Єдиний унікальний номер судової справи 201/7270/24
Номер провадження 1-кп/201/834/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 03 червня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зі слів маючого середньо-технічну освіту, розлученого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

- 27 червня 2008 року Красногвардійським районним судом міста Дніпропетровська за ч. 3 ст. 307 КК України до покарання у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна, який ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2008 року змінено, дії перекваліфіковані на ч. 3 ст. 309 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 3 років позбавлення волі, звільненого 20 травня 2010 року на підставі ухвали Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2010 року умовно-достроково на невідбутий строк покарання 11 місяців 8 днів;

- 26 квітня 2014 року Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 роки, відповідно до ухвали Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 09 жовтня 2014 року звільненого від призначеного покарання на підставі п. В ст. 1 Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року; - - 01 серпня 2019 року Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання із випробувальним строком на 3 роки, звільненого 02 лютого 2023 року за ухвалою Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська за закінченням випробувального строку, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

24.02.2022 року указом Президента України № 64/2022 у зв?язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, в останнє Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 травня 2024 року №271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Законом України № 2117-х «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» від 03.03.2022 року внесені зміни до Кримінального Кодексу України, зокрема частину четверту статті 185 після слів «у великих розмірах» доповнена словами «чи в умовах воєнного або надзвичайного стану».

24 травня 2024 року приблизно о 00 годин 30 хвилин ОСОБА_5 перебуваючи поблизу будинку за адресою: м. Дніпро, пр. Героїв, буд. 20, побачив на лавочці рюкзак, що належить потерпілій ОСОБА_4 , який визначив об`єктом свого злочинного посягання разом з майном, яке знаходилося у рюкзаку.

Знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу взяв з лавочки, тим самим викрав, майно належне ОСОБА_4 , а саме: рюкзак, який матеріальної цінності для потерпілої не становить, бездротові навушники Samsung Galaxy Buds2pro, вартістю 3 925 гривень, мобільний телефон Samsung Galaxy M23 5G в прозорому силіконовому чохлі із блискітками, вартістю 4 775 гривень (з встановленою sim-карткою «Водафон» м.т. НОМЕР_1 , яка матеріальної цінності для потерпілої не становить), зв?язка ключів від квартири, гаманець чорного кольору, худі з капюшоном бежевого кольору із чорним написом «F.R.I.E.N.D.S», зарядний кабель із USB-виходом, які для потерпілої матеріальної цінності не становлять, жіночі окуляри для зору, вартістю 4 106 гривень 66 копійок, жіночі окуляри для захисту від ультрафіолету, вартістю 2 524 гривень 96 копійок.

Після цього, ОСОБА_5 доводячи свій злочинний умисел до кінця, утримуючи викрадене майно при собі, залишив місце скоєння правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 15 331 гривень 62 копійки.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 24 травня 2024 року приблизно о 00 годин 30 хвилин, викравши рюкзак із майном ОСОБА_4 , що знаходилося в рюкзаку, направився в під`їзд будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де серед змісту рюкзака побачив у гаманці паспорт № НОМЕР_2 (ID-картка) громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння паспортом.

Знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_5 реалізуючи свій умисел, направлений на незаконне заволодіння паспортом, діючи умисно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, дістав паспорт № НОМЕР_2 (ID-картка) громадянина України на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився в гаманці потерпілої ОСОБА_4 , та утримуючи викрадений паспорт при собі, залишив місце скоєння правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у незаконному заволодінні паспортом, кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 24 травня 2024 року приблизно о 00 годин 30 хвилин, викравши рюкзак із майном ОСОБА_4 , що знаходилося в рюкзаку, направився в під`їзд будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де серед змісту рюкзака побачив у гаманці дві банківські картки: «Монобанк» № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , «КредоБанк» № НОМЕР_5 , які належать ОСОБА_4 , та які згідно з п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», п.1.27 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, який ініціює переказ грошей з відповідного рахунку та в нього виник злочинний умисел, спрямований на викрадення офіційного документу з корисливих мотивів.

Знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_5 реалізуючи злочинний умисел, направлений на викрадення офіційного документа з корисливих мотивів, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих дістав із гаманця, тим самим викрав дві банківські картки: «Монобанк» № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , «КредоБанк», № НОМЕР_5 , які належать ОСОБА_4 .

В подальшому, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, утримуючи при собі платіжні документи, а саме банківські картки «Монобанк» № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , «КредоБанк» № НОМЕР_5 , які належать ОСОБА_4 та розпорядився викраденими картами на власний розсуд.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у привласненні офіційного документа з корисливих мотивів, кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

В подальшому, у ОСОБА_5 у невстановленому місці, у невстановлений час, однак не пізніше 09 годині 39 хвилин 24 травня 2024 року, виник умисел на таємне повторне викрадення грошових коштів з банківської карти «КредоБанк» № НОМЕР_5 , яка належить ОСОБА_4 в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 24 травня 2024 року о 09 годині 39 хвилин, перебуваючи в магазині «EVA» за адресою: м. Дніпро, вул. Н. Перемоги, 421, розуміючи, що про використання ним чужої банківської картки ніхто не дізнається, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та в умовах воєнного стану, придбав товар на суму 486,10 гривень, розрахувавшись за нього через POS-термінал банківською карткою АТ «КредоБанк» № НОМЕР_5 , за допомогою безконтактної технології оплати «PayPass», та на якій встановлений ліміт по оплаті без підтвердження PIN-коду, емітентом якої є АТ «КредоБанк».

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел на викрадення грошових коштів з банківської карти, 24.05.2024 ОСОБА_5 продовжив розраховуватись банківською карткою АТ «КредоБанк» № НОМЕР_5 , яка належить потерпілій ОСОБА_4 , в торгівельних точках, а саме:

- об 11:09 годині в кіоску біля зупинки «Студентська» у м. Дніпро, на суму 341 гривень 20 копійок;

- об 11:11 годині в магазині «Градус» за адресою: м. Дніпро, вул. Н. Перемоги, 42к, на суму 414 гривень;

- об 11:17 годині в магазині тютюнових виробів «Hyper Smoke», за адресою: м. Дніпро, вул. Н. Перемоги, 44Ф, на суму 350 гривень.

В подальшому, ОСОБА_5 розуміючи, що його злочинні дії залишились непоміченими для оточуючих та потерпілої, продовжуючи вчиняти кримінальне правопорушення, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне повторне викрадення в умовах воєнного стану грошових коштів з банківської картки АТ «КредоБанк» № НОМЕР_5 , яка належить потерпілій ОСОБА_4 , 24 травня 2024 року о 14:20 годині, знаючи пароль від банківської картки АТ «КредоБанк» № НОМЕР_5 , перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Панікахи, 121, біля супермаркету «АТБ-маркет» № 80, де розташований банкомат «ПриватБанк» з метою здійснення обготівкування з банківської картки АТ «КредоБанк» № НОМЕР_5 в банкоматі «ПриватБанк», діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та в умовах воєнного стану, передав банківську картку АТ «КредоБанк» № НОМЕР_5 та повідомив пароль від банківської картки ОСОБА_6 , яка не була проінформована про злочинні наміри ОСОБА_5

ОСОБА_6 не будучі проінформована про злочинні наміри ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Панікахи, 121 біля супермаркету «АТБ-маркет» № 80, де розташований банкомат «ПриватБанк» здійснила обготівкування з банківської картки АТ «КредоБанк» № НОМЕР_5 в банкоматі «ПриватБанк» у сумі 3400 гривень та передала їх ОСОБА_5 , який розпорядився викраденими грошовими коштами на власний розсуд.

Своїми умисними діями, які виразились у вчиненні в умовах воєнного стану повторного викрадення грошових коштів з банківської карти «КредоБанк» № НОМЕР_5 , що належать ОСОБА_4 , потерпілій спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 6 077 гривень 42 копійок.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у таємному повторному викраденні чужого майна (крадіжці) в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України визнав повністю і суду показав, що раніше з потерпілою ОСОБА_4 знайомий не був.

24 травня 2024 року приблизно в 00 годин він перебуваючи біля будинку 20 по проспекту Героїв у м. Дніпро, на лавці побачив рюкзак, навколо нікого не було, тому він вирішив його викрасти. З цією метою, він взяв рюкзак з лавки та пішов до під`їзду будинку АДРЕСА_2 , де відкрив викрадений ним рюкзак та побачив в середині мобільний телефон, навушники бездротові, кофту жіночу, окуляри, зарядний пристрій, зв`язку ключів та гаманець, в якому знаходилися банківські картки та паспорт потерпілої ОСОБА_4 , які він забрав з метою зняття грошових коштів.

