Справа № 401/3619/24
№ 1-кп/401/178/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2025 року м.Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Світловодську угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні, відомості щодо якого 03.08.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000536, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Торецьк Донецької області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, за спеціальністю пекар, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

з участю:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

встановив:

ОСОБА_3 скоїв умисний корисливий злочин проти власності, в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та який триває по теперішній час на підставі Указів Президента України, прийнятих упродовж 2023 - 2024 років.

У липні 2024 року ОСОБА_3 з дозволу власника проживав на території домоволодіння АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_5 .

03.07.2024 у денний час доби, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_3 , а саме у житловому будинку помітив у приміщені вітальні чавунні батареї в кількості 6 штук, з яких дві на десять секцій, дві на дев`ять секцій та дві на сім секцій.

У цей час у ОСОБА_3 , з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, виник прямий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення зазначених вище 6 чавунних батарей.

Реалізуючи свій злочинний умисел до кінця, усвідомлюючи, що самостійно винести їх з приміщення зазначеного домоволодіння він не зможе, ОСОБА_3 звернувся до своїх знайомих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , повідомивши їм неправдиві відомості, а саме що у нього є чавунні батареї, які належать особисто йому та попрохав останніх допомогти винести з території домоволодіння АДРЕСА_3 , на якій він тимчасово проживав.

У подальшому, в період часу з 03.07.2024 по 05.07.2024, точної дати під час досудового розслідування не встановлено, у денний час доби ОСОБА_3 діючи з єдиним злочинним умислом направленим на таємне викрадення 6 чавунних батарей, усвідомлюючи, що його злочинні дії не помітні стороннім особам, а ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 введені ним в оману щодо власника майна та вважають, що допомагають винести майно яке належить саме ОСОБА_3 , таємно викрав з вітальні житлового будинку розташованого на території домоволодіння АДРЕСА_3 : 6 чавунних батарей, з яких:

- дві чавунні батареї на десять секцій, вартістю 700 грн. за одну, загальною вартістю 1400 грн.;

- дві чавунні батареї на дев`ять секцій, вартістю 630 грн. за одну, загальною вартістю 1260 грн.;

- дві чавунні батареї на сім секцій, вартістю 490 грн. за одну, загальною вартістю 980 грн.

Заволодівши викраденим майном ОСОБА_3 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядився ним на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3640 грн.

Вищеописаними діями ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

10 грудня 2024 року між прокурором Світловодського відділу Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 , якому на підставі статті 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000536, з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 , з іншого боку, у присутності захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 , на підставі статей 468, 469, 472 КПК України в приміщенні прокуратури Світловодського відділу Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області за адресою: місто Світловодськ, вулиця Куцевича, 8, добровільно, за ініціативи підозрюваного, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно угоди ОСОБА_3 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України за обставин викладених в обвинувальному акті.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди судом ОСОБА_3 , буде призначено покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. У відповідності до вимог ст. 75 КК України, звільнено останнього від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк визначений судом та, відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 зобов`язання, визначені судом.

Угода містить наслідки її укладення та невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

При цьому, встановлено, що матеріальна шкода від даного кримінального правопорушення в сумі 3640 грн. завдана потерпілій ОСОБА_5 , повністю відшкодована під час досудового розслідування обвинуваченим. Потерпілою надано письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості, що відповідає вимогам ч.4 ст. 469 КПК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.п.1- 4 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_3 , його захисник, потерпіла та прокурор у підготовчому судовому засіданні просили затвердити укладену угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_3 раніше не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується, як особа на яку скарг не надходило, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 та призначення останньому узгодженого виду та розміру покарання.

Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 10 грудня 2024 року між прокурором Світловодського відділу Олександрійської окружної прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 , з одного боку, та підозрюваним у цьому провадженні ОСОБА_3 , з іншого боку, у присутності захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 .

Визнати винуватим ОСОБА_3 за ч.4 ст. 185 КК України на підставі якої призначити узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік.

Згідно п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається обвинуваченому та прокурору, особам, які не були присутніми під час проголошення вироку, його копія направляється не пізніше наступного дня.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Світловодський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Світловодського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1

06.01.2025