Справа № 947/4748/25
Провадження № 1-кс/947/2010/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2025 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про відсторонення від посади ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України в рамках кримінального провадження № 0001448 від 03.12.2024року,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві,здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000912 від 10.06.2024за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу ГУНП

в Одеській області по особовому складу № 22 о/с від 05.01.2024 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 призначено на посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області.

У подальшому, відповідно до наказу ГУНП в Одеській області по особовому складу № 672 о/с від 07.05.2024 на старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 покладено тимчасове виконання обов`язків за вакантною посадою заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області, терміном з 07.05.2024 по 07.07.2024.

На підставі ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду

і правоохоронних органів», ч. 3 ст. 18 КК України, ОСОБА_4 ,перебуваючи

на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області та тимчасово виконуючи обов`язки заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, є службовою особою правоохоронного органу.

Статтями 3, 19, 21, 27, 28, 29, 68 Конституції України зокрема передбачено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством Усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. Кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню. Кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно зі статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та інших вимог діючого законодавства України (Зобов`язання поважати права людини) (далі Конвенція) високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи. Статтею 3 Конвенції (Заборона катування) передбачено, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню. У відповідності до ст. 5 Конвенції (Право на свободу та особисту недоторканність) кожен має право на свободу та особисту недоторканність.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», Національна поліція України (далі - поліція) це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини.

Статтею 2 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон) передбачено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах, поміж іншого, охорони прав і свобод людини.

Згідно зі ст. 3 Закону, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 6 Закону, поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 7 зазначеного Закону передбачено, що під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації. Обмеження прав і свобод людини допускається виключно на підставах та в порядку, визначених Конституцією і законами України, за нагальної необхідності і в обсязі, необхідному для виконання завдань поліції. Здійснення заходів, що обмежують права та свободи людини, має бути негайно припинене, якщо мета застосування таких заходів досягнута або немає необхідності подальшого їх застосування.

У відповідності зі ст. 18 Закону України, поліцейський зобов`язаний, поміж іншого, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, поважати і не порушувати прав і свобод людини.

У статті 19 Закону зазначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть зокрема кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Служба в поліції, відповідно до ст. 59 Закону, є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень

Відповідно до покладених завдань, згідно зі ст. 23 Закону, поліція, окрім іншого, здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень;припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 29 вказаного Закону, поліцейський захід - це дія або комплекс дій превентивного або примусового характеру, що обмежує певні права і свободи людини та застосовується поліцейськими відповідно до закону для забезпечення виконання покладених на поліцію повноважень.

Поліцейський захід застосовується виключно для виконання повноважень поліції. Обраний поліцейський захід має бути законним, необхідним, пропорційним та ефективним.

Обраний поліцейський захід є необхідним, якщо для виконання повноважень поліції неможливо застосувати інший захід або його застосування буде неефективним, а також якщо такий захід заподіє найменшу шкоду як адресату заходу, так і іншим особам.

Застосований поліцейський захід є пропорційним, якщо шкода, заподіяна охоронюваним законом правам і свободам людини або інтересам суспільства чи держави, не перевищує блага, для захисту якого він застосований, або створеної загрози заподіяння шкоди.

Обраний поліцейський захід є ефективним, якщо його застосування забезпечує виконання повноважень поліції.

У статті 30 Закону визначено, що поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.

Поліція для охорони прав і свобод людини, запобігання загрозам публічній безпеці і порядку або припинення їх порушення також застосовує в межах своєї компетенції поліцейські превентивні заходи та заходи примусу, визначені цим Законом.

Згідно статті 42 вказаного Закону, поліція під час виконання повноважень, визначених цим Законом, уповноважена застосовувати заходи примусу , в тому числі фізичний вплив (сила).

Фізичним впливом є застосування будь-якої фізичної сили, а також спеціальних прийомів боротьби з метою припинення протиправних дій правопорушників.

Відповідно до ст. 43 Закону, поліцейський зобов`язаний заздалегідь попередити особу про застосування фізичної сили і надати їй достатньо часу для виконання законної вимоги поліцейського, крім випадку, коли зволікання може спричинити посягання на життя і здоров`я особи чи та/або поліцейського або інші тяжкі наслідки, або в ситуації, що склалася, таке попередження є невиправданим або неможливим.

Вид та інтенсивність застосування заходів примусу визначаються з урахуванням конкретної ситуації, характеру правопорушення та індивідуальних особливостей особи, яка вчинила правопорушення.

Згідно із статтею 44 Закону, поліцейський може застосовувати фізичну силу для забезпечення особистої безпеки або/та безпеки інших осіб, припинення правопорушення, затримання особи, яка вчинила правопорушення, якщо застосування інших поліцейських заходів не забезпечує виконання поліцейським повноважень, покладених на нього законом.