Повідомив, що паспорт він забрав та він знаходився в нього в дома й він розумів, що це є офіційним документом.

В той же день, в зазначених в обвинувальному акті торгівельних точках він купував різні товари, за які розплачувався викраденою ним банківською карткою АТ «КредоБанк» за допомогою безконтактної технології оплати допоки на ній не закінчяться гроші. А також, не ставлячи до відома про свої злочинні наміри щодо знятті готівки з викраденої ним банківської картки знайому ОСОБА_6 , передав останній банківську картку АТ «КредоБанк» та повідомив від неї пароль, яка знаходячись біля супермаркету «АТБ-маркет» по вул. Панікахи у м. Дніпро, здійснила зняття грошових коштів у сумі 3 400 гривень в банкоматі «Приватбанку» та передала йому. В подальшому ці грошові кошти він витратив на власні потреби.

Не оспорював перелік речей, які знаходились у викраденому ним рюкзаку, та їх вартість. А також підтвердив суми оплати за товари, які були здійснені ним у магазинах.

Просив призначити покарання, не пов`язане із позбавленням волі, а також додав, що частково відшкодував потерпілій матеріальну шкоду у розмірі 1 500, 00 гривень.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні показала, що раніше обвинуваченого ОСОБА_5 вона не знала.

На передодні вона проводила вечір із своїм хлопцем, якому стало зле, вона викликала йому швидку медичну допомогу, а сама поїхала на таксі до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Доходячи до під`їзду свого будинку, вона поставила на лавку свій рюкзак з речами і залишила його там на деякий час, а сама відійшла неподалік від цього місця справити природню потребу. Повернувшись до лавки, вона виявила відсутність свого рюкзаку, в якому знаходились бездротові навушники, мобільний телефон Samsung Galaxy в чохлі, зв`язка ключів від дому, худі з капюшоном бежевого кольору, зарядний кабель із USB-виходом, гаманець із банківськими картками «Монобанк», «Приватбанк» та АТ «КредоБанк», паспортом, окуляри для зору та сонячні окуляри. Навколо нікого не було, вона викликала працівників поліції за фактом крадіжки її рюкзаку з речами та документами. Під час досудового розслідування їй повернули мобільний телефон, навушники, паспорт та банківські картки, в тому числі, і картку АТ «КредоБанк», на якій були відсутні грошові кошти у сумі близько 6 100, 00 гривень. Із визначеною слідством вартістю мобільного телефону, бездротових навушників та двох пар окулярів вона повністю згодна.

Підтвердила, що напередодні судового засідання обвинувачений ОСОБА_5 частково відшкодував їй завдану матеріальну шкоду у розмірі 1 500, 00 гривень. Цивільний позов не заявляла. Просила та наполягала на призначенні обвинуваченому ОСОБА_5 суворого покарання, мотивуючи тим, що він вчинив тяжкий злочин, за який має понести справедливе покарання, а також не відшкодував завдану їй шкоду у повному обсязі, хоча з моменту подій пройшло вже більше півроку.

Оскільки в судовому засіданні обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, а так само визнав всі фактичні обставини їх вчинення, а прокурор та потерпіла не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показами обвинуваченого та потерпілої, наданими ними безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованих ОСОБА_5 діянь і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, які вчиненні обвинуваченим дійсно мали місце, вони містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України, і ОСОБА_5 винен у їх вчиненні, так як він, умисними діями, вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану, таємне повторне викрадення чужого майна (крадіжка) в умовах воєнного стану, викрадення офіційного документу з корисливих мотивів та незаконне заволодіння будь-яким способом паспортом.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Насамперед, суд враховує, що вчиненні обвинуваченим кримінальні правопорушення відповідно до положень ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину та кримінальних проступків.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що ОСОБА_5 зі слів має середньо-технічну освіту та розлучений, офіційно не працевлаштований, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.

До того ж, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення умисного тяжкого злочину, судимість за яке в установленому законом порядку не знята і не погашена, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знов вчинив умисний тяжкий злочин та кримінальні проступки.

