печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5232/25-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора: ОСОБА_3 , захисника-адвоката: ОСОБА_4 , підозрюваного: ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотаннястаршого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001401 від 20.12.2024 підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

В С Т А Н О В И В:

05.02.2025 старша слідча в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 , за погодженням із прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001401 - прокурором відділу представництва інтересів держави з питань державної та комунальної власності Управління представництва інтересів держави в суді Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернулась до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001401 від 20.12.2024 підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтовує тим, що слідчою групою Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001401 від 20.12.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється прокурорами Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора.

04.02.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Київ, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру та вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Відповідно до наказу, ІНФОРМАЦІЯ_2 «Про особовий склад» від 29.11.2023 № 499 ОС старшого сержанта ОСОБА_5 призначено на посаду старшого водія першої автомобільної групи (забезпечення Адміністраці Дкержприкордонслужби) відділення експлуатації техніки відділу технічного забезпечення.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», до правоохоронних органів належать органи охорони державного кордону, а ОСОБА_5 займаючи посаду, був - працівником правоохоронного органу, мав владні повноваження та виконував службові обов`язки, визначені Законом України «Про Державну прикордонну службу України» (далі - Закон).

Відповідно до ст. 1 Закону на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 30.10.2024, у старшого водія першої автомобільної групи (забезпечення Адміністраці Дкержприкордонслужби) відділення експлуатації техніки відділу технічного забезпечення ОСОБА_5 , як у особи, що фактично є водієм заступника директора Департаменту охорони державного кордону-начальника Управління організації прикордонного клнтролю Адміністрації Державної прикордонної служби України, та має особисті, ділові, дружні зв`язки з військовими службовими особами Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Міністерства оборони України, виник протиправний умисел щодо організації одержання неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 перебуває у цивільному шлюбі із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є військовослужбовцем Збройних сил України та який із серпня 2024 знаходиться на виконанні бойових завдань на лінії зіткнення.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але на пізніше 30.10.2024, ОСОБА_7 під час спілкування з кимось із знайомих (особу на даний час не встановлено), дізналася про ОСОБА_9 який сприяє військовослужбовцям у переведенні з частин, які беруть участь в бойових діях до військових частин, які не задіяні в активних бойових діях на лінії розмежування та отримала номер його мобільного телефону.

В подальшому 30.10.2024, ОСОБА_7 вирішила зв`язатись із ОСОБА_5 та дізнатися з приводу можливого звільнення її цивільного чоловіка ОСОБА_8 зі служби та подальшого виїзду за кордон.

Після чого у ОСОБА_5 виник злочинний умисел в одержанні неправомірної вигоди безпосередньо від ОСОБА_7 для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди.

Приблизно о 12:00 31.10.2024 годині ОСОБА_7 зустрілася із ОСОБА_5 неподалік вул. Маршала Малиновського у м. Києві. В ході зустрічі, ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 , що є два варіанти шляху: один - це перевести цивільного чоловіка в Київ, а потім його «списати»; інший це отримати рішення МСЕК. При цьому ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливі мотиви, висловив вимогу, що в залежності від обраного ОСОБА_7 варіанту, вартість послуг з переведення та звільнення зі служби її цивільного чоловіка вартуватиме від 9 000 до 17 000 дол. США. Окрім того, ОСОБА_5 повідомив, що ОСОБА_7 необхідно надіслати йому скан копію або фото паспорту та військового квитка її чоловіка.

У подальшому, ОСОБА_5 01.11.2024 о 08 год. 05 хв. написав ОСОБА_7 зі свого телефону у месенджер «SIGNAL» повідомлення, що перший варіант коштує 13 000 дол. США другий коштує 17 000 дол. США.

Надалі під час телефонної розмови 08.11.2024 о 16 годині 50 хвилин, що відбувалася в месенджері «SIGNAL» між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , останній повідомив, що варіант що коштував 13 000 дол. США наразі коштує 15 000 дол. США, а варіант за 17 000 дол. США не виріс поки в ціні. При цьому ОСОБА_5 повідомив, що ціни на послуги зростають, з метою створення умов, за яких ОСОБА_7 вимушена пришвидшитись у наданні неправомірної вигоди з метою запобігання шкідливим наслідкам - збільшенням вартості неправомірної вигоди.

Також, з метою створення умов, за яких ОСОБА_7 вимушена пришвидшитись у наданні неправомірної вигоди метою запобігання шкідливим наслідкам 13.11.2024 надіславши ОСОБА_7 повідомлення в месенджері «SIGNAL» о 22 год. 09 хв. та о 22 год. 13 хв., ОСОБА_5 повідомив, що потрібно пришвидшитись, та що необхідно все зробити до кінця неділі, оскільки є «плюс який перекриє всі мінуси».

