Номер провадження:1-в/521/475/25
У Х В А Л А

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

26 лютого 2025 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 на стадії виконання судових рішень, розглянув клопотання засудженого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Цюрупинськ, Херсонської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, засуджений 18.01.2022 року Цюрупинським р/с Херсонської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК.

Сторони, які приймали участь, з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 , з боку захисту: засуджений ОСОБА_3 ; захисник адвокат ОСОБА_5 , інші учасники, які приймали участь у судовому розгляді: представник ДУ «ОВК (№ 14)» ОСОБА_6

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

Судом проводився розгляд клопотання засудженого ОСОБА_3 про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання.

Клопотання розглядалось за ініціативою засудженого.

2.Встановлені судом обставини із посиланням на докази.

З клопотання вбачається, що ОСОБА_3 відбуває покарання в ДУ «ОВК (№14)» за вироком Цюрупинського районного суду Херсонської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК від 18.01.2022 року у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 6 місяців. Просить застосувати до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

3.Позиції сторін.

Засуджений та захисник виступили в судовому засіданні та просили задовольнити клопотання (заяву) та звільнити умовно-достроково ОСОБА_3 .

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання. Вважав, що наявність заохочень та відсутність діючих стягнень підтверджують виправлення засудженого.

Представник колонії в судовому засіданні висловив думку на розсуду суду.

4.Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали, положення закону яким керувався суд.

Суду необхідно було вирішити питання наявності підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого.

Так, закон пов`язує умовно-дострокове звільнення від відбування покарання з двома обов`язковими елементами: 1) доведення засудженим свого виправлення та 2) фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного строку покарання.

Щодо другої умови, засуджений ОСОБА_3 відбув більше двох третин покарання, призначеного вироком суду. Відповідно, формально за такою умовою він має право на застосування до нього положень ст. 81 КК.

Відповідно, підлягало вирішенню лише питання, пов`язане з доведенням свого виправлення, яке пов`язується із сумлінною поведінкою та ставленням до праці під час відбування покарання.

Питання сумлінної поведінки та ставлення до праці очевидно можливо встановити лише після тривалого спостереження за життям особи в тих умовах, в яких вона перебуває.

Зазвичай, таку інформацію суд може отримати лише після дослідження документів, які надані адміністрацією установи виконання покарань, які складаються з характеристики на засудженого та довідки про стягнення і заохочення.

Однак, на думку суду, не менш значущим, з точки зору інформативності, є безпосереднє спілкування з особою під час судового засідання, а також безпосередня характеристика засудженого особою, яка здійснює кожного дня, нагляд за поведінкою та роботою такої особи. Такий наглядач, очевидно краще за інших зможе надати оцінку особистості людині, яка перебуває в певних життєвих обмеженнях.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився та виріс в м. Цюрупинськ Херсонської області. До засудження проживав в АДРЕСА_1 . В теперішній час його рідне місто окуповане. Він бажає проходити військову службу, але у військовій частині, яка розташована на Херсонському напрямку, оскільки бажає захищати рідну землю. Не одружений. Раніше не судимий. Вказана судимість стосується обставин вчинення декількох епізодів таємного викрадення чужого майна, в тому числі з проникнення у сховище. Один епізод за змістом є грабіжем з проникненням у сховище. Однак, за змістом, також є майже крадіжкою, яка переросла у відкрите викрадення чужого майна. Жодного насилля до людини не було застосовано. Тобто, загальна характеристика кримінальних правопорушень, які були вчинені засудженим та за які він був засуджений, свідчать про вчинення не насильницьких дій проти власності.

Під час судового засідання вдалось з?ясувати, що ОСОБА_3 під час відбування покарання намагається зміни своє мислення та спосіб життя. Працює, має заохочення. На думку суду, він хоча і є обмеженою у світосприйнятті особою, разом з тим, намагався і намагається довести, що здатний бути корисним у вільному суспільстві.

З пояснень представника адміністрації, засуджений намагається не порушувати встановлений порядок та працює в установі виконання покарань на дільниці з виготовлення тапок. Зі слів, в теперішній час в колонії працює на упакуванні волонтерської допомоги для ЗСУ. Вцілому, представник колонії охарактеризував його позитивно. Вважає його не конфліктним, спокійним, до завдань відноситься сумлінно.

Загальний висновок у відношенні засудженого можливо зробити наступний. ОСОБА_3 вчинив ряд умисних кримінальних правопорушень вперше. Обставини скоєного не заперечував. Весь час, знаходячись під вартою, намагається змінити своє ставлення до оточуючого його світу. Працює, та утверджує в собі любов до праці.

Слід зазначити також, що виконання призначеного судом покарання має своєю метою не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових злочинів. Разом з тим, є очевидним, що в певних випадках подальше виконання покарання є не тільки не доцільним, унаслідок досягнення цілей покарання у процесі його відбування, але й не гуманним по відношенню до засудженої особи.

Суд далекий від думки, що знаходячись в умовах ізоляції, людина всім своїм способом думок здатна на перевтілення в іншу ніж була людину тільки завдяки наполегливій і тяжкій праці.

У даному випадку, самі властивості кримінальних правопорушень, їх тяжкість, фактичні обставини з урахуванням особистості обвинуваченого свідчать про факт необхідності розумного покарання ОСОБА_3 , яке на думку суду вже відбулось.

Станом на 26.02.2025 року, тобто на день винесення ухвали, засуджений відбув 3 роки 5 місяців 4 дні.Вказаний строк покарання суд вважає достатнім для формальної думки про виправлення і попередження нових правопорушень.

Тобто очевидно, що у даному випадку засуджений навіть не відбувши всього строку покарання, є такою особою, яка понесла заслужену кару за свої вчинки щодо викрадення чужого майна. Суд впевнений, що ОСОБА_3 , очевидно, усвідомив всі негативні наслідки своїх дій. Є також очевидним, що за такі правопорушення не за нормою закону, а за своїм змістом (суми крадіжок наприклад становлять 675 гр., 910 грн., 1200 грн., 2411 грн. та інш.) подальше відбуття особою покарання не буде відповідати ані цілям закону, а не формальній справедливості. Навіть, у випадку помилки щодо позитивного перевтілення особи на законослухняну, подальше відбуття покарання жодним чином не виправить мислення такої особи.

Суд вважає, що ОСОБА_3 не є суспільно небезпечною особою, яка втратила можливість бути повноцінним членом суспільства, в тому числі і тому, що окрім крадіжок та одного грабежу (який за формою є також крадіжка)інших тяжких або особливо тяжких злочинів (наприклад більш суспільно небезпечних правопорушень проти життя і здоров`я людини) не вчиняв.

Суд вважає, що засуджений ОСОБА_3 має підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання та має право на застосування такої позитивної норми до нього. Відбувши більшу частину покарання, ОСОБА_3 на думку суду, довів своє виправлення, а тому суд приймає рішення про звільнення його умовно-достроково.

Суд також враховує той факт, що звільнення у даному випадку є умовним, оскільки воно не є остаточним. Особа звільняється від частини строку призначеного покарання за певної умови невчинення будь-якого нового злочину протягом невідбутого строку покарання, який залишається.

Постановляючи ухвалу, суд керується ч. ч. 2, 3 ст. 81 КК, ст. ст. 537, 539 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки суду.

Клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування покарання з місць позбавлення волі, умовно - достроково, на не відбутий строк 01 рік 26 днів (станом на 26.02.2025 року).

2.Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскарження прокурором ухвали суду щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким зупиняє її виконання.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

С У Д Д Я: ОСОБА_1