1 УХВАЛАСправа № 335/1031/25 1-кп/335/531/2025
20 лютого 2025 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
процесуального прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого адвоката ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
захисників адвокатів ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,
ОСОБА_16 ,
Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.02.2025 у даному кримінальному провадженні призначене підготовче судове засідання на 20.02.2025 на 15:15 год.
19.02.2025 до суду надійшло клопотання захисника адвоката ОСОБА_15 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, заставу або особисте зобов`язання.
В обґрунтування клопотання захисника адвоката ОСОБА_15 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, заставу або особисте зобов`язання зазначено, що 25.09.2024 ОСОБА_8 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України. Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.09.2024 щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без права внесення застави. У подальшому цей запобіжний захід було неодноразово продовжено ухвалами слідчого судді, в останнє 11.02.2025 строком до 11.04.2025. На даний час з`явились нові обставини, які не розглядались слідчим суддею, змінились фактичні обставини кримінального провадження, ризики, визначені ст. 177 КПК України, що надає підстави для зміни ОСОБА_8 запобіжного заходу на більш м`який. Ці обставини пов`язані із тим, що обвинувальний акт скеровано до суду, а також зменшенням вказаних ризиків. Зокрема, ризик переховування обвинуваченого спростований поведінкою останнього в ході розгляду інших кримінальних проваджень. Ризик впливу на потерпілих спростований тим, що орган досудового розслідування в порядку ст. 225 КПК України допитав потерпілих, що не було враховано слідчим суддею при постановлені ухвали від 11.02.2025. Крім того, ухвалами слідчого судді змінено запобіжні заходи іншим обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 . З часу їх звільнення не було вчинено жодного тиску на свідків та потерпілих. Ризик вчинення нового кримінального правопорушення спростовується тим, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, разом із сестрою має спільне нерухоме майно, яке здають в оренду, що є джерелом доходу, крім того, планує влаштуватись на роботу. Волонтерська організація позитивно характеризує ОСОБА_8 та готова з ним співпрацювати. Отже, ризики, на існування яких посилалась сторона обвинувачення, з направленням до суду обвинувального акту зменшились, а нові не з`явились, з огляду на що просив змінити запобіжний захід на більш м`який, зокрема, домашній арешт за адресою місця проживання ОСОБА_8 у місті Запоріжжі, особисте зобов`язання або заставу розміром, визначеним п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.
Також, 19.02.2025 до суду надійшло клопотання захисника адвоката ОСОБА_16 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, заставу або особисте зобов`язання.
В обґрунтування клопотання захисника адвоката ОСОБА_16 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, заставу або особисте зобов`язання зазначено, що 25.09.2024 ОСОБА_10 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України. Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.09.2024 щодо ОСОБА_10 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без права внесення застави. У подальшому цей запобіжний захід було неодноразово продовжено ухвалами слідчого судді, в останнє 11.02.2025 строком до 11.04.2025. Вказує, що на даний час з`явились нові обставини, які не розглядались слідчим суддею, змінились фактичні обставини кримінального провадження, ризики, визначені ст. 177 КПК України, що надає підстави для зміни ОСОБА_10 запобіжного заходу на більш м`який. Ці обставини пов`язані із тим, що обвинувальний акт скеровано до суду, а також зменшенням вказаних ризиків. Зокрема, ризик переховування обвинуваченого спростований поведінкою останнього в ході розгляду інших кримінальних проваджень. Ризик впливу на потерпілих спростований тим, що орган досудового розслідування в порядку ст. 225 КПК України допитав потерпілих, що не було враховано слідчим суддею при постановлені ухвали від 11.02.2025. Крім того, ухвалами слідчого судді змінено запобіжні заходи іншим обвинуваченим ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 . З часу їх звільнення не було вчинено жодного тиску на свідків та потерпілих. Ризик вчинення нового кримінального правопорушення спростовується тим, що ОСОБА_10 офіційно працевлаштований, має міцні соціальні зв`язки, проживає разом з матір`ю та бабусею, має джерело доходу. Волонтерська організація позитивно характеризує ОСОБА_10 та готова з ним співпрацювати. Отже, ризики, на існування яких посилалась сторона обвинувачення, з направленням до суду обвинувального акту зменшились, а нові не з`явились, з огляду на що просив змінити запобіжний захід на більш м`який, зокрема, домашній арешт за адресою місця проживання ОСОБА_10 у місті Запоріжжі, особисте зобов`язання або заставу розміром, визначеним п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.
Крім того, 20.02.2025 від захисника адвоката ОСОБА_16 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_11 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у певний час доби.
