коп. . Своїми умисними діями, які виразились у таємному, повторному, з корисливим умислом, викраденні грошей, які належать ОСОБА_16 , на загальну суму 22146 грн. 01 коп. , ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, тобто крадіжку, кваліфікуючою ознакою якої є "вчинена повторно" .

Не зупиняючись на вчиненому, 03.12.2017 року о 21 годині 27 хвилин, використовуючи вищезазначену викрадену банківську карту ПАТ КБ "ПриватБанк" № НОМЕР_3 , яка належить потерпілому ОСОБА_16 , ОСОБА_7 сформував заявку на отримання через мережу Інтернет онлайн кредиту в ТОВ "Манівео Швидка Фінансова допомога" на суму 3050 грн. , в якій зазначив неправдиві анкетні дані. ОСОБА_7 , діючи умисно, повторно, з корисливим умислом, не маючи наміру на повернення грошей, з метою особистого збагачення, заволодів грошовими коштами в сумі 3050 грн. , які належать ТОВ "Манівео Швидка Фінансова допомога" в особі представника ОСОБА_23 , якими в подальшому розпорядився на власний розсуд. Сума майнової шкоди становить 3050 грн. . Своїми умисними діями, які виразилися в заволодінні грошовими коштами, шляхом обману ТОВ "Манівео Швидка Фінансова допомога" в особі представника ОСОБА_23 , на загальну суму 3050 грн. , діючи умисно, повторно, з корисливим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння майнової шкоди, ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, тобто шахрайство, кваліфікуючою ознакою якого є "вчинене повторно" .

Діями ОСОБА_7 потерпілим заподіяно майнову шкоду наступним потерпілим: 1. ОСОБА_17 на суму 2933 грн. 33 коп. . Цивільний позов у кримінальному проваджені нею під час досудового розслідування заявлений не був. 2. ОСОБА_18 на суму 3433 грн. . Цивільний позов у кримінальному проваджені нею під час досудового розслідування заявлений не був. 3. ОСОБА_19 на суму 4397 грн. . Цивільний позов у кримінальному проваджені ним під час досудового розслідування заявлений не був. 4. ОСОБА_20 на суму 6749 грн. . Цивільний позов у кримінальному проваджені нею під час досудового розслідування заявлений не був. 5. ОСОБА_21 на суму 40520 грн. 85 коп. . Цивільний позов у кримінальному проваджені ним під час досудового розслідування заявлений не був. 6. ОСОБА_16 на суму 22146 грн. 01 коп. . Цивільний позов у кримінальному проваджені ним під час досудового розслідування заявлений не був. 7. ТОВ "Манівео Швидка Фінансова допомога" в особі представника ОСОБА_23 на суму 3050 грн. . Цивільний позов у кримінальному проваджені ним під час досудового розслідування заявлений не був.

Потерпілим від кримінального правопорушення є: 1. ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українка, громадянка України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_8 . 2. ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , українка, громадянка України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_9 . 3. ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , українець, громадянин України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_10 . 4. ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , українка, громадянка України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_11 . 5. ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , українець, громадянин України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_12 . 6. ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , українець, громадянин України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_13 . 7. ТОВ "Манівео Швидка Фінансова допомога" в особі представника ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_14 .

Обставин, які пом`якшують покарання, передбачені ст. 66 КК України, органом досудового розслідування встановлено не було.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, органом досудового розслідування встановлено не було.

Розмір витрат на залучення експерта за проведення: 1. Судової товарознавчої експертизи Сумського НДЕКЦ МВС України № 19/119/9-3/561е від 21.02.2018 року становить 429 грн. . 2. Судової товарознавчої експертизи Сумського НДЕКЦ МВС України № 19/119/9-3/559е від 23.02.2018 року становить 429 грн. . 3. Судової товарознавчої експертизи Сумського НДЕКЦ МВС України № 19/119/9-3/563е від 23.02.2018 року становить 429 грн. . 4. Судової товарознавчої експертизи Сумського НДЕКЦ МВС України № 19/119/9-3/562е від 23.02.2018 року становить 429 грн. (т. 1 а. п. 1-9) .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, не визнав, оскільки, на його переконання, він жодного злочину не вчиняв. Він дачі показань він відмовився на підставі ст. 63 Конституції України. Він просив суд ухвалити виправдувальний вирок, яким визнати його - ОСОБА_7 невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, та виправдати його - ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України у зв`язку з недоведеністю стороною обвинувачення його винуватості у вчиненні ним вказаних кримінальних правопорушень, посилаючись на неналежність та недопустимість доказів. Цивільні позови потерпілих про стягнення моральної та матеріальної шкоди він просив залишити без розгляду. Документально підтверджені процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України (т. 3 а. п. 246, т. 5 а. п. 240-244) .

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_7 свою вину не визнав, його причетність до вчинення ним злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, повністю підтверджується сукупністю доказів, які є наявними в кримінальному провадженні, які були досліджені, оголошені, оглянуті та перевірені в судовому засіданні, а саме наступним.

По епізодам злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України, вчинених ОСОБА_7 щодо потерпілого ОСОБА_16 .

Показаннями потерпілого ОСОБА_16 , допитаного в судовому засіданні, який пояснив суду про те, що обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 повністю відповідають дійсності. Він пред`явив цивільний позов та подав заяву про збільшення позовних вимог, які повністю підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі. При призначення виду та міри покарання покладався на розсуд суду (т. 4 а. п. 142-146) .

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 05.01.2018 року (т. 5 а. п. 7) .

Оригіналом заяви потерпілого ОСОБА_16 від 17.01.2018 року (т. 5 а. п. 8) .

Ксерокопіями роздруківок ПАТ КБ "ПриватБанк" (т. 5 а. п. 10-14) .

Протоколом огляду місця події від 15.01.2018 року (т. 5 а. п. 15, 16) .

Оптичним диском із записами з камер відеоспостереження приміщення АЗС "Амік" (т. 5 а. п. 20) .

Протоколом огляду предмету від 04.03.2018 року (т. 5 а. п. 21) .

Відповіддю на запит № 2102/18 від 21.02.2018 року (т. 5 а. п. 23, 24) .

Відповіддю на запит № 25 від 13.02.2018 року з додатками (т. 5 а. п. 26-30) .

Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 30.01.2018 року з описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду (т. 5 а. п. 33-37) .

Протоколом огляду речей від 31.01.2018 року з оптичним диском CD-R (т. 5 а. п. 38-55) .

Протоколом огляду речей від 31.01.2018 року з фототаблицею (т. 5 а. п. 56-59) .

Протоколом огляду речей від 01.02.2018 року з фототаблицею (т. 5 а. п. 63-73) .

Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 20.02.2018 року з описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду (т. 5 а. п. 78, 79) .

Протоколом тимчасового доступу до документів (інформації) , які містять охоронювану законом таємницю (про відсутність інформації) від 19.02.2018 року (т. 5 а. п. 83) .

Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 20.02.2018 року з описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду (т. 5 а. п. 84, 85) .

Протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 20.02.2018 року з описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду (т. 5 а. п. 88, 89) .

Довідкою УТОЗ ГУНП в Сумській області вихідний № 26/дск/18/02 2018 від 28.02.2018 року (т. 5 а. п. 91-111) .

Оптичними дисками з інформацією, отриманою від оператора мобільного зв`язку (т. 5 а. п. 112) .

Протоколом огляду речей від 16.03.2018 року (т. 5 а. п. 113-116) .