Відповідно до положень п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 суд визнає його щире каяття у скоєному та добровільне часткове відшкодування потерпілій завданої матеріальної шкоди.

Згідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає рецидив злочинів.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд насамперед виходить із ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та кримінальних проступків, позиції потерпілої ОСОБА_4 , яка наполягала на суворому покаранні, зважає на те, що ці кримінальні правопорушення вчинені в умовах воєнного стану, враховує наведені вище обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, раніше судимий за вчинення умисного тяжкого злочину, судимість за яке в установленому законом порядку не знята і не погашена, належних висновків для себе не зробив і знов вчинив умисний тяжкий злочин, що свідчить про схильність останнього до протиправної поведінки, та приходить до переконання, що виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів можливо лише в умовах ізоляції від суспільства, та вважає, що останньому має бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України та обмеження волі в межах санкцій, передбачених ч. 1 та ч. 3 ст. 357 КК України.

Відповідно до частини 1 статті 70 КК України, при сукупності злочинів суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 вчинив декілька кримінальних правопорушень, а тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому остаточне покарання за правилами ч. 1 ст. 70 КК України, тобто за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

В межах даного кримінального провадження заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі, і запобіжні заходи, не застосовувались.

Строк покарання слід рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 в порядку виконання вироку.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлений.

Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В межах даного кримінального провадження під час досудового розслідування судовим експертом ОСОБА_7 проведено судову-товарознавчу експертизу № 2084 від 10 червня 2024 року, та відповідно до звіту про фактичні затрати на проведення цієї експертизи вартість виконаних робіт склала 450 гривень 00 копійок.

Водночас, виходячи з того, що вищезазначений експерт не є експертом державної установи, судові витрати на проведення вказаної експертизи в порядку, передбаченому ч. 2 ст. 124 КПК України не можуть бути стягнуті з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:

-оптичний диск формату CD-R 700 MB з записом відео від 24.05.2024 року, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, що знаходяться в провадженні суду - необхідно зберігати в цих матеріалах;

-оптичний диск формату CD-R 700 MB з записом відео від 24.05.2024 року, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, що знаходяться в провадженні суду - необхідно зберігати в цих матеріалах;

-оптичний диск формату CD-R 700 MB, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, що знаходяться в провадженні суду - необхідно зберігати в цих матеріалах;

-мобільний телефон Samsung Galaxy M23 5G в прозорому силіконовому чохлі із блискітками, іmei1: НОМЕР_6 , іmei2: НОМЕР_7 , бездротові навушники Samsung Galaxy Buds2pro, паспорт громадянина України (ID-картка) на ім`я ОСОБА_4 , дві б/к: «КредоБанк» № НОМЕР_5 , «Монобанк» № НОМЕР_3 , які відповідно до розписки про відповідальне зберігання від 14.06.2024 року переданні на зберігання ОСОБА_4 необхідно вважати повернутими.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370 - 374, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 КК України і призначити йому покарання:

-за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

-за ч. 1 ст. 357 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі;

-за ч. 3 ст. 357 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі із відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі.

Строк покарання слід рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 в порядку виконання вироку.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- оптичний диск формату CD-R 700 MB з записом відео від 24.05.2024 року, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, що знаходяться в провадженні суду - необхідно зберігати в цих матеріалах;

- оптичний диск формату CD-R 700 MB з записом відео від 24.05.2024 року, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, що знаходяться в провадженні суду - необхідно зберігати в цих матеріалах;

- оптичний диск формату CD-R 700 MB, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, що знаходяться в провадженні суду - необхідно зберігати в цих матеріалах,

- мобільний телефон Samsung Galaxy M23 5G в прозорому силіконовому чохлі із блискітками, іmei1: НОМЕР_6 , іmei2: НОМЕР_7 , бездротові навушники Samsung Galaxy Buds2pro, паспорт громадянина України (ID-картка) на ім`я ОСОБА_4 , дві б/к: «КредоБанк» № НОМЕР_5 , «Монобанк» № НОМЕР_3 , які відповідно до розписки про відповідальне зберігання від 14.06.2024 року переданні на зберігання ОСОБА_4 необхідно вважати повернутими.

Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцятиденного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.

Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1