Також, 20.02.2025 від захисника адвоката ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_13 через систему «Електронний суд» надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у певний час доби.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_13 та їх захисники адвокати ОСОБА_16 та ОСОБА_14 відповідно просили залишити без розгляду клопотання про зміну вказаним обвинуваченим запобіжних заходів з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у певний час доби, оскільки ними наразі не зібрано у повній мірі доказів на підтвердження нових обставин, які не розглядалися слідчим суддею при вирішенні питання про продовження цим обвинуваченим запобіжних заходів.
Процесуальний прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні проти залишення без розгляду цих клопотань не заперечував.
Інші учасники справи також у підготовчому судовому засіданні не заперечували проти залишення цих клопотань без розгляду.
Також, у підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_15 підтримали клопотання про зміну запобіжного заходу та просили задовольнити з підстав, що викладені у ньому. Крім того, просили врахувати позицію потерпілого ОСОБА_4 , який не вважає себе потерпілим від дій ОСОБА_8 , і вказує про тиск на нього з боку правоохоронних органів. Також посилались на практику Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої зі спливом часу лише тяжкість інкримінованих діянь не може виправдовувати тривале перебування під вартою.
Процесуальний прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні проти задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 заперечував, оскільки ризики продовжують існувати. Доводи сторони захисту були враховані під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу, окрім можливості працевлаштування обвинуваченого. Щодо потерпілого зауважив, що ним до органу досудового розслідування подавалась заява про тиск з боку його представника.
Потерпілий ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 підтримали, зазначили, що ОСОБА_4 не вважає себе потерпілим, не має претензій до обвинувачених. Наразі представником потерпілого вживаються заходи щодо забезпечення прав ОСОБА_4 , які порушуються правоохоронними органами, починаючи з грудня 2023 року. Зокрема, стверджують про примус потерпілого до підписання заяви про вчинення злочину та інших матеріалів цього провадження, зі змістом яких його не знайомили.
Інші учасники справи, які з`явились у підготовче судове засідання, клопотання захисника ОСОБА_15 про зміну ОСОБА_8 запобіжного заходу підтримали.
Крім того, у підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 та його захисник адвокат ОСОБА_16 підтримали клопотання про зміну запобіжного заходу та просили клопотання задовольнити з підстав, що викладені у ньому. Також, надали заяву від матері обвинуваченого, в якій вона не заперечує щодо проживання сина за адресою: АДРЕСА_1 , у разі зміни йому запобіжного заходу на домашній арешт та зобов`язується забезпечити останнього всім необхідним.
Процесуальний прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні проти задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_10 заперечував, оскільки ризики продовжують існувати. Доводи сторони захисту були враховані під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу, окрім можливості працевлаштування обвинуваченого.
Інші учасники справи, які з`явились у підготовче судове засідання, клопотання захисника ОСОБА_16 про зміну ОСОБА_10 запобіжного заходу підтримали.
Заслухавши клопотання, доводи обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та їх захисників на обґрунтування вказаних клопотань, думку прокурора, потерпілого ОСОБА_4 та його представника, думку інших учасників процесу, які з`явились у підготовче судове засідання, дослідивши надані суду матеріали, суд дійшов таких висновків.
Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.
Згідно з положеннями ч. 4 ст. 201 КПК України суд зобов`язаний розглянути клопотання підозрюваного, обвинуваченого протягом трьох днів з дня його одержання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 5 ст. 201 КПК України слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.
Враховуючи, що у підготовчому судовому засіданні захисники ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , які подали клопотання про зміну запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_13 , зазначили, що наразі не зібрані докази на підтвердження нових обставин, які не розглядались слідчим суддею при вирішенні питання щодо продовження цим обвинуваченим запобіжних заходів, у зв`язку із чим просили залишити ці клопотання без розгляду, тому суд вважає можливим залишити без розгляду ці клопотання.
У клопотаннях захисників ОСОБА_15 та ОСОБА_16 про зміну запобіжних заходів ОСОБА_8 та ОСОБА_10 були зазначені нові обставини, які не розглядались слідчим суддею під час розгляду клопотання органу досудового розслідування про продовження останнім запобіжних заходів, а саме щодо скерування обвинувального акту на розгляд суду, зменшення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, на які посилалась сторона обвинувачення, можливості працевлаштування обвинувачених, позиції потерпілого ОСОБА_4 , який заявив про неправомірні дії щодо нього з боку органу досудового розслідування та відсутність претензій до цих обвинувачених. Тому, підстави, визначені ч. 5 ст. 201 КПК України для залишення цих клопотань без розгляду відсутні.