Протоколом затримання особи на підстави ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.03.2018 року у справі № 592/3044/18, провадження № 1-кс/592/1363/18 (т. 5 а. п. 206) .

По епізоду злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, вчиненого ОСОБА_7 щодо потерпілого ОСОБА_19 .

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 04.01.2018 року (т. 4 а. п. 185) .

Оригіналом заяви потерпілого ОСОБА_19 від 01.02.2018 року (т. 4 а. п. 186) .

Ксерокопією документів на ноутбук (т. 4 а. п. 187) .

Висновком експерта № 19/119-3/563е від 23.02.2018 року, згідно якому ринкова вартість майна, а саме: ноутбуку фірми "Lenovo" , модель "G-510 "Pentium 3550М" , станом на на час вчинення злочину могла складати 4397 грн. (т. 4 а. п. 188-193) .

Листом генерального директора ПТ "Ломбард "Свіжа Копійка" № 3240 від 21.02.2018 року (т. 4 а. п. 196) .

По епізоду злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, вчиненого ОСОБА_7 щодо потерпілої ОСОБА_18 .

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 08.02.2018 року (т. 4 а. п. 197) .

Висновком експерта № 19/119-3/559е від 22.02.2018 року, згідно якому вартість майна, а саме: ноутбуку фірми "НР" , модель "AMD Е300" , серійний номер № 5CB2083W02, процесор 1,3 Ghz, діагональ екрану 15,6, жорсткий диск об`ємом 320 Гб, оперативна пам`ять 2048 Мб, дисковод DVD-RW, придбаний у 2012 році в одному із магазинів м. Суми, могла складати 3433 грн. (т. 4 а. п. 198-203) .

Листом генерального директора ПТ "Ломбард "Свіжа Копійка" № 3238 від 21.02.2018 року (т. 4 а. п. 205) .

По епізоду злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, вчиненого ОСОБА_7 щодо потерпілого ОСОБА_21 .

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 21.02.2018 року (т. 4 а. п. 207) .

Оригіналом заяви потерпілого ОСОБА_21 від 21.02.2018 року з доданою ксерокопію розписки та ксерокопією паспорта та РНОКПП ОСОБА_7 (т. 4 а. п. 208-210, т. 5 а. п. 191) .

Довідкою Національного банку України № 61-0053/12054 від 01.03.2018 року (т. 4 а. п. 212) .

По епізоду злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, вчиненого ОСОБА_7 щодо потерпілої ОСОБА_17 .

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 29.03.2016 року (т. 4 а. п. 213) .

Ксерокопією заяви потерпілої ОСОБА_17 від 20.02.2018 року (т. 4 а. п. 214) .

Ксерокопіями документів на ноутбук (т. 4 а. п. 215-217) .

Висновком експерта № 19/119-3/561е від 21.02.2018 року, згідно якому вартість майна, а саме: ноутбуку фірми "НР" , модель "Celeron Dual Core Т3000" , серійний номер № CNU9330W3S, процесор 1,8 Ghz, діагональ екрану 15,6, жорсткий диск об`ємом 200 Гб, оперативна пам`ять 2048 Мб, дисковод DVD-RW, придбаний у 2010 році в одному із магазинів м. Суми, могла складати 2933 грн. 33 коп. (т. 4 а. п. 218-222) .

Листом генерального директора ПТ "Ломбард "Свіжа Копійка" № 3239 від 21.02.2018 року (т. 4 а. п. 225) .

По епізоду злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, вчиненого ОСОБА_7 щодо потерпілої ОСОБА_20 .

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 20.12.2017 року (т. 4 а. п. 240) .

Ксерокопією заяви потерпілої ОСОБА_20 від 15.02.2018 року (т. 4 а. п. 241) .

Ксерокопіями документів на ноутбук (т. 4 а. п. 242) .

Оптичним диском, наданим потерпілою ОСОБА_20 (т. 4 а. п. 243) .

Протоколом огляду предмету від 03.03.2018 року (т. 4 а. п. 244-247) .

Висновком експерта № 19/119-3/562е від 23.02.2018 року, згідно якому вартість майна, а саме: ноутбуку фірми "Lenovo" , модель "Y570 Core і3 2310М" , процесор 2,1 Ghz, діагональ екрану 15,6, жорсткий диск об`ємом 500 Гб, оперативна пам`ять 3072 Мб, дисковод DVD-RW, придбаний у 2015 році в одному із магазинів м. Суми, могла складати 6749 грн. (т. 4 а. п. 248-250, т. 5 а. п. 1-3) .

Листом генерального директора ПТ "Ломбард "Свіжа Копійка" № 2114/3 від 01.03.2018 року (т. 5 а. п. 6) .

По епізоду злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, вчиненого ОСОБА_7 щодо потерпілого ТОВ "Манівео Швидка Фінансова допомога" .

Заявою представника ТОВ "Манівео Швидка Фінансова допомога" ОСОБА_23 вих. № 3089 від 08.02.2018 року з додатками (т. 5 а. п. 130-150) .

Що стосується позиції захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_15 про визнання неналежними, недостатніми та недопустимими доказами докази, надані стороною обвинувачення, а відтак і виправдання його підзахисного за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, то суд дійшов наступного висновку.

Оскільки показання показання потерпілого ОСОБА_16 є логічними та послідовними й об`єктивно узгоджуються з формулюванням обвинувачення, а також підтверджуються: - протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 05.01.2018 року; - оригіналом заяви потерпілого ОСОБА_16 від 17.01.2018 року; - ксерокопіями роздруківок ПАТ КБ "ПриватБанк" ; - протоколом огляду місця події від 15.01.2018 року; - оптичним диском із записами з камер відеоспостереження приміщення АЗС "Амік" ; - протоколом огляду предмету від 04.03.2018 року; - відповіддю на запит № 2102/18 від 21.02.2018 року; - відповіддю на запит № 25 від 13.02.2018 року з додатками; - протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 30.01.2018 року з описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду; - протоколом огляду речей від 31.01.2018 року з оптичним диском CD-R; - протоколом огляду речей від 31.01.2018 року з фототаблицею; - протоколом огляду речей від 01.02.2018 року з фототаблицею; - протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 20.02.2018 року з описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду; - протоколом тимчасового доступу до документів (інформації) , які містять охоронювану законом таємницю (про відсутність інформації) від 19.02.2018 року; - протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 20.02.2018 року з описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду; - протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 20.02.2018 року з описом речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду; - довідкою УТОЗ ГУНП в Сумській області вихідний № 26/дск/18/02 2018 від 28.02.2018 року; - оптичними дисками з інформацією, отриманою від оператора мобільного зв`язку; - протоколом огляду речей від 16.03.2018 року; - протоколом затримання особи на підстави ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.03.2018 року у справі № 592/3044/18, провадження № 1-кс/592/1363/18, тобто вони абсолютно узгоджуються між собою, оскільки в даному випадку суд не встановив неналежності, недостатності та недопустимості зазначених доказів, наданих стороною обвинувачення, відтак суд вважає ці докази належними, достатніми та допустимими, що також узгоджується та не суперечить положенням ч. 1 ст. 85, ч. 1 ст. 86, ч. 2 ст. 92, ч. 3 ст. 93, ч. 1 ст. 94 КПК України, відтак позиція захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_15 про визнання цих доказів неналежними, недостатніми та недопустимими є хибною та помилковою.

