Справа № 643/3309/25
Провадження № 1-кс/643/1110/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.03.2025 м. Харків

Слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна, щодо якого вирішується питання про арешт, ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001440, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191КК України, -

встановив:

Слідчим управлінням ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001440 від 23.12.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, на підставі матеріалів Харківського управління ДВБ НП України, відповідно до яких службові особи державного підприємства, зловживаючи своїм службовим становищем, здійснюють заволодіння державними коштами, в період дії воєнного стану.

Так, службові особи Харківського обласного вузлу спеціального зв`язку Державного підприємства спеціального зв`язку (далі Харківський ОВСЗ), зловживаючи своїм службовим становищем, в період дії воєнного стану, здійснюють дії, які мають ознаки привласнення грошових коштів державного підприємства шляхом організації та втілення у життя схеми злочинної діяльності, яка полягає у зарахуванні на вакантні посади осіб, які не з`являються на робочих місцях та не виконують свої функціональні обов`язки, але яким нараховується заробітна плата.

Крім того, під час досудового розслідування встановлено, що службові особи Харківського ОВСЗ налагодили протиправну схему, яка має ознаки вчинення злочинної діяльності, яка полягає у виготовленні та наданні третім особам, за грошову винагороду, документів (довідки, службові посвідчення) які засвідчують працевлаштування даних осіб в Харківському ОВСЗ без фактичного працевлаштування останніх, для пред`явлення та надання ними даних документів працівникам ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також співробітникам правоохоронних органів під час перевірки особистих документів.

Разом з тим встановлено, що службовими особами Харківського ОВСЗ через третіх осіб організовано подачу вказаних документів до ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою сповіщення про те, що вказані особи працевлаштовані у державному підприємстві без їх фактичного працевлаштування.

21.02.2025 отримано ухвалу Московського районного суду міста Харкова про дозвіл на проведення обшуку нежитлових приміщень, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем здійснення господарської діяльності АТ «Поліемос» та ОСОБА_5 .

Так, 27.02.2025 на підставі ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 21.02.2025 проведено обшук за місцем роботи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в АТ «Поліемос» за адресою: Харківська область, с. Покотилівка, вул. Жихорська, буд. 88, під час якого виявлено та вилучено наступні речі та документи: аркуш паперу із зазначенням «виробничий цех» де у рядку №2 зазначено «майстер цеху ОСОБА_5 »; 2 таблиці графіків роботи де зазначені прізвища « ОСОБА_6 »; особова справа працівника ОСОБА_5 на 25 арк.; системний блок чорного кольору з інформацією з камер відеоспостереження.

28.02.2025 постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 зазначене вилучене майно було визнано речовими доказами у кримінальному проваджені.

Вилучені документи є спеціально створеними з метою збереження інформації матеріальними об`єктами, які містять зафіксовані за допомогою письмових та печатних знаків, відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є речовими доказами, оскільки є оригіналами та копіями, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим відповідають критеріям статті 98 КПК України.

Враховуючи те, що вилучене в ході огляду місця події може бути використано як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а в подальшому буде використаний у кримінальному проваджені в якості речового доказу, повернення якого на теперішній час може привести до втрати речового доказу, з метою забезпечення збереження речового доказу, позбавлення можливості його знищення або переховування.

Прокурор у судове засідання не з`явився, просив провести судовий розгляд за його відсутності, клопотання підтримав, просив задоволити.

Представник власника майна, щодо якого вирішується питання про арешт, в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечила. Просила звернути увагу, що системний блок був вилучений не на робочому місці ОСОБА_5 , а на прохідній підприємства.

Судове засідання фіксувалося за допомогою технічних засобів кримінального провадження в порядку, передбаченому частиною четвертою ст. 107 КПК України.

Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, заслухавши учасника розгляду матеріалів клопотання, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно положень п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 21.02.2025, 27.02.2025 було проведено обшук за місцем роботи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в АТ «Поліемос» за адресою: Харківська область, с. Покотилівка, вул. Жихорська, буд. 88.

Дане клопотання направлено до суду 28.02.2025, тобто на наступний робочий день після вилучення майна, тому строк для подачі клопотання прокурором дотримано.

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_8 від 28.02.2025 вилучений аркуш паперу із зазначенням «виробничий цех» де у рядку №2 зазначено «майстер цеху ОСОБА_5 »; 2 таблиці графіків роботи де зазначені прізвища « ОСОБА_6 »; Особовау справу працівника ОСОБА_5 на 25 арк.; системний блок чорного кольору з інформацією з камер відеоспостереження, визнано речовими доказами.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна, слідчий суддя зауважує, що згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У даному випадку стороною обвинувачення доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а проведення огляду та вилучення майна відповідало меті та обставинам події даного кримінального провадження, майно має статус тимчасово вилученого за ознаками засобу вчинення кримінального правопорушення, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні прокурора майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження. Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

На даний час не спростовано підставність клопотання про арешт, що в подальшому не унеможливлює ставити питання про скасування арешту майна в порядку, визначеному ст. 174 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідатиме належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, не суперечитиме його загальним засадам.

Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій серед низки іншого зазначає порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задоволити.

Накласти арешт шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування вилученим в ході обшуку 27.02.2025 за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем роботи ОСОБА_5 ,майном, а саме: аркушем паперу із зазначенням «виробничий цех», де у рядку № 2 зазначено «майстер цеху ОСОБА_5 »; 2 таблицями графіків роботи, де зазначені прізвища « ОСОБА_6 »; особовою справою працівника ОСОБА_5 на 25 арк.; системним блоком чорного кольору з інформацією з камер відеоспостереження, фактичним власником яких є АТ «Поліемос».

Зберігання майна, зазначеного у другому абзаці, визначити відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19.11.2012 № 1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1