Поліцейський зобов`язаний письмово повідомити свого керівника, а той зобов`язаний повідомити прокурора про завдання особі тілесних ушкоджень унаслідок застосування фізичної сили.

У зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» ОСОБА_4 , усвідомлюючи свою високу відповідальність, прийняв присягу працівника Національної поліції України вірно служити Українському народові, дотримуватись Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, передбачено обов`язок поліцейського, зокрема, бути вірним Присязі поліцейського, поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень, утримуватися від дій, які підривають авторитет Національної поліції України, утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини, стримувати інших поліцейських і працівників поліції від вчинення правопорушень, сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Зокрема, ОСОБА_4 у своїй діяльності керується та повинен знати Конституцію України, закони України, постанови Верховної Ради України, Укази і розпорядження Президента України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, інші нормативно-правові акти, посадову інструкцію, основні засади державної політики у сфері діяльності поліції, правила ділового етикету та професійної етики.

На ОСОБА_4 , як на поліцейського, покладено обов`язок поважати і дотримуватись прав та свобод людини і громадянина, обмежувати їх лише у спосіб та у випадках, що встановлені законом. У разі вчинення протиправних діянь поліцейський несе юридичну відповідальність відповідно до законодавства.

Відповідно до розділу ІІ «Завдання, обов`язки та повноваження» посадової інструкції ОСОБА_4 (затвердженої 19.01.2024 начальником відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області полковником поліції ОСОБА_8 ), останній зокрема зобов`язаний:

- виконувати роботу з дотриманням принципів законності та дисципліни;

- забезпечувати дотримання прав та свобод людини та громадянина;

- запобігати вчиненню правопорушень;

- стримано, доброзичливо, відкрито, уважно та ввічливо поводитись, утримуватись від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честі і гідність людини, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

- сприяти керівництву в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

- поважати гідність та честь особи, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку, не допускати дискримінації в будь-якій формі;

- контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку;

- дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

Крім того, відповідно до абз. 2 п. 1 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09.11.2016 № 1179 (далі Правила), ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Згідно з п. 2 розділу І Правил, метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Правил, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:

- неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України,

інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

- поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;

- у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків;

- виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку, не допускати дискримінації в будь-якій формі;

- поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;

- контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку;

- дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

Згідно з п. 2 розділу ІІ Правил, під час виконання службових обов`язків поліцейському заборонено: сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 КПК України співробітники оперативних підрозділів (крім підрозділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України) не мають права здійснювати процесуальні дії у кримінальному провадженні за власною ініціативою або звертатися з клопотаннями до слідчого судді чи прокурора.

Незважаючи на обізнаність з вимогами наведених вище нормативно-правових актів, у ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, виник злочинний намір на умисне вчинення працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень та супроводжувалися насильством, погрозою застосування насильства, а також болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування, за наступних обставин.

28.05.2024 о 00:19 слідчим СВ ВнП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області внесені відомості до ЄРДР під № 0000275 від 28.05.2024 за фактом викрадення невстановленою особою майна на суму 3500,0 доларів США, яке належить ОСОБА_9 , з території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Далі, приблизно з 08:45 28.05.2024, на той час тимчасово виконуючи обов`язки заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 ОРУП

№ 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , разом з начальником сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 та оперуповноваженим сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_11 , у порушення вимог ч. 2 ст. 41 КПК України, за власною ініціативою без наявності письмового доручення слідчого у зазначеному кримінальному провадженні, розпочали проведення процесуальних дій у ньому.

Так, 28.05.2024 о 10:30 ОСОБА_4 разом з ОСОБА_10 до відділення поліції № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, розташованого за адресою: Одеська обл., смт. Овідіополь, вул. Берегова, 9, доставлено ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , супроводжено до службового кабінету № 29, в якому знаходився ОСОБА_11 , та в період часу з 10:32 по 13:19 зазначені працівники правоохоронного органу, перевищуючи свої службові повноваження, звинувачували ОСОБА_12 у скоєнні крадіжки та з метою отримання від останнього зізнавальних свідчень, погрожували йому застосуванням насильства та нанесли тілесні ушкодження.

За результатами протиправних дій, вчинених 28.05.2024 у відношенні ОСОБА_12 працівниками правоохоронного органу ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , у зв`язку із погіршенням самопочуття після зазначеної події, зранку 29.05.2024 ОСОБА_12 звернувся до КНП Овідіопольської селищної ради «Овідіопольська лікарня», зробити рентген та за консультацією лікаря травматолога, який в свою чергу оглянувши потерпілого діагностував забій грудної клітини.