Крім того, суд критично ставиться до версія обвинуваченого ОСОБА_7 , про те, що начебто він не вчинив жодного злочину, що начебто він не вчиняв викрадення офіційного документу, що начебто він не вчиняв заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) , що начебто він не вчиняв заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) , вчинене повторно, що начебто він не вчиняв таємне викрадення чужого майна (крадіжки) , вчинені повторно, оскільки вона є абсолютно неправдоподібною, оскільки ця версія не знайшла свого підтвердження в ході судового розгляду, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 не надав суду жодного доказу на спростування версії обвинувачення, і, більше того, версія обвинуваченого ОСОБА_7 повністю спростовується показаннями потерпілого ОСОБА_16 та іншими доказами, дослідженими, оголошеними, оглянутими та перевіреними в судовому засіданні в ході судового розгляду, покладеними в основу вироку суду. А невизнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини суд розцінює як його намагання та бажання уникнути кримінальної відповідальності та піти від невідворотного кримінального покарання.

Керуючись законом, даючи остаточну оцінку доказам, які підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, суд категорично встановив їхню належність, допустимість, достовірність, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, для повного та правильного вирішення питань, зазначених в ст. 368 КПК України, при ухваленні вироку.

При цьому суд керувався принципом "поза розумним сумнівом" , зміст якого сформульований в п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі "Кобець проти України" , заява № 16437/04. Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/974_320#Text) .

Згідно ч. 1 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Згідно ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Крім того, суд бере до уваги положення абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами Верховного Суду № 18 від 10.12.2004 року, № 8 від 12.06.2009 року, № 11 від 06.11.2009 року) , згідно якому, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень) , склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку) , його матеріальний стан, тощо (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v0007700-03#Text) .

Як особа обвинувачений ОСОБА_7 характеризується наступним чином.

Раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності (т. 5 а. п. 156) :

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.03.2018 року у справі № 592/11412/17, провадження № 1-кп/592/368/18 було затверджено угоду про примирення, укладену 29.09.2017 року між потерпілою ОСОБА_24 та підозрюваним ОСОБА_7 . Було ухвалено визнати ОСОБА_7 винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України. Було ухвалено призначити ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. . Речові докази по справі, а саме: банківський чек ПАТ КБ "ПриватБанк" НОМЕР_5 від 26.06.2017 року, банківський чек ПАТ КБ "ПриватБанк" TS204764 від 21.08.2017 року, оригінал договору від 26.07.2017 року, копію паспорта серія НОМЕР_6 на ім`я ОСОБА_7 , копію договору від 29.07.2017 року, банківський чек ПАТ КБ "ПриватБанк" TS100235 від 08.09.2017 року, копію договору від 09.08.2017 року, копію договору від 24.08.2017 року, копію договору від 28.08.2017 року, - було ухвалено зберігати в матеріалах кримінального провадження. Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілою та обвинуваченим може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Ковпаківський районний суд м. Суми, який ухвалив вирок. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Вирок набрав законної сили 12.04.2018 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/72680329) (т. 5 а. п. 125, 126) .

Вироком Зарічного районного суду м. Суми від 19.06.2020 року у справі № 591/5627/17, провадження № 1-кп/591/72/20 ОСОБА_7 було визнано винуватим у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, та йому було призначено покарання: - за ч. 1 ст. 190 КК України у виді громадських робіт на строк 100 годин; - за ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_7 було визначено остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки. Було ухвалено на підставі ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення в період часу з 12.08.2019 року до 15.08.2019 року включно у строк відбуття покарання з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, а один день позбавлення волі в свою чергу відповідає двом дням обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 було звільнено від призначеного основного покарання у виді обмеження волі звільнити з випробуванням, призначивши іспитовий строк 2 (два) роки. На підставі п. п. 1, 2 ст. 76 КК України було покладено на ОСОБА_25 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. Запобіжний захід у вигляді застави було ухвалено залишити ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили. Позов потерпілих ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 було задоволено повністю. Було ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_26 4387 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди та 5000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Було ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_27 6800 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди. Було ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_28 6400 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди та 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди. Було ухвалено стягнути з ОСОБА_7 процесуальні витрати за проведення експертиз на користь держави в розмірі 824,37 грн. . На вирок суду може бути подана апеляція протягом тридцяти діб з моменту його проголошення до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м. Суми, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Вирок набрав законної сили 21.03.2022 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/89926250) (т. 3 а. п. 76а-80) .

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 22.03.2022 року у справі № 591/5627/17, провадження № 11-кп/816/69/22 апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_29 на вирок Зарічного районного суду м. суми від 19.06.2020 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 було закрито у зв`язку з письмовою заявою прокурора ОСОБА_29 про відмову від апеляційної скарги в порядку ч. 1 ст. 403 КПК України. Ухвала набирає чинності негайно та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення. Ухвала набрала законної сили 22.03.2022 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/103831897) .

Крім того, в провадження дізнавача СД Конотопського РВП ГУНП в Сумській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_30 перебуває кримінальне провадження № 0000214 з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 190 КК України, по якому причетним до вчинення вказаного кримінального правопорушення, є обвинувачений ОСОБА_7 (т. 5 а. п. 122-124, 127, 128) .

Раніше притягувався до цивільної відповідальності.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 0.11.2016 року у справі № 585/3656/16-ц, провадження № 2/585/1057/16 позов ОСОБА_31 до ОСОБА_7 про стягнення грошових коштів було задоволено частково. Було ухвалено стягнути з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_31 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп. в рахунок погашення позики від 05.01.2016 року, 551 (п`ятсот п`ятдесят одну) грн. 20 коп. сплаченого судового збору та 870 (вісімсот сімдесят) грн. 00 коп. витрат на правову допомогу. В іншій частині в задоволенні позову було відмовлено відмовити. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд Сумської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення набрало законної сили 29.11.2016 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/62644003) .

Має постійне місце реєстрації проживання за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а. п. 1) .

Не має постійного місця проживання (т. 1 а. п. 1) .

Мав тимчасову адресу місця проживання: АДРЕСА_15 (т. 5 а. п. 151) .

Ніде не працює та ніде офіційно не працевлаштований (зі слів) (т. 1 а. п. 1) .

Одружений (зі слів) (т. 1 а. п. 1) .

Має на утриманні двох малолітніх дітей (зі слів) (т. 1 а. п. 1) .

Має вищу юридичну освіту (зі слів Сумський національний аграрний університет, юридичний факультет, спеціальність "Правознавство" ) (т. 1 а. п. 1) .

Задовільно характеризується за колишньою фактичною адресою місця проживання: АДРЕСА_15 (т. 5 а. п. 151) .

Є особою молодого віку (т. 1 а. п. 1, т. 3 а. п. 43, т. 4 а. п. 210, т. 5 а. п. 58, 59, 156-158) .

Має реєстраційний номер облікової картки платника податків (РНОКПП) НОМЕР_1 (т. 5, а. п. 158) .

Згідно довідці комунального закладу Сумської обласної ради "Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни" № 01-55/1218 від 09.03.2018 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець с. Хоминці, Роменський р-н, під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т. 5 а. п. 153) .

Згідно довідці комунального закладу Сумської обласної ради Управління охорони здоров`я Сумської обласної державної адміністрації "Сумський обласний клінічний диспансер імені О. В. Співака" № б/н від 25.01.2018 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_16 , ознак психічного розладу не виявляє. Звернення з приводу надання психіатричної допомоги в закладі наявні. На обліку не перебуває (т. 5 а. п. 154) .

