Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/9529/24
Провадження № 1-в/644/773/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2024 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення вироку суду у відповідність до вимог нового закону, який звільняє від покарання або пом`якшує його відносно засудженого,

ВСТАНОВИВ:

У провадження Орджонікідзевського районного суд м. Харкова надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі за текстом ОСОБА_4 ), про приведення у відповідність судових рішень відносно нього до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX.

Вироком Київського районного суду м. Харкова від 03.08.2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та за попереднім вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.08.2017, остаточно призначено до відбування покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, чинний з 09 серпня 2024 року (надалі за текстом Закон № 3886-ІХ), яким встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Вказаним Законом підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна (ст. 185, 190, 191 КК України), чим скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

На підставі викладеного, засуджений ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, просив суд привести судові рішення у відповідність до вимог вказаного закону, який звільняє від покарання або пом`якшує його відносно засудженого.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , у повному обсязі, оскільки кримінальне правопорушення злочин за ч. 2 ст. 186 КК України, не підлягає декриміналізації за Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, та наразі є кримінально караним. Заразом, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.08.2017 втратила свою кримінальну караність, на підставі Закону № 3886-IX, оскільки вартість майнової шкоди, у разі доведення злочину до завершення становила б 375 грн 00 коп, що станом на момент вчинення кримінального правопорушення складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1 600,00 грн).

Засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у режимі відеоконференції у судовому засіданні підтримав свою заяву.

Суд, заслухавши пояснення засудженого, доводи прокурора, дослідивши матеріали справи, особову справу засудженого, дійшов висновку, що клопотання засудженого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 року підлягає частковому задовольнити з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

З матеріалів справи вбачається, що засуджений відбуває покарання в умовах ДУ «Харківська виправна колонія (№ 43)», яка розташована за адресою: м. Харків, вул. Таджицька, 7, отже справа підсудна Орджонікідзевському районному суду м. Харкова на підставі ч.2 ст. 539 КПК України (а.с. 1).

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2, 3 ст. 74 КК України

Суд бере до уваги, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий вироками:

1). Київського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2021 року за яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та за попереднім вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.08.2017, остаточно призначено до відбування покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 03.09.2021. Початок відбування покарання рахується з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 , зокрема з 13.04.2021 (а.о/с 9).

2). Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.08.2017 за яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.04.2017 та остаточно призначено до відбування покарання у виді 4 (чотирьох) років 8 (вісім) місяців позбавлення волі (арк. арх. мат. о/с).

3). Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.04.2017 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 4 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі (арк. арх. мат. о/с).

Відповідно до положення ст. 51 КУпАП , в редакції Закону № 3886-ІХ, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Цим Законом № 3886-ІХ, внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та викладено ст. 51 КУпАП в новій редакції, якою визначено адміністративну відповідальність за вчинення дрібної крадіжки, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказаним Законом підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна (ст. 185, 190, 191 КК України), чим скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян - це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи ( у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Податкового кодексу України, сума неоподатковуваного мінімуму доходів громадян встановлюється на рівні податкової соціальної пільги. Податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який встановлюється законом станом на 01 січня поточного року, а саме: у 2024 році 3028 грн., у 2023 році 2684 грн., у 2022 році 2481 грн., у 2021 році 2270 грн., у 2020 році 2102 грн; у 2017 році з 1 січня - 1600 грн, з 1 травня - 1684 грн, з 1 грудня - 1762 грн, тощо.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2017 року по 30 квітня 2017 року становив 800 грн 00 коп ( 1 600,00 грн розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 29 квітня 2017 року х на 50 %). Тобто, два неоподатковуваних мінімума доходів громадян за цей період становлять суму у розміри: 800 грн 00 коп х 2 = 1 600,00 грн

Згідно з вироком Київського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2021 року (а. о/с 27-28) ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та за попереднім вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.08.2017, остаточно призначено до відбування покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 03.09.2021. Початок відбування покарання рахується з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 , зокрема з 13.04.2021 (а.о/с 9).

Суд бере до уваги, що покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 2 місяці призначенні ОСОБА_4 за вказаним вище вироком за вчинення кримінального правопорушення злочину за ч. 2 ст. 186 КК України, не підлягає декриміналізації та наразі є кримінально караним.

Відповідно до вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.08.2017, на який містить посилання резолютивна частина судового рішення Київського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2021 року, за яким ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.04.2017 та остаточно призначено до відбування покарання у виді 4 (чотирьох) років 8 (вісім) місяців позбавлення волі (арк. арх. мат. о/с).

Суд установив, що вартість таємно викраденого чужого майна на час вчинення замаху на крадіжку, зокрема за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, на 08 год 00 хв 29.04.2017 становила 375 грн 00 коп, що станом на момент вчинення кримінального правопорушення складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1 600,00 грн), тобто кримінальна караність цього діяння наразі усунута.

За вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.04.2017, на який містить посилання резолютивна частина судового рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.08.2017, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено покарання у виді 4 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі (арк. арх. мат. о/с).

Суд наголошує, що кримінальне правопорушення злочин за ч. 2 ст. 186 КК України, не підлягає декриміналізації за Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, та наразі є кримінально караним.

Отже, декриміналізації підлягає виключно ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.08.2017, оскільки вартість таємно викраденого чужого майна станом на 08 год 00 хв 29.04.2017 на час вчинення замаху на крадіжку який вчинив ОСОБА_4 становила 375 грн 00 коп, що станом на момент вчинення кримінального правопорушення складає суму менше двох НМДГ, зокрема меншу від 1 600,00 грн, то ж кримінальна караність цього діяння наразі усунута (арк. арх. мат. о/с).

Суд установив, що встановлені вище діяння підлягають декриміналізації та за їх вчинення засуджений підлягає звільненню від відбування покарання, на підставі положень ст. 5 КК України.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

За частиною 2 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч.1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, має зворотну дію у часі. Це означає, що він поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Звільнення від покарання осіб, засуджених за діяння, караність якого усунута, здійснюється судом (ч.1 ст.74 КК України).

Скасування караності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: 1) виключення з чинного Кримінального кодексу певної статті (частини статті) Особливої частини Кодексу; 2) внесення до диспозиції статті (частини статті) Особливої частини Кримінального кодексу певних змін; 3) внесення змін до норм Загальної частини КК; 4) внесення змін до інших нормативно-правових актів, зокрема, Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На переконання суду, унесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, і таємне викрадення чужого майна (крадіжка), і шахрайство, за що передбачена кримінальна відповідальність.

Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи. Відповідні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 22.08.2024 по справі № 567/507/23.

Частина 6 ст. 3 КК передбачає, що зміни до КК можуть вноситися, зокрема, законами про внесення змін до законодавства України про адміністративні правопорушення, що відрізняє ситуацію, яка розглядається, від змін нормативно-правових актів інших галузей права.

Відповідно до положення ст. 51 КУпАП , в редакції Закону № 3886-ІХ, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, з 09.08.2024 кримінальна, а не адміністративна відповідальність за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату майна настає, якщо вартість такого майна з урахуванням відповідних положень Податкового кодексу України, закону України про Державний бюджет України на відповідний рік, якщо вартість майна, здобутого злочинним шляхом становить менше 2 НМДГ на день вчинення злочинних діянь.

Отже, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений вироком Київського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2021 року за яким його визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України і призначено покарання у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання покарань за даним вироком та за попереднім вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.08.2017, остаточно призначено до відбування покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 03.09.2021. Початок відбування покарання рахується з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 , зокрема з 13.04.2021 (а.о/с 9).

Заразом, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України за вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.08.2017 та призначене покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі, на яке міститься посилання в резолютивній частині вироку Київського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2021 року підлягає декриміналізації у зв`язку з усуненням караності діяння, у зв`язку з тим, що вартість таємно викраденого чужого майна станом на 08 год 00 хв 29.04.2017 на час вчинення замаху на крадіжку який вчинив ОСОБА_4 становила 375 грн 00 коп, що станом на момент вчинення кримінального правопорушення складає суму менше двох НМДГ, зокрема меншу від 1 600,00 грн, то ж кримінальна караність цього діяння наразі усунута (арк. арх. мат. о/с).

У зв`язку з вище викладеним, посилання на ст. 71 КК України у судовому рішенні Київського районного суду м. Харкова від 03 серпня 2021 року не застосовується.

Частина 6 ст. 3 КК передбачає, що зміни до КК можуть вноситися, зокрема, законами про внесення змін до законодавства України про адміністративні правопорушення, що відрізняє ситуацію, яка розглядається, від змін нормативно-правових актів інших галузей права.

Відповідно до положення ст. 51 КУпАП , в редакції Закону № 3886-ІХ, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Отже, на засудженого розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до положень ч. 2 ст.74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Керуючись ст.107 ч.4, ст.537 ч.1 п.13, ст.539 ч.2 п.2 та ч.5, п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року, ст. 5, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71, ч.2 ст. 74, 75 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про приведення у відповідність судових рішень до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX відносно засудженого задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Комінтернівського районного суду м. Харкова від 11.08.2017 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч.2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Виключити посилання на застосування ч. 1 ст. 71 КК України у вироці Київського районного суду м. Харкова від 03.08.2021.

В іншій частині раніше визначеної кваліфікації та призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 03.08.2021 покарання залишається незмінним, зокрема:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим за вироком Київського районного суду м. Харкова від 03.08.2021 ч. 2 ст. 186 КК України з призначеним йому покаранням у виді 4 (чотирьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 13.04.2021 з моменту його фактичного затримання.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки: http://og.hr.court.gov.ua /sud2029/.

Суддя ОСОБА_1