Справа № 473/6441/24
Номер провадження1-кп/473/108/2025
ВИРОК

іменем України

"16" січня 2025 р. м.Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судових засідань ОСОБА_2 ,

учасники процесу:

прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції з ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор»),

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0001014 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Тімірязєвка Вознесенського району Миколаївської області, громадянин України, з професійно-технічною освітою, не працює, мобілізований 19.11.2022 року на підставі Указу Президента України №69/22, не одружений, не має на утриманні дітей, проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий:

26.05.2017 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України був звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

09.11.2017 року Вознесенський міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ст.ст.70, 71 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, 23.08.2022 року звільнився у зв`язку з відбуттям покарання

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

02.10.2024 року приблизно о 22 годині ОСОБА_5 перебував у будинку АДРЕСА_2 , в якому мешкав ОСОБА_7 .

Під час перебування у будинку між ОСОБА_5 та ОСОБА_7 виник конфлікт, який потім переріс в бійку, під час якої у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 схопив кухонний ніж та діючи умисно, наніс ОСОБА_7 один удар в область живота.

Внаслідок умисних та протиправних дій ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді одиночного колото-різаного проникаючого поранення живота з колото-різаною раною передньої черевної стінки з пошкодженням по ходу раневого каналу передньої та задньої стінок шлунку, селезінки, яке ускладнювалось крововиливом в черевну порожнину (гемоперитонеум) та за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння.

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав пред`явлене йому обвинувачення, не оспорював обставини, зазначені в обвинувальному акті, та пояснив, що вони зафіксовані на підставі показів, які він добровільно надавав під час слідства. Пояснив, що він мав повернутися на службу та вже домовився про переведення до військової частини в АДРЕСА_3 . Проте 02 жовтня 2024 року він зустрів потерпілого ОСОБА_8 та через недостойну поведінку останнього у них виник конфлікт. Він зробив зауваження потерпілому, який ображає жінок та дітей, той стрибнув на нього і вони впали. На підлозі йому під руку потрапив ніж та він цим ножем наніс один удар потерпілому. На вулиці із власного телефону спочатку викликав швидку, а потім поліцію, яким і повідомив про те, що сталося, оскільки думав, що вбив потерпілого. Зазначив, що кається у вчиненому, проте нічого змінити вже не має можливості.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, був повідомлений про час та місце слухання справи кілька разів як смс повідомленням, так і рекомендованим листом та шляхом вручення повістки через поліцію, проте жоден виклик не отримав з причин від суду не залежних, тому із врахуванням позицій учасників процесу та положень ст.325 КПК України судове засідання було проведено у відсутності потерпілого, оскільки суд вичерпав всі можливі способи повідомлення потерпілого, що передбачені чинним КПК України.

Окрім того п.1 ч.1 ст.57 КПК України передбачено, що потерпілий зобов`язаний: прибути за викликом до суду, а в разі неможливості своєчасного прибуття - завчасно повідомити про це, а також про причини неможливості прибуття.

Щодо не вручення потерпілому рекомендованого листа, то суд враховує, що надіслання листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб говорити про належне повідомлення, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю суду. Така правова позиція викладена в постановах: Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17; КГС ВС від 27.11.2019 у справі № 913/879/17; КГС ВС від 21.05.2020 у справі № 10/249-10/19; КГС ВС від 15.06.2020 у справі № 24/260-23/52-б.

Також сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження, та зобов`язані сумлінно користуватися наданими їм процесуальними правами (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України»).

Про допит свідків та потерпілого сторони провадження клопотань не заявляли і на їх допиті не наполягали, тому із врахуванням таких засад кримінального провадження як змагальність (ст.22 КПК України) та диспозитивність (ст.26 КПК України) ці докази судом не досліджувалися.

На підставі наданих документів та висновків експертиз судом було встановлено, що згідно із рапортом, зареєстрованим в ІТС Вознесенського РУП 02.10.2024 року за №10196 поліцією було отримано інформацію від працівника ШМД про те, що 02.10.2024 року о 22.50 год. було отримано повідомлення від невідомого чоловіка, який вказав, що він вдарив ножем в живіт іншого невідомого.

Також згідно із рапортом від 02.10.2024 року №10197 02.10.2024 року о 22.52 год. поліцією було отримано аналогічне повідомлення від самого ОСОБА_5 .

Згідно із протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.10.2024 року потерпілий ОСОБА_7 повідомив поліцію, що 02.10.2024 року близько 22 год. в АДРЕСА_2 в приміщенні будинку ОСОБА_9 наніс ножем удар в живіт, спричинивши тілесні ушкодження.

Під час огляду місця події 03.10.2024 року (протокол із фототаблицями від цієї ж дати) на проїжджій частині дороги в с.Мартинівське по вул.Братів Ангуряну біля будинку №56 було виявлено рюкзак синього кольору, куртку чорного кольору, а також ніж, які було вилучено.

Як вбачається із протоколу затримання від 03.10.2024 року ОСОБА_5 був затриманий за ч.1 ст.121 КК України та під час його затримання було вилучено мобільний телефон «Ксіомі», зарядний пристрій у зборі кабель із блоком живлення, коробка з навушниками, а також спортивні штани із слідами РБК.

Згідно з протоколами впізнання за фотознімками від 03.10.2024 року свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 впізнали серед наданих фото ОСОБА_5 , який, як вказали свідки, наносив 02.10.2024 року тілесні ушкодження ОСОБА_8 та направлявся по вулиці від будинку потерпілого.

Постановами слідчого від 03.10.2024 та 24.10.2024 року визнано речовими доказами та долучено до матеріалів провадження виріз фрагменту тканини з плямами РБК; предмет, ззовні схожий на кухонний ніж з дерев`яним руків`ям довжиною 11,5 см та металевим клинком довжиною 14,5 см із слідами механічного впливу у вигляді вигину на один бік у деформованому стані; мобільний телефон марки «Xiaomi», зарядний пристрій у зборі (блок живлення та кабель), коробка з навушниками; спортивні штани зі слідами РБК, рюкзак синього кольору з особистими речами належними ОСОБА_5 ; куртку чорного кольору марки «MAX 8 HT» ОСОБА_5 ; предмет, зовні схожий на ніж чорного кольору з маркуванням «Ganzo»; зразки крові потерпілого ОСОБА_7 ; спортивні штани зі слідами РБК; фрагмент тканини із плямами РБК; зразки піднігтьових зрізів з правої та лівої рук із піднігтьовим змістом підозрюваного ОСОБА_5 ; предмет, ззовні схожий на кухонний ніж, які було передано на зберігання до Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, про що є відповідні квитанції про отримання на зберігання.

На підставі постанови слідчого від 14.10.2024 року та згідно із протоколом відібрання зразків для експертизи від 14.10.2024 року у потерпілого ОСОБА_7 були відібрані зразки крові.

За результатами дослідження вказаних зразків згідно висновку судової імунологічної експертизи №670 від 17.10.2024 року визначено, що кров ОСОБА_7 відноситься до групи АВ ізосерологічної системи АВО.

Відповідно до висновку судової імунологічної експертизи №672 від 22.10.2024 року визначено, що на спортивних штанах, наданих на експертизу (які були вилучені у ОСОБА_5 ), знайдена кров людини, походження якої не виключається від ОСОБА_7 .

Також згідно із висновком судової імунологічної експертизи №671 від 22.10.2024 року на фрагменті тканини, наданому на експертизу, знайдена кров людини, походження крові не виключається в тому числі від ОСОБА_7 . Дані серологічного дослідження не виключають можливості змішування крові та її походження в тому числі від ОСОБА_7 .

На підставі ухвали слідчого судді від 18 листопада 2024 року та згідно із протоколом тимчасового доступу до документів від 20 листопада 2024 року було отримано доступ та вилучено медичну картку стаціонарного хворого ОСОБА_7 .

Згідно із висновком судово-медичної експертизи від 21.11.2024 року №324 на підставі даних медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_7 . 1973 р.н., беручи до уваги обставини справи, дані наданої медичної документації встановлено, що у ОСОБА_7 мало місце тілесне ушкодження у вигляді одиночного колото-різаного проникаючого поранення живота з колото-різаною раною передньої черевної стінки з пошкодженням по ходу ранового каналу передньої та задньої стінок шлунку, селезінки, яке ускладнилось крововиливом у черевну порожнину (гемоперитонеум). Вказані ушкодження виникли від однієї травматичної дії плаского предмету, що володіє колюче-ріжучими властивостями, могло бути нанесене лезом ножа в напрямку спереду-назад та дещо зверху-вниз відносно правильного анатомічного положення тіла людини, можливо в строк за умов та обставин, вказаних в постанові. Характер колото-різаного поранення передньої черевної стінки з ушкодженням обох стінок шлунку та селезінки, відсутність інших характерних ушкоджень, унеможливлюють їх утворення внаслідок падіння із вертикального положення на тверду площину як із приданням тілу прискорення, так і без нього. Ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного ушкодження передньої черевної стінки з пораненням шлунку та селезінки було небезпечним для життя, тому відповідно п.п. 2.1.1. а, 2.1.2, 2.1.3. к «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 р, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Згідно із заявою ОСОБА_12 від 03.10.2024 року вона надала поліції дозвіл на вилучення кухонного ножа, яким 02.10.2024 року було спричинено тілесні ушкодження ОСОБА_7 та фрагменту ганчірки із слідами РБК.