Згідно довідці диспансерного відділення комунального закладу Сумської обласної ради Управління охорони здоров`я Сумської обласної державної адміністрації "Сумський наркологічний диспансер" № 4908 від 23.01.2018 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мешкає: Сумська обл. , Роменський р-н, с. Хоминці, на диспансерному обліку не перебуває по м. Суми (т. 5 а. п. 155) .

Не є військовозобов`язаною особою в силу Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-ХІІ від 25.03.1992 року (із змінами) ( ІНФОРМАЦІЯ_9 ) .

Крім того, враховуючи, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, мають бути суворо додержані вимоги ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за можливе взяти до уваги наступне.

Суд бере до уваги положення п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2003 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами Верховного Суду № 18 від 10.12.2004 року, № 8 від 12.06.2009 року, № 11 від 06.11.2009 року) , із змісту якого вбачається, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих обставин має значення, відтак, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання. Суди, зокрема, можуть не визнати окремі з них такими, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також визнати такими обставинами ті, які не зазначено в обвинувальному висновку (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v0007700-03#Text) .

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно ст. 66 КК України, судом встановлено не було (т. 1 а. п. 9) .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , згідно ст. 67 КК України, судом встановлено не було (т. 1 а. п. 9) .

Потерпілим ОСОБА_16 до ОСОБА_7 був пред`явлений цивільний позов про стягнення майнової та моральної шкоди, в якому він просив стягнути з ОСОБА_7 на його - ОСОБА_16 користь майнову шкоду, заподіяну злочином, в розмірі 29445 грн. 96 коп. , моральну шкоду, заподіяну злочином, в розмірі 5000 грн. 00 коп. , що в сумі становить 34445 грн. 96 коп. (т. 1 а. п. 34-39) .

Крім того, суд бере до уваги положення п. п. 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна" № 3 від 31.03.1989 року (із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду № 13 від 25.12.1992 року, № 12 від 03.12.1997 року) , згідно яким при розгляді цивільного позову в кримінальній справі з питань, не врегульованих КПК України, суд може керуватися відповідними нормами ЦПК України. Вирішуючи при ухваленні вироку питання про відшкодування шкоди, суд має керуватися відповідними нормами цивільного, трудового та іншого законодавства, які регулюють майнову відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v0003700-89#Text) .

Отже, потерпілим ОСОБА_16 було підтверджено майнову шкоду, заподіяну злочином, в розмірі 29445 грн. 96 коп. , моральну шкоду, заподіяну злочином, в розмірі 5000 грн. 00 коп. , що в сумі становить 34445 грн. 96 коп. . Враховуючи вказане, суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_16 (РНОКПП НОМЕР_7 ) майнову шкоду, заподіяну злочином, в розмірі 29445 грн. 96 коп. , моральну шкоду, заподіяну злочином, в розмірі 5000 грн. 00 коп. , що в сумі становить 34445 грн. 96 коп. .

Крім того, потерпілим ОСОБА_16 була подана заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій він просив стягнути з ОСОБА_7 на його - ОСОБА_16 користь майнову шкоду, заподіяну злочином, в розмірі 53555 грн. 67 коп. , моральну шкоду, заподіяну злочином, в розмірі 10000 грн. 00 коп. , що в сумі становить 63555 грн. 67 коп. (т. 2 а. п. 68-79, т. 5 а. п. 8-14) .

Отже, потерпілим ОСОБА_16 було підтверджено майнову шкоду, заподіяну злочином, в розмірі 53555 грн. 67 коп. , моральну шкоду, заподіяну злочином, в розмірі 10000 грн. 00 коп. , що в сумі становить 63555 грн. 67 коп. . Враховуючи вказане, суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_16 (РНОКПП НОМЕР_7 ) майнову шкоду, заподіяну злочином, в розмірі 53555 грн. 67 коп. , моральну шкоду, заподіяну злочином, в розмірі 10000 грн. 00 коп. , що в сумі становить 63555 грн. 67 коп. .

Потерпілим ОСОБА_21 до ОСОБА_7 був пред`явлений цивільний позов про стягнення майнової та моральної шкоди, в якому він просив стягнути з ОСОБА_7 на його - ОСОБА_21 користь майнову шкоду, заподіяну злочином, в розмірі 40520 грн. 85 коп. , моральну шкоду, заподіяну злочином, в розмірі 10000 грн. 00 коп. , що в сумі становить 50520 грн. 85 коп. (т. 1 а. п. 95-97, т. 2 а. п. 140) .

Отже, потерпілим ОСОБА_21 було підтверджено майнову шкоду, заподіяну злочином, в розмірі 40520 грн. 85 коп. , моральну шкоду, заподіяну злочином, в розмірі 10000 грн. 00 коп. , що в сумі становить 50520 грн. 85 коп. . Враховуючи вказане, суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_21 (РНОКПП НОМЕР_8 ) майнову шкоду, заподіяну злочином, в розмірі 40520 грн. 85 коп. , моральну шкоду, заподіяну злочином, в розмірі 10000 грн. 00 коп. , що в сумі становить 50520 грн. 85 коп. .

Потерпілою ОСОБА_17 до ОСОБА_7 був пред`явлений цивільний позов про стягнення майнової та моральної шкоди, в якому вона просила стягнути з ОСОБА_7 на її - ОСОБА_17 користь майнову шкоду, заподіяну злочином, в розмірі 2933 грн. 33 коп. , моральну шкоду, заподіяну злочином, в розмірі 1000 грн. 00 коп. , що в сумі становить 3933 грн. 33 коп. (т. 1 а. п. 42, 60, 93, 98-107, 134, т. 2 а. п. 31, 53, 94, 122, 156, 208, т. 3 а. п. 1, 26, 56) .

Отже, потерпілою ОСОБА_17 було підтверджено майнову шкоду, заподіяну злочином, в розмірі 2933 грн. 33 коп. , моральну шкоду, заподіяну злочином, в розмірі 1000 грн. 00 коп. , що в сумі становить 3933 грн. 33 коп. . Враховуючи вказане, суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_17 (РНОКПП НОМЕР_9 ) майнову шкоду, заподіяну злочином, в розмірі 2933 грн. 33 коп. , моральну шкоду, заподіяну злочином, в розмірі 1000 грн. 00 коп. , що в сумі становить 3933 грн. 33 коп. .

Цивільний позов потерпілі: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та представник потерпілого ТОВ "Манівео Швидка Фінансова допомога" ОСОБА_23 до обвинуваченого ОСОБА_7 не пред`явили ані під час досудового розслідування, ані до початку розгляду справи по суті (т. 1 а. п. 8, 132, т. 2 а. п. 28, 143, 205, т. 4 а. п. 163) .

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Із змісту ст. 62 Конституції України, п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 17 КПК України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у встановленому законом порядку, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Європейський суд з прав людини у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21.04.2011 року, заява № 42310/04, в п. 150 зазначив про те, що суд при оціненні доказів керується критерієм доведеності винуватості особи "поза будь-яким розумними сумнівом" і "така доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою" .

Так, п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 2 ст. 6 Конвенції кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

А згідно з положеннями п. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Згідно ч. 2 ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, а згідно ч. 4 ст. 17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Що стосується вищезазначених доказів, то суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 1 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

У відповідності до ст. 13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" № 1402-VIII від 02.06.2016 року (із змінами) , судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд у межах повноважень, наданих йому законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права (ч. 6 ст. 13 в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року) (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/1402-19#Text) .

Отже, оскільки Закон України "Про судоустрій та статус суддів" № 1402-VIII від 02.06.2016 року (із змінами) є складовою частиною кримінального процесуального законодавства України, відтак висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, безумовно та імперативно враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 19.04.2018 року у справі № 754/7062/15-к, провадження № 51-3654км18 дійшла висновку про те, що постанова про призначення прокурора, якою надаються конкретному прокурору (групі прокурорів) передбачені ст. 36 КПК України повноваження в кримінальному провадженні, є обов`язковою, як і підписання відповідною особою, що її винесла. Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, за відсутності процесуального рішення керівника органу прокуратури, не наділяє прокурора повноваженнями здійснювати нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва (https://reyestr.court.gov.ua/Review/73627832) .

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 19.09.2018 року у справі № 761/20108/15-к, провадження № 51-1580км18 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/76615001, https://reyestr.court.gov.ua/Review/76673382) , колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 17.12.2019 року у справі № 235/6337/18, провадження № 51-2641км19 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/86468617) .

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку про те, що вищезазначені докази є очевидно недопустимими, як отриманими внаслідок істотного порушення прав та свобод людини (ст. 87 КПК України) , а за доктриною "плодів отруєного дерева" , яку застосовує Європейський суд з прав людини, недопустимими доказами є і всі інші похідні від них докази, як такі, що пов`язані між собою, внаслідок ненадання стороною обвинувачення суду оригінала постанови керівника відповідного органу прокуратури про призначення (визначення) конкретного прокурора, який би здійснював повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, що обумовлює безперечну недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів) , який не мав на те законних повноважень.

Питання допустимості доказів належить до однієї з фундаментальних категорій кримінального процесу і доказового права зокрема. Виконання завдань кримінального провадження в цілому і особливо такого, як забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду для того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, ставить особливі вимоги до доказів, на основі яких вони вирішуються. Тому в теорії доказів протягом багатьох років формувалось особливе уявлення про допустимість доказів як гарантію повноти і достовірності зібраних у процесі доказів, законності прийнятих на їх основі рішень. Відповідно до ст. 86 КПК України доказ, якщо він отриманий, у порядку встановленому КПК України, визнається допустимим. Доказ, який є недопустимим не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, і суд не може посилатися на нього при ухваленні судового рішення. Таким чином, в ч. 1 ст. 87 КПК України зафіксоване правило, котре в англосаксонській системі права отримало назву "плодів отруєного дерева" (fruit of the poisonous tree) : недопустимими є докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок суттєвого порушення прав та свобод людини. Відповідно до широкого розуміння доктрини "плодів отруєного дерева" будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня. У вузькому сенсі доктрина "плодів отруєного дерева" зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими. Тобто, в другому значенні доктрина пов`язується з проблемою використання доказів, хоча і законних за формою, але збиткових за змістом.

Отже, суд вважає, що ці докази, які здобуті завдяки порушеному порядку долучення їх до матеріалів кримінального провадження, слід вважати очевидно недопустимими. Зробити такий висновок суду дозволило те, що у вирішенні питання про справедливий судовий розгляд Європейський суд з прав людини, застосовує концепцію "плодів отруєного дерева" , тобто оцінку допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно. Зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Яременко проти України" суд виходив з того, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку, суд повинен в подібному випадку вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому.

Слід також зазначити про те, що Європейський суд з прав людини неодноразово застосовував у своїй практиці у справах "Балицький проти України" , "Тейксейра де Кастро проти Португалії" , "Шабельник проти України" різновид доктрини "плодів отруєного дерева" : коли визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і ті докази, які не були б отримані, якби не були отримані першими. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими.

Такий висновок суду про недопустимість доказів, з огляду на положення ст. ст. 86, 87, 89 КПК України, узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 16.01.2019 року по справі № 751/7557/15-к, провадження № 13-37кс18 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/79298340) .

Згідно вимог ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Крім того, суд вважає за необхідно взяти до уваги ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 21.07.2021 року у справі № 592/4431/18, провадження № 1-кп/592/31/21, якою у задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_15 про відвід прокурора Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_9 було відмовлено. Ухвала суду про відмову у задоволенні заяви про відвід прокурора оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали суду про відмову в задоволенні заяви про відвід прокурора можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення. Ухвала суду, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення. Копію ухвали суду про відмову у задоволенні заяви про відвід прокурора було постановлено направити до Окружної прокуратури міста Суми. При цьому суд дійшов висновку про те, що, оскільки прокурор Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_9 не брала участь під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, а лише брала участь 28.05.2021 року, 21.07.2021 року під час підготовчого судового засідання в Ковпаківському районному суді м. Суми, оскільки прокурором Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_9 була надана суду постанова про зміну складу прокурорів, винесена 30.03.2021 року заступником керівника Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_32 , згідно якій було змінено склад групи прокурорів, які здійснюватимуть підтримання публічного обвинувачення в суді у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, до складу якої було включено прокурорів Окружної прокуратури міста Суми: ОСОБА_9 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , старшим групи прокурорів було визначено прокурора Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_9 , а копію постанови було долучено до матеріалів кримінального провадження, оскільки, на думку суду, прокурор Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_9 особисто, її близькі родичі чи члени її сім`ї не заінтересовані в результатах кримінального провадження, а також оскільки не існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в її неупередженості, оскільки, на думку суду, законних підстав для відводу прокурора Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_9 від розгляду даного кримінального провадження за обвинуваченням обвинуваченого ОСОБА_7 немає, оскільки захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_15 не повідомив суду жодної вмотивованої обставини, яка б свідчила про те, що прокурор Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_9 заінтересована в розгляді даного кримінального провадження, і що ця обставина чи обставини дають підстави сумніву у її неупередженості або об`єктивності, оскільки заява захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_15 є надуманою, необґрунтованою та безпідставною, яка можливо заявлена з певних особистих міркувань захисника, переслідуючи мету запобігання, недопущення затягування розгляду даного кримінального провадження, задля уникнення перешкод в розгляді даного кримінального провадження в цілому, а також беручи до уваги те, що захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_15 не навів жодної з обставин, які виключають участь прокурора в розгляді даного кримінального провадження, та не надав суду жодного доказу, які б свідчили про існування підстав, передбачених ст. 77 КПК України, без дотримання імперативних вимог ч. 5 ст. 80 КПК України, відтак суд дійшов висновку про те, що у задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_15 про відвід прокурора Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_9 слід відмовити. Ухвала набрала законної сили 21.07.2021 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/98475057, https://reyestr.court.gov.ua/Review/98537068) (т. 4 а. п. 2-4) .

Крім того, суд вважає за необхідно взяти до уваги ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.08.2021 року у справі № 592/4431/18, провадження № 1-кп/592/31/21, якою у задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_15 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з приміщення Конотопського міськрайонного суду Сумської області було відмовлено за безпідставністю. Копію ухвали (резолютивної частини) було постановлено негайно направити на електронну пошту захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_15 : ІНФОРМАЦІЯ_10 та на електронну пошту Конотопського міськрайонного суду Сумської області: kn.su.court.gov.ua. Ухвала оскарженню не підлягає. При цьому суд дійшов висновку про те, що адвокат ОСОБА_15 заздалегідь міг передбачити про те, що в якомусь з двох судів, чи то Ковпаківському районному суді м. Суми, чи то в Конотопському міськрайонному суді Сумської області він особисто не зможе взяти участь. А відтак можливо він і не планував брати участь як захисник ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, в Ковпаківському районному суді м. Суми 31.08.2021 року о 13 годині 00 хвилин. Вищенаведене може свідчити про те, що адвокат ОСОБА_15 можливо зловживає своїми процесуальними правами з метою затягування розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, тому відмовляючи у задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_15 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з приміщення Конотопського міськрайонного суду Сумської області, суд, тим самим, протидіє можливими процесуальним зловживанням сторони захисту у кримінальному провадженні, припиняючи відповідні можливі процесуальні зловживання. При постановлені даної ухвали судом була взята до уваги постанова Верховного Суду від 02.10.2018 року у справі № 484/560/17-к, провадження № 51-2078км18 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/77009249) . Ухвала набрала законної сили 31.08.2024 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/99263759, https://reyestr.court.gov.ua/Review/99376285) (т. 4 а. п. 11, 30-33) .