В подальшому 14.11.2024 о 16 год. 17 хв. під час телефонної розмови, що відбувалася в месенджері «SIGNAL» між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , з метою створення умов, за яких ОСОБА_7 вимушена пришвидшитись у наданні неправомірної вигоди метою запобігання шкідливим наслідкам повідомив, що зараз є можливість перевести цивільного чоловіка ОСОБА_7 на службу у військову частину, що дислокується в Київській обл., і що потім такої можливості може небути у зв`язку із чим ОСОБА_7 потрібно швидше вирішувати та запускати процес переведення. Окрім того ОСОБА_5 о 16 год. 22 хв. у месенджері «SIGNAL» надіслав ОСОБА_7 із номером військової частини - НОМЕР_1 та назвою посади - заправник ПММ.

Продовжуючи реалізацію зазначеного вище злочинного умислу ОСОБА_5 у месенджері «SIGNAL» 17.11.2024 о 17 год. 22 хв., 19.11.2024 о 16 год. 02 хв., 21.11.2024 о 19 год. 10 хв., 22.11.2024 о 21 год. 24 хв., 04.12.2024 о 23 год. 13 хв., 05.12.2024 о 13 год. 50 хв., надсилав ОСОБА_7 повідомлення щодо необхідності пришвидшитись у прийнятті рішення про надання останньому неправомірної вигоди для забезпечення переведення її цивільного чоловіка з частини, яка бере участь в бойових діях до військової частини, яка не задіяна в активних бойових діях на території Київської обл та подальшого звільнення його зі служби.

Надалі 30.01.2025 о 13 год. 48 хв під час телефонної розмови що відбувалася в месенджері «SIGNAL» між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , останній повідомив ОСОБА_7 , що є ще можливість перевести та звільнити її цивільного чоловіка, але ціна на 2 000 дол. США стала дорожче.

В подальшому під час зустрічі 31.01.2025 о 21 год. 22 хв за адресою: м. Київ, вул.Радунська, 40 (поблизу магазину «ЕКО Маркет»), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, продовжуючи реалізацію зазначеного вище злочинного умислу ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 , що умови по переведенню та списанню її цивільного чоловіка такі самі, але їх вартість складає 20 000 дол США. При цьому ОСОБА_5 повідомив, що за цю неправомірну вигоду, буде здійснено вплив на військових службових осіб в тому числі на командира військової частини, де служить цивільний чоловік ОСОБА_7 , а саме на військову частину прийде наказ з Міністерства оборони України про переведення цивільного чоловіка ОСОБА_7 і в такому випадку командир військової частини змушений буде його відпустити. Також, ОСОБА_5 повідомив, що після переведедення, цивільного чоловіка ОСОБА_7 , буде здійснено вплив на членів військово-лікарської комісії для забезпечення звільнення його зі служби за станом здоров`я. Водночас ОСОБА_5 повідомив, про місце та спосіб надання неправомірної вигоди, а саме що передача грошових коштів має відбуватися або в квартирі, або під під`їздом, або в під`їзді. Також, ОСОБА_5 повідомив, що ОСОБА_7 повинна йому скинути фото чи скан копію військового квитка, паспорту, ідентифікаційного коду її цивільного чоловіка. Для демонстрації свого авторитету наявності дружніх, особистих стосунків інших зв`язків із військовими службовими особами, а також для демонстрації можливості здійснити вплив на таких осіб для прийняття ними рішень, ОСОБА_5 розповів ОСОБА_7 про те як йому вдалося «допомогти» перевестися та звільнитися зі служби іншим військовослужбовцям.

В подальшому 31.01.2025 о 23 год. 07 хв. ОСОБА_7 на вимогу ОСОБА_5 у месенджері «SIGNAL» надіслала фото військового квитка та паспорту її цивільного чоловіка ОСОБА_8 .

В наступному, 04.02.2025 о 15 год. 47 хв. під час телефонної розмови, що відбувалася в месенджері «SIGNAL» між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , останній попросив надіслати адресу де перебуває ОСОБА_7 для зустрічі та передачі йому грошових коштів. На що ОСОБА_7 о 15 год. 48 хв. надіслала ОСОБА_5 в месенджері «SIGNAL» повідомлення із зазначенням адреси: АДРЕСА_2 , 1 під`їзд.

Так, о 17 год. 07 хв. 04.02.2025 ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_7 , що вже знаходиться біля під`їзду будинку. Після чого ОСОБА_5 зайшов в під`їзд будинку де його зустріла ОСОБА_7 та вони разом піднялися на дев`ятий поверх.

