УХВАЛА

про арешт майна

14 січня 2025 рокуСправа № 495/207/25
Номер провадження 1-кс/495/79/2025

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

із участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0000066 від 12.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна

встановив:

13.01.2025 суду надійшло вказане клопотання.

Клопотання мотивоване тим, що 12.01.2025 о 08:50 годині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки "Nissan Note" з реєстраційним номером НОМЕР_1 , рухаючись на ділянці 2км автодороги Т1610 сполучення Шабо-Сергіївка-Татарбунари, у напрямку від смт Сергіївка до с. Шабо, не впоралась з керуванням та допустила виїзд керованого нею автомобілю за межі проїзної частини та подальше його перекидання. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир вказаного автомобілю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді "ЗЧМТ, СГМ, Політравми, Пошкодження поперекового відділу хребта".

Під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 12.01.2025 на ділянці 2км автодороги Т1610 сполучення Шабо-Сергіївка-Татарбунари, вилучено автомобіль марки "Nissan Note" з ідентифікаційним номером НОМЕР_2 з реєстраційним номером НОМЕР_1 . Транспортний засіб поміщено на зберігання до майданчику тимчасового утримання транспортних засобів в м. Арциз.

У зв`язку з цим на даній стадії досудового розслідування виникла необхідність в арешті зазначеного транспортного засобу за ухвалою слідчого судді в обмеженні права на користування та відчуження, щодо якого існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Постановою слідчого від 12.01.2025 автомобіль марки "Nissan Note" з ідентифікаційним номером НОМЕР_2 з реєстраційним номером НОМЕР_1 визнаний речовим доказом.

З метою встановлення істини по даному кримінальному провадженню необхідно провести експертизи з дослідження технічного стану транспортного засобу а також судову автотранспортну трасологічну експертизу.

Слідчий, прокурор у судове засідання не прибули; у клопотанні просили розглянути без їх участі.

Власник майна у судове засідання не з`явилась, хоча належно повідомлена про дату, час, місце судового розгляду.

Фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла наступних висновків.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами статей 131, 132 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п.1 ч. 2, ч.3 ст.170 КПК України арешт майна допускається зокрема з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

В силу ст. 173 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати зокрема правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий, однак найбільш дієвий спосіб арешту майна.

Згідно з матеріалами провадження вилучені під час огляду місця події речі є майном, що відповідає критеріям речового доказу. Збереження речового доказу у незмінному стані є необхідним до встановлення обставин, які підлягають доказуванню у даній категорії справ.

Наведені слідчим мотиви арешту є виправданим втручанням у право власності особи з метою повного, всебічного та неупередженого проведення досудового розслідування.

Слідчий суддя звертає увагу, що правоохоронні органи повинні діяти оперативно, особливо коли мова йде про обмеження прав особи.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 172 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4 , в рамках кримінального провадження №0000066 від 12.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб: автомобіль марки "Nissan Note" з ідентифікаційним номером НОМЕР_2 з реєстраційним номером НОМЕР_1 .

На підставі частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали складено 14.01.2025.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня постановлення.

Слідчий суддя ОСОБА_1