Крім того, суд вважає за необхідно взяти до уваги ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.09.2022 року у справі № 592/4431/18, провадження № 1-кп/592/91/22, якою у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_15 про повернення обвинувального акта прокурору було відмовлено за необґрунтованістю. Ухвала суду про відмову в задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту прокурору оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали суду про відмову в задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту прокурору можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення. Ухвала суду, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення. При цьому суд дійшов висновку про те, що посилання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_15 на те, що обвинувальний акт було погоджено прокурором, який не мав таких повноважень, не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору в розумінні положень ст. 291 КПК України. Водночас, за правовим висновком, що міститься у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22.02.2021 року у справі № 754/7061/15, провадження № 51-4584кмо18 відсутність постанови керівника відповідного органу прокуратури про призначення (визначення) конкретного прокурора, який би здійснював повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів) , який не мав на те законних повноважень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/95139651) . Отже, суд звернув увагу на те, що висвітлені захисником доводи можуть бути перевірені лише під час судового розгляду із дослідженням письмових документів, процесуальних рішень тощо. Крім того, при постановленні даної ухвали судом був врахований правовий висновок, який міститься в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14.02.2022 року у справі № 477/426/17, провадження № 51-4963кмо20 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/103525190) . Ухвала набрала законної сили 20.09.2022 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/106327138, https://reyestr.court.gov.ua/Review/106417273) (т. 4 а. п. 78, 79) .

Крім того, суд вважає за необхідно взяти до уваги ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.05.2023 року у справі № 592/4431/18, провадження № 1-кп/592/42/23, якою кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, було призначено до відкритого одноособового судового розгляду в залі судових засідань Ковпаківського районного суду м. Суми на 26.06.2023 року на 09 годину 00 хвилин. Для судового розгляду даного кримінального провадження було ухвалено викликати на вказаний вище час та дату: прокурора, обвинуваченого, захисника. Запобіжний захід не застосовувався. В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_15 про повернення обвинувального акту було відмовлено за передчасністю. Ухвала оскарженню не підлягає. При цьому в даній ухвалі зазначено про те, що в судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_15 заперечував проти призначення справи до судового розгляду. Він заявив клопотання про повернення обвинувального акту, оскільки обвинувальний акт було погоджено прокурором, який не мав таких повноважень. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання свого захисника. Так, кримінальне провадження підсудне Ковпаківському районному суду м. Суми, обвинувальний акт складено відповідно до вимог КПК України, судовий розгляд необхідно проводити у відкритому судовому засіданні, одноособово суддею, викликати інших учасників процесу немає необхідності, підстав, для прийняття рішень, передбачених п. п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, немає. Підстав для обрання, зміни чи скасування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжного заходу щодо обвинуваченого, немає. Враховуючи вищевказане, провадження підлягає призначенню до судового розгляду. Ухвала набрала законної сили 27.03.2018 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/111082664) (т. 4 а. п. 117) .

Крім того, суд вважає за необхідно взяти до уваги ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 08.01.2024 року у справі № 592/4431/18, провадження № 1-кп/592/32/24, якою у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_15 про постановлення ухвали та направлення її до Сумської обласної прокуратури та до Офісу Генерального прокурора було відмовлено. Ухвала суду про відмову у постановленні ухвали та направленні її до Сумської обласної прокуратури та до Офісу Генерального прокурора оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали суду про відмову в задоволенні клопотання про відмову у постановленні ухвали та направленні її до Сумської обласної прокуратури та до Офісу Генерального прокурора можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення. Ухвала суду, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення. При цьому суд дійшов висновку про те, що із змісту абз. 1 п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику винесення судами окремих ухвал (постанов) у кримінальних справах" № 3 від 28.03.2008 року вбачається, що окрема ухвала (постанова) має бути обґрунтованою і вмотивованою. Вона може бути винесена тільки на підставі матеріалів, досліджених у суді, та має містити вказівку на дійсні причини й умови, які сприяли вчиненню іншого правопорушення (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v0003700-08#Text) . В узагальненні "Практика винесення судами окремих ухвал (постанов) у кримінальних справах " , підготовленому суддею Верховного Суду України ОСОБА_35 , начальником управління вивчення та узагальнення судової практики ОСОБА_36 та головним консультантом цього управління ОСОБА_37 , зазначено про те, що нерідко в окремих ухвалах (постановах) не наводяться факти, з приводу яких вони постановлені, та докази на їх підтвердження. Також в основу кожної окремої ухвали (постанови) можуть бути покладені лише достовірно встановлені при розгляді справи судом факти. Суд не вправі в окремій ухвалі посилатися на обставини, які він не дослідив (https://www.viaduk.net/clients/vsu/vsu.nsf/(documents)/275EC65149B6D6CCC2257B7C00435543) . Посилання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_15 на те, що обвинувальний акт було погоджено прокурором, який не мав таких повноважень, не можуть бути підставою для постановлення ухвали та направлення її до Сумської обласної прокуратури та до Офісу Генерального прокурора. Водночас, за правовим висновком, що міститься у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22.02.2021 року у справі № 754/7061/15, провадження № 51-4584кмо18 відсутність постанови керівника відповідного органу прокуратури про призначення (визначення) конкретного прокурора, який би здійснював повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів) , який не мав на те законних повноважень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/95139651) . Отже, суд звернув увагу на те, що висвітлені захисником доводи можуть бути перевірені лише під час судового розгляду із дослідженням письмових документів, процесуальних рішень тощо. Крім того, при постановленні даної ухвали судом був врахований правовий висновок, який міститься в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14.02.2022 року у справі № 477/426/17, провадження № 51-4963кмо20 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/103525190) . Таким чином, оскільки судом ще не були досліджені матеріали кримінального провадження, відтак суд дійшов висновку про те, що у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_15 про постановлення ухвали та направлення її до Сумської обласної прокуратури та до Офісу Генерального прокурора слід відмовити. Ухвала набрала законної сили 08.01.2024 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/116145539, https://reyestr.court.gov.ua/Review/116145541) (т. 4 а. п. 179, 180) .

Крім того, суд вважає за необхідно взяти до уваги ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.08.2024 року у справі № 592/4431/18, провадження № 1-кп/592/32/24, якою у задоволенні заяви захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_15 про відвід прокурора Окружної прокуратури міста Суми ОСОБА_14 було відмовлено. У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_15 про постановлення ухвали та направлення її до Офісу Генерального прокурора було відмовлено. Ухвала суду про відмову у задоволенні заяви про відвід прокурора та про відмову у постановленні ухвали та направленні її до Офісу Генерального прокурора оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали суду про відмову в задоволенні клопотання про відмову у постановленні ухвали та направленні її до Офісу Генерального прокурора можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення. Ухвала суду, яка не може бути оскаржена, набирає законної сили з моменту її оголошення. При цьому суд дійшов висновку про те, що посилання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_15 на те, що обвинувальний акт було погоджено прокурором, який не мав таких повноважень, не можуть бути підставою для постановлення ухвали та направлення її до Офісу Генерального прокурора. Водночас, за правовим висновком, що міститься у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22.02.2021 року у справі № 754/7061/15, провадження № 51-4584кмо18 відсутність постанови керівника відповідного органу прокуратури про призначення (визначення) конкретного прокурора, який би здійснював повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів) , який не мав на те законних повноважень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/95139651) . Отже, суд звернув увагу на те, що висвітлені захисником доводи можуть бути перевірені лише під час судового розгляду із дослідженням письмових документів, процесуальних рішень тощо. Крім того, при постановленні даної ухвали судом був врахований правовий висновок, який міститься в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14.02.2022 року у справі № 477/426/17, провадження № 51-4963кмо20 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/103525190) . Ухвала набрала законної сили 15.08.2024 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/121050493, https://reyestr.court.gov.ua/Review/121063357) (т. 5 а. п. 188-190) .

Не зважаючи на це стороною обвинувачення під час усього судового розгляду так і не був наданий суду оригінал постанови керівника відповідного органу прокуратури про призначення (визначення) конкретного прокурора, який би здійснював повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, що безапеляційно обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів) , який не мав на те законних повноважень.

Також судом був врахований правовий висновок, викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 22.02.2021 року у справі № 754/7061/15, провадження № 51-4584кмо18, згідно якому відсутність постанови керівника відповідного органу прокуратури про призначення (визначення) конкретного прокурора, який би здійснював повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів) , який не мав на те законних повноважень (https://reyestr.court.gov.ua/Review/95139651) .

Оцінюючи всі надані суду стороною обвинувачення у кримінальному провадженні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, розглянувши кримінальне провадження по суті, провівши у повному обсязі судовий розгляд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_16 , дослідивши надані сторонами та потерпілими докази, перевіривши доводи учасників процесу, з`ясувавши у них, чи всі докази подані ними на підтвердження своїх доводів, суд дійшов до переконання, що стороною обвинувачення не було доведено винуватості вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, тому за пред`явленим обвинуваченням він підлягає визнанню невинуватим і судом виправданим.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється в разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Аналіз досліджених доказів, з дотриманням вимог ч. 1 ст. 337 КПК України про судовий розгляд лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, переконав суд у тому, що жоден з доказів, наданий стороною обвинувачення та перевірений в судовому засіданні, як окремо так і в сукупності, не можуть бути покладені в безпосереднє підтвердження вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України.

Згідно вимог ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, п. п. 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя" № 9 від 01.11.1996 року суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, відповідно до якого неприпустимо покладати на підсудного доведення своєї невинуватості, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v0009700-96#Text) .

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку" № 5 від 29.06.1990 року при вирішенні питання про винність чи невинність підсудного обвинувальний ухил є неприпустимим, усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитися на користь підсудного. Коли зібрані в справі докази не підтверджують обвинувачення, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/v0005700-90#Text() .

Ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/3477-15#Text) .

Європейський суд з прав людини неодноразово нагадував, що положення п/п "а" п. 3 ст. 6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 цієї статті.

П. 2 ст. 6 Конвенції проголошує право на презумпцію невинуватості. В основі цього права лежить принцип, згідно з яким особа, яку обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення, має право на виправдувальний вирок у разі нестачі доказів проти неї і тягар подання достатніх доказів для доведення вини покладається на сторону обвинувачення. Недопустимість порушення таких принципів Європейський суд з прав людини засвідчив у справі "Тельфнер проти Австрії" від 20.03.2001 року (https://www.echr.com.ua/wp-content/uploads/2018/06/spravedlyviy-sud-ECHR_UKR.pdf) та "Філліпс проти Сполученого Королівства" від 05.07.2001 року (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/980_052#Text) .

Суд бере до уваги те, що, згідно приписів ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про те, що в судовому засіданні не були встановлені достатні докази того, що злочини, передбачені ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, було вчинені ОСОБА_7 , а, відтак, він за пред`явленим обвинуваченням підлягає визнанню невинуватим і судом виправданим.

У відповідності до ч. 3 ст. 129 КПК України у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених ч. 1 ст. 326 КПК України, суд залишає позов без розгляду.

Крім того, суду бере до уваги положення ч. 4 ст. 174 КПК України, згідно якій суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Дану норму слід розуміти таким чином, що у випадку виправдання обвинуваченого суд залишає цивільний позов без розгляду, а у випадку закриття кримінального провадження судом, відповідно, суд відмовляє в цивільному позові.

Отже, цивільні позови ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , ОСОБА_38 до ОСОБА_7 про стягнення моральної та матеріальної шкоди слід залишити без розгляду.

Документально підтверджені процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта, для проведення судової товарознавчої експертизи Сумським НДЕКЦ МВС України № 19/119/9-3/561е від 21.02.2018 року в сумі 429 грн. , для проведення судової товарознавчої експертизи Сумським НДЕКЦ МВС України № 19/119/9-3/559е від 23.02.2018 року в сумі 429 грн. , для проведення судової товарознавчої експертизи Сумським НДЕКЦ МВС України № 19/119/9-3/563е від 23.02.2018 року в сумі 429 грн. , для проведення судової товарознавчої експертизи Сумським НДЕКЦ МВС України № 19/119/9-3/562е від 23.02.2018 року в сумі 429 грн. , слід компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що в повній мірі узгоджується та не суперечить положенням ч. 3 ст. 119 КПК України (т. 1 а. п. 9, 12, 13, т. 4 а. п. 188-193, 198-203, 218-222, 248-250, т. 5 а. п. 1-3) .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 09.02.2018 року у справі № 592/1086/18, провадження № 1-кс/592/535/18 на майно, яке було було видано 31.01.2018 року при проведенні допиту ОСОБА_18 за адресою: м. Суми, вул. Першотравнева, буд. 21, каб. № 207, та перебувало у ОСОБА_7 , а саме: - банківська карта ПАТ КБ "Приват Банк" № № НОМЕР_3 ; - ланцюжок із металу жовтого кольору з хрестиком; - мобільний телефон "Lenovo S 660" , IMEI 1: НОМЕР_10 , IMEI 2: НОМЕР_11 ; - картонна упаковка з картою пам`яті та картрідером фірми Samsung micro SDXC Evo Plus, об`ємом 64 Gb; - квитанція ломбарду "Скарбниця" на ім`я ОСОБА_7 на каблучку деформовану за реактивом з каменем; - гарантійний талон магазину "Золотий вік" , виготовлений з картону на золотий перстень 585 проби; - два чеки ювелірного магазину "Золотий вік" та КБ ПАТ "Приват Банк" ; - дисконтна карта постійного клієнта магазину "Золотий Вік" ; - сім-карта оператора Водафон НОМЕР_12 ; - сім-карта оператора Водафон НОМЕР_13 ; - квитанція ломбарду "Скарбниця" на ім`я ОСОБА_7 на мобільний телефон Samsung J530FM Galaxy J5 Duos, IMEI 1: НОМЕР_14 , IMEI 2: НОМЕР_15 , слід скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України (https://reyestr.court.gov.ua/Review/72129427) (т. 1 а. п. 20, т. 5 а. п. 75, 76) .

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України (т. 1 а. п. 10, 11, т. 5 а. п. 60-62, 74, 81) .

Крім того, суд вважає за необхідно взяти до уваги ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 15.03.2018 року у справі № 592/2521/18, провадження № 1-кс/592/1363/18, якою клопотання слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_39 , погоджене прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_12 , у кримінальному провадженні № 0000172, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.01.2018 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_17 , який проживає за адресою: АДРЕСА_18 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, було задоволено частково. Було ухвалено застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною залишати місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_18 , з 21 години 00 хвилин попереднього дня до 06 годин 00 хвилин наступного дня, в межах строку досудового розслідування до 24.04.2018 року включно. Було ухвалено покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки: - прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом; - повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; - утримуватися від спілкування з потерпілими ОСОБА_40 ; ОСОБА_18 ; ОСОБА_19 ; ОСОБА_20 ; ОСОБА_21 ; ОСОБА_16 , представником потерпілого ТОВ "Манівео Швидка Фінансова допомога" ОСОБА_23 . Строк, на який покладено обов`язки на підозрюваного по 24.04.2018 року. Було ухвалено роз`яснити ОСОБА_7 про те, що, відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Виконання ухвали було постановлено покласти на слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_41 . На підставі ч. 4 ст. 535 КПК України було постановлено слідчому повідомити слідчого суддю, який постановив ухвалу, про її виконання. Копію ухвали негайно після проголошення було постановлено вручити слідчому, підозрюваному, прокурору. Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала набрала законної сили 21.03.2018 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/72751192) (т. 1 а. п. 20) .

Крім того, суд вважає за необхідно взяти до уваги ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.03.2018 року у справі № 592/3044/18, провадження № 1-кс/592/1363/18, якою клопотання слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_41 , погоджене прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_12 , про дозвіл на затримання з метою приводу для вирішення питання про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, українця, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_17 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, було задоволено. Було ухвалено надати дозвіл на затримання з метою приводу для вирішення питання про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, українця, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_17 , раніше судимого. Мотиви застосування затримання з метою приводу - ОСОБА_7 переховується від органів досудового розслідування, що свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеному у клопотанні. Контроль за виконанням ухвали слідчого судді було постановлено покласти на прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_12 . Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну сили з моменту: - приводу підозрюваного до суду; - закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, в якій не зазначено строку її дії; - відкликання ухвали прокурором. Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає. Затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше тридцяти шести годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Ухвала набрала законної сили 27.03.2018 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/72996664) (т. 5 а. п. 206) .

Крім того, суд вважає за необхідно взяти до уваги ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 20.04.2018 року у справі № 592/3044/18, провадження № 1-кс/592/1363/18, якою клопотання слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_42 , погоджене прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_43 , про зміну запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, українця, з вищою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_17 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України, було задоволено. Було ухвалено застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України було ухвалено визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим КПК України в сумі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 35240 грн. . У разі внесення застави було ухвалено зобов`язати ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою до слідчого та суду, а також покласти на підозрюваного наступні обов`язки: - не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи. Було ухвалено роз`яснити, що, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та буде вирішено питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Контроль за виконанням ухвали слідчого судді було постановлено покласти на слідчого СВ Сумського ВП (м. Суми) ГУНП в Сумській області ОСОБА_42 . Строк дії ухвали було постановлено обчислювати з моменту затримання, а саме: з 13 години 00 хвилин 19.04.2018 ро до 00 годин 00 хвилин 17.06.2018 року або до внесення грошової застави у сумі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 35240 грн. . Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було постановлено вручити підозрюваному негайно після її оголошення. На ухвалу прокурором може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення, а іншими особами - з дня отримання копії ухвали безпосередньо до апеляційного суду Сумської області. Ухвала набрала законної сили 26.04.2018 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/73521264) (т. 1 а. п. 52, т. 5 а. п. 208, 209) .

Крім того, суд вважає за необхідно взяти до уваги ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.11.2020 року у справі № 592/4431/18, провадження № 1-кп/592/328/20, якою клопотання прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_8 про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було задоволено. Було обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 години 00 хвилин 23.12.2020 року або до внесення грошової застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Було ухвалено зобов`язати ОСОБА_7 після внесення грошової застави прибувати за кожною вимогою до суду та роз`яснити, що в разі неявки за викликом суду без поважних причин застава буде звернута в дохід держави та обрано інший запобіжних захід. На ухвалу суду може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення. Ухвала набрала законної сили (https://reyestr.court.gov.ua/Review/93030463, https://reyestr.court.gov.ua/Review/93030481) (т. 3 а. п. 85, 87, 91, 99) .

У відповідності до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені ч. ч. 5, 6 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Всі запобіжні заходи, які визначені законом, обираються на строк визначений ухвалою, але не більше 60 днів. Тобто запобіжний захід діє доти, доки діє ухвала і діє строк, який визначений у ній. Із спливом строку дії ухвали, припиняється і дія запобіжного заходу, якщо останній не був продовжений іншою ухвалою. Ця правова конструкція є логічною, зрозумілою, співвідноситься із законодавством та практикою.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що слід вважати, що ухвала Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.11.2020 року у справі № 592/4431/18, провадження № 1-кп/592/328/20 про обрання обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з альтернативним запобіжним заходом у вигляді застави припинила свою дію і обов`язки скасовуються.

Крім того, ксерокопії постанов прокурорів про призначення групи прокурорів, які не містять підпису та містять підпис, суд не бере до уваги, оскільки вони не є належними та допустимими процесуальними документами (т. 3 а. п. 232-244, т. 5 а. п. 210-225) .

Таким чином, оскільки відсутність в матеріалах кримінального провадження постанови керівника відповідного органу прокуратури про призначення (визначення) конкретного прокурора, який би здійснював повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані під наглядом і процесуальним керівництвом прокурора (прокурорів) , який не мав на те законних повноважень, відтак, суд дійшов висновку про те, що обвинуваченого ОСОБА_7 слід визнати невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України. ОСОБА_7 слід виправдати за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України у зв`язку з недоведеністю його винуватості у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень. Цивільні позови ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , ОСОБА_38 до ОСОБА_7 про стягнення моральної та матеріальної шкоди слід залишити без розгляду. Документально підтверджені процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів слід компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Речові докази слід залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

При ухваленні даного вироку судом були враховані правові висновки, викладені в постанові колегії суддів Третьої судової палати Верховного Суду від 27.11.2024 року у справі № 152/1046/19, провадження № 51-3654км24 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/123410883) .

При ухваленні даного вироку судом були враховані правові висновки, викладені в постанові колегії суддів Третьої судової палати Верховного Суду від 28.10.2024 року у справі № 753/8957/21, провадження № 51-1431км24 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/122769535) .

При ухваленні даного вироку судом були враховані правові висновки, викладені в постанові колегії суддів Третьої судової палати Верховного Суду від 04.07.2024 року у справі № 931/530/20, провадження № 51-6842км23 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/120314078) .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст. ст. 373, 374, 615 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_7 невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України.

Виправдати ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185 КК України у зв`язку з недоведеністю його винуватості у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

Цивільні позови ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , ОСОБА_38 до ОСОБА_7 про стягнення моральної та матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Документально підтверджені процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Речові докази залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Апеляційна скарга подається на вирок, ухвалений судом першої інстанції, до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1