Надалі ОСОБА_5 , перебуваючи в загальному коридорі на дев`ятому поверсі першого під`їзду будинку за адресою АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_7 для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, умисно, з корисливих мотивів, одержав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду в сумі 20 000 дол США за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме: за прийняття рішення щодо переведення військовослужбовця ЗСУ ОСОБА_8 з частини, яка бере участь в бойових діях до військової частини, яка не задіяна в активних бойових діях на лінії розмежування та подальшого звільнення його зі служби, таким чином довівши свій злорчинний умисел докінця, після чого був відразу затриманий працівниками правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється в одержанні неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Отже, за результатами досудового розслідування здобуто достатніх доказів, щодо вчинення ОСОБА_5 ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України ч. 3 ст. 369-2 КК України віднесений до категорії тяжких злочинів.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину) є:

1 Матеріали ГУ ДЗНД СБ України;

2. Заява ОСОБА_7 про вчинення злочину від 12.12.2024;

3. Протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 31.12.2024, 03.02.2025, 04.02.2025;

4. Протокол огляду речей (мобільного телефону ОСОБА_7 ) від 31.12.2024;

5. Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.12.2024;

6. Протоколом затримання ОСОБА_5 від 04.02.2025;

7. Протокол затримання;

8. Протокол огляду та вручення грошових коштів;

9. Іншими доказами в їх сукупності, зібраними під час досудового розслідування.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

У ході досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначивши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним можливим заходом, а відтак інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні в режимі відеоконференції заперечували щодо задоволення клопотання, просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що слідчою групою Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001401 від 20.12.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням здійснюється прокурорами Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора.

04.02.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Київ, громадянину України, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру та вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину) є:

1. Матеріали ГУ ДЗНД СБ України;

2. Заява ОСОБА_7 про вчинення злочину від 12.12.2024;

3. Протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 31.12.2024, 03.02.2025, 04.02.2025;

4. Протокол огляду речей (мобільного телефону ОСОБА_7 ) від 31.12.2024;

5. Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 31.12.2024;

6. Протоколом затримання ОСОБА_5 від 04.02.2025;

7. Протокол затримання;

8. Протокол огляду та вручення грошових коштів;

9. Іншими доказами в їх сукупності, зібраними під час досудового розслідування.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 кримінального правопорушення, інкримінованих йому стороною обвинувачення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

Разом з тим, клопотання не містить переконливого обґрунтування припущень слідчого про наявність у підозрюваного наміру перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України. Разом з цим, доводи, які зазначені в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу щодо можливості переховування підозрюваного від органів досудового слідства та суду, не знайшли свого підтвердження, а відтак є непропорційними легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів.

Долучені до клопотання докази, містять дані виключно щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_11 інкримінованого діяння, однак не містять обґрунтованих доказів стосовно наявності ризиків вказаних у клопотанні, передбачених ст. 177 КПК України, які б передбачали застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини, яке згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, які є джерелом законодавства, у справі «Бойченко проти Молдови» № 41088/05, рішення від 11 липня 2006 року - «одне тільки посилання судів на відповідну норму закону без вказівки підстав з яких вони вважають обґрунтованими твердження про те, що ніби заявник може перешкоджати провадженню в справі, переховуватися від правосуддя або скоювати нові злочини, не є достатнім для ухвалення рішення про обрання запобіжного заходу». А у справі «Мамедова проти Росії» № 7064/05, рішення від 01 червня 2006 року Європейський суд дійшов такого висновку: «посилання на тяжкість обвинувачення, як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявниця переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини є недостатнім, хоча суворість покарання і є визначальний елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, і що потребує позбавлення волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

За вказаних обставин, проаналізувавши всі надані сторонами докази та дані про особу підозрюваної, слідчий суддя не знаходить підстав для задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, у зв`язку з тим що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, приходить до висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , з 21:00 год. до 07:00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги,та необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0001401 від 20.12.2024, до 04.04.2025.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 176, 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001401 від 20.12.2024 підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , з 21:00 год. до 07:00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги,та необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0001401 від 20.12.2024, до 04.04.2025.

Роз`яснити підозрюваному, що працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді в межах строку досудового розслідування до 04 квітня 2025 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду, Державного бюро розслідувань, Служби безпеки України, Офісу Генерального прокурора;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з ОСОБА_7 , ОСОБА_12 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну..

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити в межах строку досудового розслідування до 04 квітня 2025 року включно.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Звільнити підозрюваного ОСОБА_5 з-під варти в залі суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1