Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа №279/7403/24
провадження №1-кп/279/325/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2025 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 (дистанційно)

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Коростені кримінальне провадження №0000163 від 04.11.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Донецьк Донецької області, несудимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.436-2 ч.1 КК України, з угодою про визнання винуватості від 21.11.2024 року,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у запереченні тимчасової окупації частини території України за наступних обставин:

Згідно із Конституцією України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом. Всупереч вказаним нормам міжнародного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_6 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 5 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131(ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України. 20.02.2014 Російською Федерацією розпочато збройну агресію проти України шляхом порушення ЗС РФ всупереч міжнародно-правовим зобов`язанням РФ порядку перетину державного кордону України в районі Керченської протоки та використання нею своїх військових формувань, дислокованих у Криму відповідно до Угоди між Україною і РФ про статус та умови перебування Чорноморського флоту РФ на території України від 28 травня 1997 року, для блокування військових частин ЗСУ, У подальшому 24.02.2022 о 5 год. президентом РФ ОСОБА_7 оголошено про початок спеціальної військової операції на території України. Того ж дня, близько 05 год. 10 хв. ЗС РФ, що діяли за наказом керівництва РФ, здійснено запуск крилатих та балістичних ракет по аеродромах, військових штабах, складах, підрозділах ЗСУ та інших військових формувань. Після чого, тоді ж, війська РФ сухопутним шляхом зайшли на суверенну територію України. Так, на виконання вищевказаного наказу військовослужбовці ЗС РФ шляхом застосування зброї незаконно вторглись на територію України через державні кордони України в Житомирській, Київській, Чернігівській, Херсонській, Миколаївській, Харківській, Сумській, інших областях та здійснили збройні напади на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, цивільні об`єкти, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, а також здійснюють окупацію окремих частин з числа вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується до цього часу та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків. Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, в Україні з 05 год. ЗО хв. 24.02.2022 введено воєнний стан, який триває до цього часу.

Так, 08.06.2024 приблизно о 12 год. 30 хв. (точний час досудовим розслідуванням не встановлений) ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним про факт здійснення збройної агресії Російською Федерацією проти України, зокрема шляхом повномасштабного військового вторгнення^ діючи умисно, з мотивів підтримки інформаційних впливів держави-агресора на шкоду інформаційній безпеці України та з метою їх поширення серед присутніх осіб, перебуваючи у публічному місці, а саме поблизу клубу с. Шатрище, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Коростенський район, с. Шатрище, вул. Перемоги, буд. 5, під час спілкування із громадянином ОСОБА_8 , у присутності ОСОБА_9 заперечував тимчасову окупацію частини території України, стверджуючи, що Крим (населення Криму) історично, мовно та ментально завжди був одним цілим з РФ, відповідно у слушний момент населення зробило «правильний вибір» та Крим 6 «добровільно» приєднався (повернувся) до РФ, при цьому висловлюючись, що «Крим це Росія», «Крим російський».

Умисними діями, які виразились у запереченні тимчасової окупації частини території України, вчинив злочин, передбачений ст.436-2 ч.1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

21.11.2024 року в м.Коростень обвинувачений уклав угоду з прокурором у кримінальному провадженні про визнання винуватості, згідно якої сторони погодились на призначення обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду строком 2 роки.

Вказана угода за змістом відповідає вимогам ст.472 КПК України, укладена ОСОБА_4 добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинуваченому зрозумілі положення ст.474,ч.4 КПК України, усвідомленні наслідки її укладення, передбачені ст. 473 КПК України.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК та/або закону, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди не порушують інтересів суспільства, прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, відсутні, наявні фактичні підстави для визнання обвинуваченим винуватості.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття .

Обставин, які обтяжують його покарання, не встановлено.

Як особа ОСОБА_4 характеризується посередньо, на спеціалізованих обліках не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Оскільки укладена сторонами угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його обставини, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, пом?якшуючі покарання обставини, суд дійшов висновку про можливість її затвердження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314,373,374,474,475КПК України,

У Х В А Л И В :

Угоду по визнання винуватості від 21.11.2024 року по кримінальному провадженню №0000163 від 04.11.2024 року за ст.436-2 ч.1 КК України між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_3 затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст. 436-2 ч.1 КК України, і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком два роки.

Зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, систематичне невиконання яких або вчинення адміністративних правопорушень, зникнення з місця проживання є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 КК України.

Вирок може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляції, а в разі подачі апеляції - після розгляду справи апеляційною інстанцією, якщо його не скасовано .

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до встановленої законом відповідальності.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя