Справа № 152/297/25
УХВАЛА

28 лютого 2025 року м. Шаргород

Слідчий суддя Шаргородського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про арешт майна,

у с т а н о в и в:

28 лютого 2025 року до Шаргородського районного суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про арешт майна.

Із матеріалів клопотання вбачається, що надійшло повідомлення від працівника поліції, інспектора СРПП ВП №2 Жмеринського РВП Г`УНП у Вінницькій області, ст. лейтенанта поліції ОСОБА_4 про те, що за адресою: Жмеринський район, с. Джурин, біля АЗС було зупинено автомобіль ГАЗ-53, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кузові якого була наявна лісопродукція без відповідних документів. Вході проведення огляду місця події було оглянуто та вилучено автомобіль марки «ГАЗ-53» державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_1 , що належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_2 , та яким користується ОСОБА_5 та деревину різних порід та діаметрів в об`ємі близько 8 кубічних метрів поміщено на зберігання до арешт майданчика ВП № 2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області.

З огляду на викладене, слідчий просить накласти арешт на вилучений автомобіль марки «ГАЗ-53» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 , жителя АДРЕСА_1 , що належить згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 ОСОБА_6 , жителю АДРЕСА_2 , та яким користується ОСОБА_5 , житель АДРЕСА_1 , та вантаж, який міститься на кузові автомобіля, а саме деревина різних порід та діаметрів в об`ємі близько 8 кубічних метрів, яка містить на собі слідову інформацію, з метою забезпечення повного, об`єктивного досудового розслідування, збереження речового доказу та проведення експертних досліджень.

Розглянувши матеріали клопотання, повно та всебічно з`ясувавши усі обставини справи, суд доходить висновку про його повернення прокурору, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

За приписами ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів визначені частиною третьою ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Сукупний аналіз ст.ст. 98, 170, 171, 173 КПК України дає підстави слідчому судді вважати, що клопотання про арешт повинно містити відповідне обґрунтування з абсолютним дотриманням викладених правових норм. У разі подання клопотання про арешт майна у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, в ньому повинно бути зазначено, яким з ознак, визначених в ч. 1 ст. 98 КПК України, відповідає майно, на яке слідчий просить накласти арешт, з відповідним мотивуванням відповідно до обставин конкретного кримінального провадження.

Всупереч викладеним вище нормам КПК України, п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України в клопотанні не конкретизовано, якому з ознак, визначених в ч. 1 ст. 98 КПК України, відповідає майно, на яке слідчий просить накласти арешт, зокрема не вказано до яких порід належить деревина та кількість деревини, яке значення воно має для кримінального провадження, досудове розслідування в якому здійснюється за ч. 1 ст. 246 КК України, доказом яких обставин воно може бути. Також, слідчий не зазначає, які обмеження в даному випадку слід встановити: заборонити користуватися і розпоряджатися, чи лише заборонити розпоряджатися майном. Крім цього, слідчому судді незрозуміло посилання слідчого СВ у клопотанні на ч. 1 ст. 272 КПК України, яка передбачає «Виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації», зважаючи, що досудове розслідування проводиться за ч. 1 ст. 246 КК України.

Також в клопотанні не зазначені контактні дані особи, майно якої підлягає арешту. Відсутність в клопотанні контактних даних власника та/або володільця майна унеможливлює його виклик в судове засідання та розгляд клопотання у строки, визначені ст. 172 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

У зв`язку із тим, що в клопотанні слідчим не викладені обставини на обґрунтування його доводів, клопотання подане з порушенням ст. 171 КПК України, слідчий суддя доходить висновку про повернення клопотання прокурору з установлення сімдесяти двох годин для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 170-172, 276-279 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про арешт майна повернути прокурору.

Встановити строк для усунення зазначених недоліків, що не перевищує 72 години з моменту отримання копії повного тексту ухвали.

Після усунення недоліків сторона кримінального провадження не позбавлена права повторно звернутись з даним клопотанням до слідчого судді в загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1