Провадження № 1-кс/947/590/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.01.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секреатрі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000951 від 26.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження за № 0000951 від 26.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Процесуальне керівництво досудового розслідування здійснюється Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону.

Як вбачається з клопотання, 03.01.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.12.2024 було проведено обшук приміщення БО «БФ «ДДП-ЗС УКРАЇНА» ЗА АДРЕСОЮ М. Умань, вул. Максима Залізняка, 1 прим. 71, в ході якого було виявлено та вилучено майно, перелік якого викладений у клопотанні прокурора.

03.01.2025 на підставі постанови слідчого вилучене майно було визнано речовими доказами в рамках означеного кримінального провадження.

Враховуючи те, що наявна необхідність забезпечення збереження вилученого майна, прокурор звертається до слідчого судді з даним клопотанням.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 3 ст. 132 КПК України - застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно положень ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК країни речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На переконання слідчого судді клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України, з огляду на наступні обставини.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

В порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону, прокурором також не було належним чином обгрунтовано необхідності накладення арешту на вилучене майно.

Слідчий суддя звертає увагу, що в обгрунтування клопотання прокурор обмежився долученням у якості додатків до такого клопотання лише: витягу з ЄРДР; копії ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.12.2024 (справа № 947/24358/24, провадження №1-кс/947/18076/24); копії протоколу обшуку від 03.01.2025; копії ордеру про надання првничої допомоги; копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; відповіддю директора БО "благодійний фонд ДДП-ЗС України" від 12.2.2024; постановою про визнання та залучення речових доказів у кримінальному провадженні від 03.01.2025; постановою призначення (визначення) групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування, визначення старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих від 26.07.2024; постановою призначення (визначення) слідчого, який здійснюватиме досудове розслідування від 27.07.2024; постановою про призначення групи прокурорів від 26.07.2024.

Таким чином, не долучено документального підтвердження посиланням прокурора на відомості, отримані в ході допиту свідка ОСОБА_4 , а також щодо здійснення оформлення гумантірного допомоги на БО "Благодійний фонд "ДДП-ЗС України" (), як і не долучено інших матеріалів кримінального провадження, які б могли підтвердити доводи, викладені у клопотанні (рапортів/довідок).

Більше того, в судове засідання прокурор не з`явився, додаткових матеріалів в обгрунтування поданого клопотання не надав.

Вказані обставини позбавляють слідчого суддю можливості в повній мірі дослідити обставини, якими обґрунтовані доводи клопотання та прийняти рішення по суті.

Згідно з ч. 3 ст.172 КПК України слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням вищенаведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність повернення клопотання про арешт майна прокурору для усунення вказаних в ухвалі слідчого судді недоліків, надавши для цього прокурору строк 72 години з моменту отримання копії цієї ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 171-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000951 від 26.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1