Також ОСОБА_12 03.10.2024 року надала дозвіл поліції на проведення огляду її домоволодіння за адресою будинок АДРЕСА_2 та згідно із протоколом огляду місця події від 03.10.2024 року було вилучено деформований ніж та фрагмент тканини із слідами речовини бурого кольору, які в подальшому були об`єктами експертних досліджень.

Суд, дослідивши надані сторонами докази і оцінивши їх в сукупності із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94 КПК України, враховуючи покази та повне визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , документи та висновки експертиз, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, за яким йому пред`явлено обвинувачення, в судовому засіданні доведена повністю та кваліфікує його дії за ч.1 ст.121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент заподіяння.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані, що характеризують особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України, - є його щире каяття, визнання вини. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст.67 КК України, - встановлено не було.

Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який вину за пред`явленим йому обвинуваченням визнав, раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, на обліках лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, характеризується посередньо, згідно із копією військового квитка ОСОБА_5 був мобілізований 19.11.2022 року на підставі Указу Президента України №69/22, проте згідно із інформацією військової частини НОМЕР_1 від 08.11.2024 року ОСОБА_5 призупинено строк військової служби на підставі витягу із ЄРДР №0000365 та виключено із списків особового складу, про що надіслано документи до ІНФОРМАЦІЯ_2 13.11.2023 року, про що також надано відповідні матеріали службового розслідування військової частини НОМЕР_1 .

10.12.2024 року обвинувачений ОСОБА_5 звернувся із клопотанням до прокурора ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу для подальшого проходження військової служби, проте прокурором таке клопотання в порядку ст.616 КПК України до суду подано не було та згідно відповіді ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05.01.2025 року на запит прокурора ОСОБА_3 повідомлено, що ОСОБА_5 з 01.12.2024 року перебуває у розшуку через неприбуття за викликом до ТЦК.

Вказані обставини та дані про особу обвинуваченого, його свідому поведінку із самого початку після вчинення правопорушення, самостійне повідомлення поліції про вчинений ним злочин відразу після того, що сталося, беззаперечне визнання в суді свої вини, наявність пом`якшуючих відповідальність ОСОБА_5 обставин, а також те, що злочин, який вчинив обвинувачений, згідно ст.12 КК України належить до тяжких злочинів проти здоров`я особи - суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе у разі призначення ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі в межах мінімальної санкції ч.1 ст.121 КК України.

Матеріальна шкода правопорушенням не завдана, цивільний позов потерпілим не подано. Процесуальні витрати відсутні.

Згідно із ч.4 ст.174 КПК України слід скасувати арешт, застосований на підставі ухвали слідчого судді від 04 жовтня 2024 року та долю речових доказів вирішити згідно із вимогами ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним за пред`явленим йому обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Початок відбуття покарання у вигляді позбавлення волі за цим вироком обчислювати ОСОБА_5 з моменту набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк покарання у вигляді позбавлення волі за цим вироком попереднє ув`язнення за правилами, визначеними ч.5 ст.72 КК України, а саме з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з 03.10.2024 року (згідно із протоколом затримання від 03.10.2024 року) по день набрання вироком законної сили.

До вступу вироку в законну силу ОСОБА_5 залишити без змін запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Скасувати арешт, застосований на підставі ухвали слідчого судді від 04 жовтня 2024 року, та долю речових доказів вирішити наступним чином:

рюкзак синього кольору з особистими речами належними ОСОБА_5 , який поміщено до сейф-пакунку № WAR1652534; куртку чорного кольору марки «MAX 8 HT» ОСОБА_5 , яку запаковано до сейф-пакету № WAR1652533; предмет, зовні схожий на ніж, чорного кольору з маркуванням «Ganzo», який поміщено до паперового пакунку з биркою №NPU3100949, мобільний телефон марки «Xiaomi», зарядний пристрій у зборі (блок живлення та кабель), коробка з навушниками, належні ОСОБА_5 , поміщенні до сейф-пакету №WAR 1057339; спортивні штани зі слідами РБК ОСОБА_5 , які поміщені до паперового конверту з биркою № NPU 3110403, що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, - повернути обвинуваченому ОСОБА_5 ;

зразки крові потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в рідкому стані в шприці та сухому стані на фрагменті марлевого бинта, які поміщено до паперового конверта з биркою NPU 3100952; паперовий пакунок № 1 з биркою NPU 3118101, в якому фрагмент тканини із плямами РБК; зразки піднігтьових зрізів з правої та лівої рук із піднігтьовим змістом підозрюваного ОСОБА_5 , які поміщено до паперового конверту №3 з биркою NPU 3110406 та паперового конверту №4 з биркою NPU 3110407; предмет, ззовні схожий на кухонний ніж, який поміщено паперового конверту №2 з биркою NPU 3118102, що передано на зберігання до кімнати речових доказів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, - знищити.

На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1