У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 січня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Новобузького відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 11 листопада 2024 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000421, відносно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешкає в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 348, ч. 1 ст. 263 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

захисник ОСОБА_8 ,

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 11 листопада 2024 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000421 від 16.08.2024 р., за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 348, ч. 1 ст. 263 КК України, повернуто прокурору.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить ухвалу суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі прокурор вважає оскаржувану ухвалу, в частині повернення прокурору обвинувального акту, незаконною та такою, що підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

На думку апелянта, обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України та до нього долучені всі необхідні документи.

Щодо роз`яснення обвинуваченому ОСОБА_6 можливості, особливостей і правових наслідків розгляду кримінального провадження судом присяжних, зазначає, що таке право може бути роз`яснене на стадії підготовчого провадження або судового розгляду судом першої інстанції. При цьому, як вбачається із матеріалів справи, судом першої інстанції під час підготовчого судового засідання обвинуваченому ОСОБА_6 , у присутності його захисника, роз`яснено право на суд присяжних, передбачене ст. 384 КПК України, відтак обставини, що перешкоджали б призначенню кримінального провадження до судового розгляду, відсутні.

Отже, допущене прокурором невиконання вимог ст. 384 КПК України при направленні обвинувального акта до суду було усунуто судом шляхом відповідного роз`яснення та створено необхідні умови для ефективного використання права на суд присяжних.

Крім цього, ч. 10 ст. 615 КПК України призупинила можливість створення суду присяжних під час воєнного стану, з набранням чинності цією частиною (тобто з 01.05.2022 року). Тому, кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів.

За таких обставин, у порушення вимог ч. 10 ст. 615 КПК України, повернення судом першої інстанції обвинувального акта прокурору, фактично безпідставно призводить до затягування прийняття остаточного процесуального рішення та спричиняє порушення прав обвинуваченого, адже відповідно до ч. 5 ст. 28 КПК України кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього у найкоротший строк стало предметом судового розгляду.

Водночас, посилання суду першої інстанції на правовий висновок Верховного Суду України, викладеного в постанові від 25.06.2015 р. у справі № 5-111 к15, є помилковим, оскільки в даній постанові констатовано, що на порушення вимог статті 384 КПК право на суд присяжних не було роз`яснене обвинуваченому аж до завершення судового розгляду постановленням обвинувального вироку. Тобто, судом першої інстанції в ході провадження не було виправлено недоліки прокурора, чим порушено вимоги ч. 1 та ч. 2 ст. 384 КПК України, оскільки не було роз`яснено обвинуваченому його право на розгляд справи судом присяжних та особливості такого провадження.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

07.11.2024 р. до Казанківського районного суду Миколаївської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000421 від 16.08.2024 р., за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 348, ч. 1 ст. 263 КК України.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд першої інстанції встановив, що до моменту складання обвинувального акту ОСОБА_6 не було роз`яснено можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних, що свідчить про невиконання прокурором вимог ст. 384 КПК України, у зв`язку з чим, обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для виконання цих вимог.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на підтримку апеляційної скарги, думку захисника, який просив скасувати оскаржуване рішення вважаючи його незаконним, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 3 ст. 31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, а за клопотанням обвинуваченого судом присяжних у складі двох суддів та трьох присяжних. Кримінальне провадження стосовно кількох обвинувачених розглядається судом присяжних стосовно всіх обвинувачених, якщо хоча б один з них заявив клопотання про такий розгляд.

За змістом положень ст. 384 КПК України роз`яснення прокурором, судом обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних, необхідно для того, щоб обвинувачений під час підготовчого судового засідання міг реалізувати таке право та заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного у Постанові від 12.09.2018 р. (справа № 523/6472/14-к), роз`яснення судом обвинуваченому права на суд присяжних поза часовими межами підготовчого провадження, але до завершення судового розгляду, не завжди є безумовною підставою для скасування вироку. Однак для залишення судових рішень у силі в кожному конкретному випадку необхідні дані, які би з достатньою переконливістю свідчили про відсутність в особи перешкод у реалізації свого права на особливий порядок судового розгляду попри зазначений недолік.

