ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/241/25 Справа № 697/2184/24 Категорія: ч.3 ст.296 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції за апеляційною скаргою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури на вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22.10.2024, яким

ОСОБА_8

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Кононча Канівського району Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, з середньо спеціальною освітою, тимчасово непрацюючого, маючого на утриманні трьох малолітніх та одну неповнолітню дитину, групи інвалідностей не має, раніше судимого 25.06.2024 Канівським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн, судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 296 КК України та призначено йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахується з моменту його затримання 06.09.2024.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишений попередній - тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати, пов`язані із залученням експерта у розмірі 1514,56 грн.

Арешт накладений ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11.09.2024 по справі №697/1966/24 на пістолет марки «EKOL Lady», калібру 9 MM P.A.K., серійний номер: « НОМЕР_1 » скасований.

встановила:

Згідно вироку районного суду ОСОБА_8 визнаний винуватим і засуджений за те, що він будучи раніше судимим 25.06.2024 Канівським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн., маючий у відповідності до ст. 89 КК України не зняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову вчинив новий умисний злочин.

Так, ОСОБА_8 , 06.09.2024 близько 10 год. 30 хв., перебуваючи за кермом автомобіля марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_2 та рухаючись по проїзній частині вул. 206 Дивізії в м. Канів, Черкаської області, був зупинений працівниками поліції поблизу приміщення водоканалу та під час спілкування, реалізовуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, розуміючи, що перебуває у відкритому громадському місці на вулиці міста в межах щільної громадської забудови, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, усвідомлюючи, що його дії мають відкритий характер та за ним спостерігають сторонні особи з числа мешканців прилеглих будинків та перехожих, на ґрунті явної зневаги до громадян, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та з особливою зухвалістю, з хуліганських мотивів та з метою грубого порушення громадського порядку, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, дістав з автомобіля стартовий (шумовий) пістолет марки «EKOL Lady», калібру 9 MM P.A.K., серійний номер: « НОМЕР_1 », який не являється вогнепальною зброєю та тримаючи його в правій руці, неодноразово спрямовував дуло пістолета на працівників поліції, при цьому висловлював в їхню адресу погрози його застосуванням, чим грубо порушив громадський порядок.

Не погоджуючись із вироком місцевого суду, прокурор в своїй апеляційній скарзі не заперечуючи доведеності вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, вважає, що даний вирок підлягає скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

Місцевий суд ухвалюючи рішення, не врахував вимоги кримінального та процесуального закону, а саме вимоги ст.71 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_9 , суд першої інстанції залишив поза увагою, той факт, що останній вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.296 КК України в період невідбутого покарання за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25.06.2024, якого було засуджено до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, який він не сплатив, тобто цей вид покарання не відбув.

За вказаних обставин, районний суд при призначенні покарання ОСОБА_8 повинен застосовувати положення ст.71 КК України та одночасно застосовувати вимог ч.3 ст.72 КК України. Просить вирок в частині призначеного покарання скасувати, ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання за ч.3 ст.296 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25.06.2024 та призначити остаточне покарання у виді 2 років позбавлення волі та штрафу 17 000 гривень та згідно ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора в підтримку поданої апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника, які не заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 370 КПК України, вирок суду повинен бути законним та обґрунтованим. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ці вимоги закону судом виконані не в повному обсязі.

Дії ОСОБА_9 кваліфіковані вірно, за ч.3 ст.296 КК України, як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене особою, раніше судимою за хуліганство, пов`язане з опором представникові влади, який виконує обов`язки з охорони громадського порядку.

В апеляційній скарзі прокурора, кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_9 та висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_9 у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України при обставинах наведених у вироку, який відповідає фактичним обставинам справи, не оскаржується.

Враховуючи, що вирок місцевого суду оскаржується прокурором лише в частині призначеного покарання, то в такому разі колегія суддів вважає недоцільним проводити детальний аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України переглядає вирок суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального проступку, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Відповідно до вимог ст.413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є: незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту; призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_9 визнаний винуватим і засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України до 2 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Положення вказаної норми є імперативними, тобто обов`язковими для застосування.

За правилами ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні його за сукупністю злочинів і сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Положення ч.3 ст.72 КК України не тільки не виключає можливість застосування положень статей 70, 71 КК України щодо призначення покарання за сукупністю злочинів та за сукупністю вироків, але й прямо вказує про необхідність такого застосування. У той же час ч.3 ст.72 КК України передбачає не самостійне виконання вироків, якщо одним чи кількома з них призначено покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, а лише неможливість складання цих покарань з іншими видами покарань при призначенні їх за сукупністю злочинів або за сукупністю вироків і необхідність самостійного (окремого) виконання цих покарань.

Як встановлено матеріалами кримінального провадження ОСОБА_9 був раніше засуджений вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25.06.2024 за ч.1 ст.296 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1 000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. Однак, призначене покарання у виді штрафу ОСОБА_9 не сплатив, тобто покарання не відбув, судимість за вказаним вироком не знята та не погашена, а відтак вчинив нове кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.296 КК України в період невідбутого строку покарання за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25.06.2024, що тягне за собою призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_9 із обов`язковим застосуванням вимог ст.71 КК України.

З урахуванням того, що ОСОБА_9 вчинив нове кримінальне правопорушення в період невідбутого покарання за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25.06.2024, то при призначенні остаточного покарання враховуються вимоги статей 71, 72 КК України.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладену в постанові від 26.05.2020 у справі № 243/2528/19, згідно з якою якщо особа вчинила нові злочини до відбуття покарання за попереднім вироком, то суд призначає остаточне покарання з урахуванням статей 71, 72 КК України у виді позбавлення волі та штрафу.

Враховуючи вищевикладене, районний суд при призначенні ОСОБА_9 покарання допустив неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував закон, який підлягає застосуванню.

Виходячи з вимог п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 „Про практику призначення судами кримінального покарання" визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Призначаючи покарання ОСОБА_9 за ч.3 ст.296 КК України, колегія суддів у відповідності із вимогами ст.65, 66, 67 КК України враховує особу обвинуваченого ОСОБА_9 , який раніше судимий за вчинення кримінального проступку, вчинив один епізод злочинної діяльності під час його засудження до покарання у виді штрафу, тяжкість вчиненого правопорушення, вину визнав в повному обсязі, що свідчить про його відношення до скоєного, за місцем проживання характеризується посередньо, не працюючий, має на утриманні 4 неповнолітніх дітей, на спеціальних обліках не перебуває, наявність обставини, що пом`якшує покарання щире каяття та обставини, що обтяжують покарання рецидив злочину та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Колегія суддів вважає необхідним призначити ОСОБА_9 покарання:

- за ч. 3 ст.296 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25.06.2024 та остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді 2 років позбавлення волі та штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

Згідно положень ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури підлягає до задоволення, а вирок суду в частині призначеного Гангурі покарання - скасуванню через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення, особі обвинуваченого з постановленням нового вироку в цій частині.

Керуючись статтями 374, 404, 407, 409, 418, 420 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури задовольнити.

Вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22 жовтня 2024 року стосовно ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.296 КК України та призначити покарання за ч.3 ст.296 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 25.06.2024 та остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 2 років позбавлення волі та штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень.

На підставі положень ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

В решті вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 22 жовтня 2024 року стосовно ОСОБА_8 залишити без змін.

Вирок суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий-суддя

Судді -