У подальшому, у зв`язку з погіршенням стану ОСОБА_12 , останній 31.05.2024 приблизно 20:00 викликав карету швидкої допомоги, яка доправила його до КНП Овідіопольської селищної ради «Овідіопольська лікарня», де черговим лікарем прийнято рішення про госпіталізацію потерпілого на ліжко травматологічного профілю до хірургічного багатопрофільного відділення цієї лікарні та викликано наряд поліції, оскільки потерпілий скаржився на нанесення йому тілесних ушкоджень працівниками правоохоронних органів.

При огляді лікарем було виявлено: синець, набряк в області грудини розміром 2,0х3,0 см, болісний при пальпації, рухи та нахили тулуба незначно обмежені, болісні, виражені ознаки черепно-мозкової гіпертензії, закрита черепно-мозкова травма та струс головного мозку.

Відповідно до виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 2743, ОСОБА_12 перебував на стаціонарному лікуванні в КНП Овідіопольської селищної ради «Овідіопольська лікарня» в період з 31.05.2024 по 07.06.2024 з діагнозом: Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій грудної клітини.

Так, ОСОБА_4 органом досудового розслідування підозрюється у тому, що він, обіймаючи посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області та тимчасово виконуючи обов`язки заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, разом з ОСОБА_10 , який обіймав посаду начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, та з ОСОБА_11 , який обіймав посаду оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, діючи умисно, всупереч вимогам ст.ст. 3, 19, 21, 27, 28, 29, 68 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 2, 3, 6, 7, 18, 23 Закону України «Про Національну поліцію» та грубо порушуючи норми, передбачені ст.ст. 29, 30, 31, 36, 37, 42, 43, 44 вказаного Закону, нехтуючи покладеними на них службовими обов`язками працівників правоохоронного органу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, 28.05.2024 в період часу з 10 години 32 хвилини по 13 годину 19 хвилин, перебуваючи в адміністративній будівлі відділення поліції № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, розташованій за адресою: Одеська область, смт. Овідіополь, вул. Берегова, 9, з метою спричинення фізичного болю та моральних страждань ОСОБА_12 , який жодних противоправних дій та правопорушень не вчиняв, використовуючи нецензурну лексику та залякування, принижуючи честь і гідність останнього, погрожував йому застосуванням насильства, наніс 2 удари кулаком своєї правої руки в область грудної клітини ОСОБА_12 та 2 удари долонею своєї правої руки в область правого вуха ОСОБА_12 , спричинивши тим самим останньому моральні страждання та легкі тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку та забою грудної клітини.

За викладених обставин, 30 січня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Слідчий за погодженням з прокурором звертається до слідчого судді з клопотанням про відсторонення підозрюваного ОСОБА_4 від посади, обґрунтовуючи його тим, що будучи на посаді оперуповноваженого СКП ВнП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області та тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника сектору кримінальної поліції зазначеного відділення поліції, останній з метою уникнення відповідальності може негативно вплинути на повне, об`єктивне, всебічне та неупереджене досудове розслідування, знищити, сховати або перетворити будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконними засобами впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження або протиправно перешкоджатиме кримінальному провадженню іншим чином.

Прокурор ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити при цьому зазначив, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, а перебування його на посаді сприяло злочину, у вчиненні якого він підозрюється.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 надав письмові заперечення у яких у задоволенні клопотання просить відмовити посилаючись на його необґрунтованість та недоведеність ризиків, зокрема зазначив, що всі необхідні докази були вилучені та перебувають у матеріалах досудового слідства, фактичний доступ до вилучення речей у ОСОБА_13 відсутній. На думку захисника потерпілий, свідки та сторони по даному кримінальному провадженню знаходяться під контролем прокурора, тому ризик знищення, спотворення, або можливості сховати будь-яку з речей, які знаходяться у сторони обвинувачення неможливий. Звернув увагу, що подія за якої ОСОБА_4 повідомлено про підозру, сталася 28.05.2024 року, але натомість за цей час ані потерпілий чи свідки не зверталися до правоохоронних органів із заявою, про те, що його підзахисний приймав міри впливу на них чи погрожував та вимагав відмовитися від своїх показань. Окрім того зазначив, що зазначені особи вже допитані у ході досудового розслідування та їх покази зафіксовані в протоколах слідчих дій. Запевнив, що ОСОБА_4 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином не має можливості, скоювати новий злочин останній не збирається, оскільки притягується до кримінальної відповідальності вперше у житті. На думку захисника, сторона обвинувачення намагається поставити ОСОБА_4 у край невигідне становище, позбавляючи його можливості працювати за своєю кваліфікацією та професією у межах наявних пропозицій, та намагається позбавити його права на працю.

Підозрюваний ОСОБА_13 доводи захисника підтримав у повному обсязі, та у задоволенні клопотання просив відмовити.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, заслухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 154 КПК України, відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину.

Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців. Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог статті 158 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів клопотання, відповідно до наказу ГУНП в Одеській області по особовому складу № 672 о/с від 07.05.2024 на старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 покладено тимчасове виконання обов`язків за вакантною посадою заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області, терміном з 07.05.2024 по 07.07.2024

30.01.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України за кваліфікуючими ознаками: перевищенні службових повноважень, тобто в умисному вчиненні працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому повноважень, що супроводжувались насильством, погрозою застосування насильства, а також болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, за відсутності ознак катування.

Згідно п. 32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України підтверджується:

- протоколами допитів ОСОБА_12 в якості потерпілого, під час яких останній повідомив про факт та обставини заподіяння йому моральних страждань та тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , ОСОБА_11 та ОСОБА_10 ;

- протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками;

- протоколом проведення слідчого експерименту з відтворення обставин подій, що мали місце 28.05.2024, в результаті яких потерпілому ОСОБА_12 спричинено моральні страждання та тілесні ушкодження;

- висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_12 , яким встановлено легкі тілесні ушкодження у останнього, що могли бути спричинені при механізмі, вказаному ним під час допиту та слідчого експерименту;

- протоколом огляду аудіо-відеозаписів, на яких зафіксовані обставини подій, які мали місце 28.05.2024у приміщеннях, на вході та по периметру адміністративної будівлі ВнП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, яка знаходиться за адресою: Одеська обл., смт. Овідіополь, вул. Берегова, 9;

- протоколами допитів свідків щодо відомих їм обставин вчинення кримінального правопорушення;

- копіями матеріалів кримінального провадження № 0000275 від 28.05.2024, вилученими під час тимчасового доступу до речей і документів у ВнП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області;

- іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

Дані, що містяться у наданих слідчому судді копіях матеріалів кримінального провадження № 0000912 від 10.06.2024 можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 365 КК України, та виправдовують подальше розслідування.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, а лише на підставі долучених до клопотання матеріалів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення останнім кримінально-протиправних дій.

Відповідно до ч. 5 ст. 65-1 ЗУ «Про запобігання корупції», особа, якій повідомлено про підозру у вчиненні нею злочину у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді в порядку, визначеному законом.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 , будучи службовою особою, перебуваючи на посаді тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області , стороною обвинувачення підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, яке є тяжким злочином, перебуваючи при цьому на займаній посаді може негативно впливати на хід досудового розслідування та судового розгляду, зокрема шляхом знищення або підроблення документів і речей, які мають значення для досудового розслідування, продовжувати вчиняти протиправні дії на своєму робочому місці, а також впливати на потерпілого та свідків, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення від посади підозрюваного.

Водночас, необхідність тимчасового відсторонення підозрюваного ОСОБА_4 від посади полягає у тому, що він, будучи тимчасово виконуючим обов`язки заступника начальника сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, використовуючи свої службові зв`язки може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також, слідчий суддя зазначає, що в рамках даного кримінального провадження можливо в подальшому будуть наявні свідки, які можуть повідомити важливі відомості за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України та які працюють у ВП № 1 ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, у зв`язку з чим, слідчий суддя приходить до переконання про наявність ризику у вигляді можливого незаконного впливу підозрюваним на ймовірних свідків, які працюють із підозрюваним та які в подальшому можуть повідомити важливі обставини імовірного вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя також звертає увагу на те, що КПК встановлює наступну процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

Слідчий суддя вважає також доведеним в судовому засіданні, з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення саме те, що перебування ОСОБА_4 на посаді оперуповноваженого СКП ВнП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області та тимчасово виконуючого обов`язки заступника начальника сектору кримінальної поліції зазначеного відділення поліції сприяло можливому вчиненню злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Враховуючи загальне правило застосування заходів забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя, зважаючи на існування обґрунтованої підозри, у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, зазначені слідчим у поданому клопотанні потреби досудового розслідування, приходить до висновку що такий захід, як відсторонення підозрюваного від посади, виправдовує відповідний ступень втручання у права та свободи підозрюваного, а також сприятиме виконанню завдань кримінального провадження.

З урахуванням викладеного, вбачається наявність достатніх підстав вважати, що для запобігання протиправній поведінці підозрюваного ОСОБА_4 який, перебуваючи на посаді, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також впливати на потерпілого та свідків, існує необхідність в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді відсторонення останнього від посади оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області, яку він обіймає відповідно до наказу ГУНП в Одеській області по особовому складу № 22 о/с від 05.01.2024, в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 154-157, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 задовольнити.

Тимчасово відсторонити підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від посади оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області, яку він обіймає відповідно до наказу ГУНП в Одеській області по особовому складу № 22 о/с від 05.01.2024, строком до 29.03.2025 року, включно, в межах строку досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити прокурору - для виконання та направити до Головного управління Національної поліції в Одеській області, для відома.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1