Надаючи оцінку доводам клопотань про зміну запобіжних заходів обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , суд враховує таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Отже, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на даному етапі судового провадження, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться у обвинувальному акті, згідно з яким ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 189 Кримінального кодексу України, а ОСОБА_10 ч. 3 ст. 146, ч. 5 ст. 186, ч. 4 ст. 189 Кримінального кодексу України. Вказані кримінальні правопорушення ст. 12 КК України відносить до тяжких та особливо тяжких злочинів.
При цьому, суд зауважує, що на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, надавати оцінку поясненням потерпілого в контексті обґрунтованості заяви про вчинення злочину та допустимості зібраних доказів у кримінальному провадженні.
Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, якщо спочатку тяжкість злочину та підозра, що особа може втекти чи зашкодити слідству, можуть бути достатніми підставами для обрання такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, то чим довше відповідна особа знаходиться під вартою, тим більш вагомими і конкретними мають бути підстави для продовження цього заходу, про що має бути зазначено в судовому рішенні.
Зокрема, у справі «Волосюк проти України» («SergeyVolosyuk v. Ukraine», рішення від 12.03.2009) Європейський суд з прав людини наголосив, що саме національні судові органи мають подбати про те, щоб тривалість попереднього ув`язнення обвинуваченого у відповідній справі не перевищила розумного строку. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні заарештованою особою відповідного злочину є обов`язковою і неодмінною умовою законності подовження строку тримання під вартою, але зі спливом певного часу ця умова перестає бути достатньою.
Крім того, як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Летельє проти Франції» (Letellie v France, рішення від 26.06.1991), попереднє затримання не має передувати покаранню у вигляді позбавлення свободи, не може бути «формою очікування» обвинувального вироку» (п. 51).
Разом з тим, у контексті вказаних вище стандартів Європейського суду з прав людини, з огляду на те, що в даному кримінальному провадженні загальний термін тримання під вартою ОСОБА_8 та ОСОБА_10 становить понад чотири місяці, та 03.02.2025 обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні передано на розгляд суду, тому суд вважає доводи сторони обвинувачення про те, що лише подальше тримання обвинувачених під вартою може забезпечити їх належну процесуальну поведінку на даний час не можна вважати підтвердженими та належно обґрунтованими, оскільки з огляду на рішення Європейського суду з прав людини ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку (рішення ЄСПЛ у справі «Панченко проти Росії», § 106) та зменшується зі збігом часу, проведеного під вартою (рішення ЄСПЛ у справі «Ноймайстер проти Австрії», §10), вагомість наявних доказів може бути важливим фактором, що свідчить про наявність в минулому і зараз серйозних ознак вини, само по собі не може служити виправданням тривалого тримання під вартою (рішення ЄСПЛ у справі «Дереджі проти Туреччини», §38), відсутність роботи не дає підстав вважати, що особа схильна до повторного вчинення злочинів (рішення ЄСПЛ у справі «Сулаоя против Єстонії», § 64), а наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективу про значну міру покарання самі по собі не можуть бути виправданням тривалого попереднього ув`язнення (рішення ЄСПЛ у справі «Адам`як проти Польщі»).
При цьому, виходячи з аналізу правових норм кримінального процесуального законодавства, виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Заслухавши учасників судового провадження в межах розгляду клопотань про зміну запобіжних заходів, суд дійшов висновку про наявність на даний час щодо цих обвинувачених ризиків, визначених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування та вчинення нового кримінального правопорушення, які обґрунтовуються як тяжкістю можливого покарання, так і наявністю в провадженні іншого суду кримінальних проваджень щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_10 . Водночас, суд враховує, що вказані кримінальні провадження тривалий час не розглянуті по суті. Доказів щодо невиконання у вказаних кримінальних проваджень процесуальних обов`язків цими обвинуваченими суду не надано.
Також враховуючи позицію потерпілого ОСОБА_4 , який повідомив про відсутність на нього впливу з боку обвинувачених, та відсутність в матеріалах судового провадження на даний час заяв від інших потерпілих та свідків щодо можливого неправомірного впливу на них з боку обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , суд доходить висновку про зменшення ризику, визначеного п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, який слугував підставою для тримання цих обвинувачених під вартою.
Враховуючи надані захисниками документи на обґрунтування доводів клопотань про зміну запобіжних заходів, суд встановив, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання у м. Запоріжжі, за яким характеризується з позитивного боку, має міцні соціальні та сімейні зв`язки, є волонтером БФ «ДІЙ ЗАРАДИ ДОБРА», який характеризує ОСОБА_8 з позитивного боку, родина останнього має дохід від оренди нерухомого майна, ФОП ОСОБА_17 висловив згоду укласти трудовий договір із ОСОБА_8 та працевлаштувати останнього офіційно. Крім того, ОСОБА_8 є учасником АТО у 2014 році на території Луганської та Донецької областей, отримав поранення, має певні діагнози, на підтвердження чого суду надані виписні епікризи з історії його хвороб.
Щодо обвинуваченого ОСОБА_10 суду надано докази наявності постійного місця проживання та реєстрації останнього у м. Запоріжжі, за яким проживає з матір`ю, яка, своєю чергою висловила згоду на проживання останнього у квартирі у разі обрання іншого запобіжного заходу та зобов`язалась забезпечити його усім необхідним. ОСОБА_10 до затримання був офіційно працевлаштованим, але, як пояснив суду, був звільнений саме через тривале перебування під вартою. Наразі ФОП ОСОБА_17 висловив згоду на укладання із ним трудового договору, про що суду надано лист від 18.02.2025 вих. № 02/3. Крім того, ОСОБА_10 є волонтером БФ «ДІЙ ЗАРАДИ ДОБРА», який надав останньому позитивну характеристику.
Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, враховуючи сукупність наведених обставин, зокрема ту обставину, що лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для застосування найбільш сурового виду запобіжного заходу тримання під вартою, суд вважає за доцільне змінити ОСОБА_8 та ОСОБА_10 запобіжні заходи.
Також, слід зазначити, що прокурором під час розгляду клопотань про зміну запобіжних заходів не доведено, що саме на теперішній час жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
При цьому, суд вважає, що пропорційним тому ступеню небезпеки, ризик якого існує у кримінальному провадженні, є запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, який можливо застосувати до ОСОБА_8 та ОСОБА_10 .
Інші запобіжні заходи, про які вказували захисники (застава, особисте зобов`язання), на думку суду, на даному етапі судового провадження не можуть бути застосовані до цих обвинувачених, адже не зможуть забезпечити належної їх процесуальної поведінки та не відповідатимуть тяжкості діянь, інкримінованих останнім. Крім того, стороною захисту не зазначено осіб, які могли би внести за обвинувачених заставу, а самі обвинувачені наразі офіційно не працевлаштовані.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
За таких обставин, суд доходить висновку про можливість часткового задоволення клопотань захисників шляхом зміни ОСОБА_8 та ОСОБА_10 запобіжних заходів з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, що, на переконання суду, буде достатньою гарантією для забезпечення виконання ними процесуальних обов`язків у вказаному кримінальному провадженні.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 194, 201, 314, 315, 372 КПК України, суд
Клопотання захисника адвоката ОСОБА_15 в інтересах ОСОБА_8 про зміну запобіжного заходу задовольнити частково.
Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою змінити на запобіжний захід у виді домашнього арешту, шляхом заборони обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово на два місяці, строком до 20 квітня 2025 включно.
У задоволенні іншої частини вимог клопотання відмовити.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , протягом строку дії цієї ухвали обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- не залишати цілодобово без дозволу суду місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ;
- з`являтися до суду за першим викликом у призначений час;
- утримуватися від спілкування з іншими обвинуваченими, потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти негайно в залі суду.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Попередити обвинуваченого ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Копію ухвали для виконання передати до органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.
Встановити строк дії ухвали суду щодо запобіжного заходу у виді домашнього арешту до 20 квітня 2025 року включно.
Клопотання захисника адвоката ОСОБА_16 в інтересах ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу задовольнити частково.
Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виді тримання під вартою змінити на запобіжний захід у виді домашнього арешту, шляхом заборони обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово на два місяці, строком до 20 квітня 2025 включно.
У задоволенні іншої частини вимог клопотання відмовити.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом строку дії цієї ухвали обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
- не залишати цілодобово без дозволу суду місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;
- з`являтися до суду за першим викликом у призначений час;
- утримуватися від спілкування з іншими обвинуваченими, потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).
Звільнити обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з-під варти негайно в залі суду.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що відповідно до ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.
Попередити обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.
Копію ухвали для виконання передати до органу Національної поліції за зареєстрованим місцем проживання обвинуваченого.
Встановити строк дії ухвали суду щодо запобіжного заходу у виді домашнього арешту до 20 квітня 2025 року включно.
Клопотання захисника адвоката ОСОБА_16 в інтересах ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу залишити без розгляду.
Клопотання захисника адвоката ОСОБА_14 в інтересах ОСОБА_13 про зміну запобіжного заходу залишити без розгляду.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 20 лютого 2025 р.

Повний текст ухвали оголошено 21 лютого 2025 р. о 14:15 год.

Суддя ОСОБА_1