За наявності обґрунтованих підстав для висновку, що в результаті роз`яснення права на суд присяжних на стадії судового розгляду обвинувачений мав реальну можливість ефективно скористатися ним, суд касаційної інстанції вправі не визнати відсутність роз`яснення такого права прокурором при направленні обвинувального акта до суду і судом у підготовчому судовому засіданні безумовною підставою для скасування вироку. Вирішуючи це питання, суду належить виходити з того, чи забезпечили фактично застосовані час і спосіб роз`яснення обвинуваченому права на суд присяжних можливість його реалізації.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що прокурором до обвинувального акту не додавалось письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому ОСОБА_6 про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження щодо нього судом присяжних.

Водночас, апеляційний суд враховує, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні надійшов до суду першої інстанції 31.10.2024 р., тобто коли в Україні на підставі Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 р. було введено воєнний стан у зв`язку з воєнною агресією російської федерації проти України, строк дії якого у подальшому неодноразово продовжувався.

Законом України від 14.04.2022 р. № 2201-IX «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо удосконалення порядку здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» статтю 615 КПК, якою врегульовано особливий режим кримінального провадження в умовах воєнного стану, викладено у новій редакції.

Приписами ч. 10 ст. 615 КПК у редакції цього Закону встановлено, що кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, крім здійснення кримінального провадження у суді, в якому до моменту введення воєнного стану та набрання чинності цією частиною було визначено склад суду за участю присяжних.

Дана норма Закону набрала чинності 01 травня 2022 року.

Згідно технічного носія інформації, підготовче судове засідання у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 , під час якого і могло бути реалізовано право обвинуваченого на подачу клопотання про розгляд справи щодо нього судом присяжних, було проведено 11.11.2024 р., тобто на час коли вже діяла норма ч. 10 ст. 615 КПК України, у редакції Закону України від 14.04.2022 р. № 2201-IX, положення якої унеможливлювали розгляд справи щодо нього судом присяжних.

При цьому, під час судового розгляду прокурор ОСОБА_5 вважав за можливе провести підготовче судове засідання та призначити справу до розгляду, із чим захисник ОСОБА_8 погодився без будь-яких зауважень.

За такого, наведені висновки суду першої інстанції не знаходять підтвердження, оскільки на момент підготовчого судового засідання, згідно з чинним законодавством, реалізація права обвинуваченого на суд присяжних була фактично неможливою через дію норм воєнного стану. При цьому, як встановлено матеріалами провадження, право обвинуваченого на суд присяжних було роз`яснено судом під час підготовчого судового засідання, що відповідає вимогам КПК України.

Таким чином, повернення обвинувального акта прокурору судом першої інстанції через невиконання прокурором вимог ст. 384 КПК України є безпідставним. Дії суду призвели до невиправданого затягування розгляду кримінальної справи, що суперечить принципам забезпечення розумних строків судового провадження, передбаченим ч. 5 ст. 28 КПК України.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є незаконною і такою, що підлягає скасуванню, а кримінальне провадження призначенню до нового розгляду у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Вирішуючи питання стосовно запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , суд апеляційної інстанції, з урахуванням того, що в даному кримінальному провадженні судом першої інстанції запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишався без змін, беручи до уваги вимогу закону про неприпустимість тримання особи під вартою без судового рішення, з метою запобігання ризику переховування ОСОБА_6 від суду, обвинуваченого у вчиненні особливо тяжкого злочину, вважає за необхідне продовжити відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 291, 376, 404, 405, 407, 409, 415, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу прокурора Новобузького відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 11 листопада 2024 року про повернення прокурору обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000421, за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 348, ч. 1 ст. 263 КК України, скасувати.

Призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 10 березня 2025 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3