ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-сс/821/144/25 Справа № 712/3187/25Головуючий в суді 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 181 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2025 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 14 березня 2025 року, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, українця, громадянина України, освіта середня, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працює, особою з інвалідністю будь-якої групи, депутатом будь-якого рівня, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС не є, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту у межах строку досудового розслідування, до 12.05.2025, включно, з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділу Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_10 звернувся до суду з погодженим прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обгрунтовував тим, що слідчим відділом Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000945 від 12.03.2025 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.

Мотивуючи наявністю обгрунтованої підозри у вчиненні злочину, який інкриміновано ОСОБА_7 , тяжкістю кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 309 КК України, наявністю ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, та неможливістю застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, орган досудового розслідування просив застосувати стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 березня 2025 року у задоволенні клопотання відмовлено.

Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту у межах строку досудового розслідування, до 12.05.2025, включно.

Покладено на підозрюваного такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, та суду за кожною вимогою; цілодобово перебувати за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням оголошення у зазначений період повітряної тривоги у Черкаській області для переходу у спеціально обладнане приміщення (укриття); повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та / або місця роботи; не відлучатися із населеного пункту, де проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні до завершення досудового розслідування; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають право на виїзд та в`їзд в Україну. Роз`яснено підозрюваному, що в разі невиконання ним зазначених вище обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виконання ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покладено на Черкаське РУП ГУНП у Черкаській області.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовуючи стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя виходив з того, що органом досудового розслідування не доведено наявності заявлених ризиків та неможливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, врахував наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, особу підозрюваного та належну процесуальну поведінку останнього під час розгляду клопотання.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 оскаржила її в апеляційному порядку. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги прокурор вказує, що слідчий суддя безпідставно не врахував наявності існуючих у кримінальному провадженні ризиків, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на свідків, зокрема, понятих, які були присутні під час проведення слідчих дій, продовження вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, запобігти яким можливо, лише застосувавши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Апелянт вважає, що слідчий суддя помилково вказала на наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, оскільки останній не має офіційного джерела доходу, неодружений, дітей не має, що в сукупності свідчить про відсутність стійких зв`язків.

Крім того, апелянт наголошує на тяжкості злочину, у вчиненні якого обгрунтовано підозрюється ОСОБА_7 та санкції ч.3 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років позбавлення волі.

Вказані обставини, на переконання апелянта, свідчать про необхідність застосування відносно підозрюваного лише запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який зможе дієво запобігти наявним ризикам та забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який наполягав на задоволенні апеляційної скарги за наведених у ній підстав, думку захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили залишити законне судове рішення в силі, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, за наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 14 березня 2025 року відповідає даним вимогам.

Згідно з положенням п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 4 цієї статті, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються.

За змістом ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, необов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Так, за матеріалами досудового розслідування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у тому, що він, маючи умисел на незаконне придбання без мети збуту особливо небезпечної психотропної речовини «PVP», всупереч вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у невстановлений слідством період часу та місці, шляхом знахідки, придбав без мети подальшого збуту, поліетиленовий пакет із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини «PVP», яку помістив до правої кишені власної кофти сірого кольору та з моменту придбання зберігав їх при собі для власного вживання без мети збуту.

У подальшому, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи умисел на незаконне зберігання з метою подальшого особистого вживання особливо небезпечної психотропної речовини «PVP», яка знаходилась у одному поліетиленовому пакетику, незаконно зберігав його при собі до 18 години 40 хвилин 12.03.2025, коли перебуваючи біля будинку № 17 по вулиці Захисників України у м. Черкаси, був помічений працівниками поліції, у спілкуванні із якими на їх прохання самостійно та добровільно повідомив, що має при собі заборонені психотропні речовини.

Після чого на місце події викликано слідчо-оперативну групу Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області та у присутності двох понятих і захисника, у ході затримання у порядку ст. 208 КПК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав 1 поліетиленовий згорток, обгорнутий клейкою ізоляційною стрічкою, в середині якого знаходився один поліетиленовий пакетик з кристалічною речовиною, яка відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № CE-19/124-25/3928-НЗПРАП від 13.03.2025, містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP, загальна маса якої становить 18,199 г, що відповідно до таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу, затверджених Комітетом з контролю за наркотиками при МОЗ України, є особливо великим розміром особливо небезпечної психотропної речовини PVP.

Після чого виявлений поліетиленовий пакетик із речовиною вилучено працівниками поліції та упаковано до сейф-пакету.

12.03.2025 ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, та 13.03.2025 йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.309 КК України.

За матеріалами клопотання є достатньо даних, які свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України незаконне придбання, зберігання особливо небезпечної психотропної речовини у особливо великих розмірах, без мети збуту.

Обираючи запобіжний захід стосовно ОСОБА_7 у вигляді цілодобового домашнього арешту, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував тяжкість інкримінованого підозрюваному злочину, недоведення ризиків, які були заявлені органом досудового розслідування, особу підозрюваного, який раніше не судимий, має молодий вік та постійне місце проживання, живе з матір`ю, яка хворіє на онкологічне захворювання та є інвалідом 2 групи.

Крім того, в обгрунтування клопотання про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 , слідчий вказував на наявність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які слідчий суддя визнав недоведеними органом досудового розслідування, з чим погоджується і колегія суддів. Доказів, які спростовують вказані висновки слідчого судді апелянтом не надано. Твердження прокурора про наявність ризику незаконного впливу на свідків, нівелюється покладенням на підозрюваного процесуального обов`язку утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, який зазначено слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі.

Враховуючи наведене, колегія суддів доходить висновку, що обраний слідчим суддею стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за відсутності ризиків, про які вказував слідчий в клопотанні та прокурор в апеляційній скарзі, буде достатнім та необхідним для виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Доводи прокурора в апеляційній скарзі щодо необхідності застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як єдиного запобіжного заходу, який дієво вплине на дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків, колегія суддів оцінює критично, оскільки заявлені ризики недоведені, підозрюваний є особою молодго віку, раніше несудимою, а тому цілодобовий домашній арешт, на переконання колегії суддів, здатен виконати функцію необхідного запобіжного заходу та забезпечити виконання завдань кримінального провадження.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів буде враховуватись судом, у випадку визнання особи винуватою та призначенні покарання при розгляді кримінального провадження, натомість, дана обставина не вказує на обов`язковість застосування до особи найбільш суворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до переконання, що апелянтом не доведено підстав для скасування законної ухвали слідчого судді, а тому апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 405, 407, 419, 422 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 14 березня 2025 року, якою стосовно підозрюваного ОСОБА_7 , 1998 р.н., застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді