справа № 208/5568/22
№ провадження 1-кп/208/243/24
УХВАЛА

Іменем України

02 грудня 2024 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: головуючого, судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 , представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000787 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Житомира, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, тимчасово не працюючийодружений, зареєстрований та фактично мешкає: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, о 09.45 годині 03.10.2022 року, водій ОСОБА_6 , керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 21121» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_9 , рухався по проспекту Аношкіна з боку вулиці Магнітогорської в напрямку вулиці Медичної у м. Кам`янське Дніпропетровської області.

Під час руху, Малець грубо порушуючи Правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, рухаючись з перевищенням максимальної швидкості, не менше ніж 81,4 км/год., при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожнім знаком 5.35.1 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.3 «Зебра червоно-білого кольору», розташованого в районі будинку № 86 проспекту Аношкіна, на якому перебувала пішохід ОСОБА_4 , перетинаючи проїзну частину справа наліво за напрямком руху автомобіля, заходів до зменшення швидкості, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходові, для якого може бути створена перешкода чи небезпека, не прийняв, і продовживши рух, скоїв на неї наїзд.

В результаті даної ДТП, пішоходу Савелєй спричинені тілесні ушкодження у вигляді: сполученої травми тіла з закритою черепно-мозковою травмою переломами верхньої щелепи ліворуч, виличної кістки ліворуч та виличного відростка ліворуч, рана голови ліворуч, що супроводжувалась явищами струсу головного мозку, з закритою травмою тулуба - закритий перелом лівої ключиці, перелом 2 ребра, закритим подвійним уламковим переломом лівої великогомілкової кістки зі зміщенням; закритим переломом лівої малогомілкової кістки на рівні верхньої треті зі зміщенням, закритим подвійним уламковим переломом верхньої та середньої третин правої великогомілкової кістки, закритим переломом проксимальної голівки правої малогомілкової кістки, які відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень.

Порушення ПДР України виразилося в тому, що водій Малець керуючи транспортним засобом, порушив вимоги п.п.12.4, 12.9 «б» та 18.1 згідно яких:

-п.18.1 «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»;

-п.12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.»;

-п.12.9(б) «Перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31.

Невиконання п.18.1 ПДР України знаходиться в причинному зв?язку з наслідками, що настали, оскільки зазначене порушення безпосередньо спричинили настання даної події.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_10 кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Під час проведення судового засідання, ОСОБА_10 свою вину у скоєнні злочину при зазначених у обвинувальному акті обставинах, визнав повністю.

Зазначив, що завдані потерпілій збитки відшкодував у повному обсязі. У скоєному щиро кається. З потерпілою він примирився, та просить закрити провадження у справі з цієї підстави. Нереабілітуючий характер закриття кримінальної справи з цих підстав йому роз`яснено та є зрозумілим.

Адвокат підтримав клопотання підзахисного.

Потерпіла ОСОБА_11 підтвердила пояснення обвинуваченого щодо обставин її травмування. Шкода завдана кримінальним правопорушенням, їй повністю відшкодована. Претензій до ОСОБА_10 не має. Вона примирилася з обвинуваченим та не заперечує проти закриття кримінального провадження з цих підстав. Наслідки прийняття такого рішення їй роз`яснені і є зрозумілими. Цивільний позов просить залишити без розгляду.

Представник потерпілої підтримала думку довірителя.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання про закриття справи.

Суд, вислухав клопотання та пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши надані матеріали, встановив наступне.

Наслідки закриття кримінального провадження з підстав передбачених ст. 46 КК України, всім учасникам судового засідання роз`яснені.

Статтею 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила необережний нетяжкий злочин, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим та відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду.

Цією правовою нормою закріплено інституту медіації як альтернативного способу врегулювання кримінально-правових конфліктів, в основу якого покладено посередництво у примиренні сторін.

Звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим дає змогу: потерпілому - більш оперативно отримати належну компенсацію заподіяної йому шкоди; особі, яка вчинила злочин, - бути звільненою від кримінальної відповідальності; державі зекономити фінансові та інші ресурси, необхідні для розслідування зазначених категорій справ.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться п. п. 1, 2, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК України, у порядку, встановленому КПК України. Закриття кримінальної справи зі звільненням від кримінальної відповідальності можливе лише в разі вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого КК, та за наявності визначених у законі правових підстав, вичерпний перелік яких наведено у ч. 1 ст. 44 КК України.

Примирення винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка із сторін була ініціатором, та з яких мотивів.

За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Судом встановлено, що ОСОБА_10 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч.1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого у суду відсутні, а відтак діяння, яке поставлено йому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним, отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Судом встановлено, що обвинувачений повністю розуміє свої права, визначені ч.3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави, які не є реабілітуючими.

Відповідно до пояснень потерпілої в судовому засіданні, завдана злочином матеріальна та моральна шкода відшкодована у повному обсязі, претензії до обвинуваченого відсутні. Між ними відбулось примирення.

Згідно ст. 12 КК України, ч.1 ст. 286 КК України віднесена законодавством до нетяжких злочинів.

Обвинувачений ОСОБА_10 раніше не судимий, свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю, відшкодував завдану злочином шкоду, примирився з потерпілою, що підтверджується поясненнями останньої, а тому наявні всі умови та підстави, передбачені кримінальним законом для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, та закриття кримінальної справи на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду у Постанові від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17, зазначено, що оскільки процесуальні витрати, понесені у кримінальному провадженні не є збитками, то такі витрати повинні бути розподілені судом у межах розгляду того кримінального провадження, у ході розгляду якого вони виникли.

КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зважаючи на викладене, суд вважає що процесуальні витрати понесені державою по проведенню судових експертиз, підлягають стягнення з обвинуваченого.

Доля речових доказів вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 46 КК України, ст. 284 ч.2 п.1, 350, 372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності по обвинуваченню за ч.1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Кримінальне провадження № 0000787 за обвинуваченням ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , по ч.1 ст. 286 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Речові докази по справі: автомобіль «ВАЗ 21121» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 , знявши арешт з автомобіля, залишити у останнього; копію медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_4 № 6112 від 03.10.2022 року, які знаходиться в матеріалах кримінального провадження, зберігати при справі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати по проведенню судових експертиз в загальній сумі 3 020,48 гривень.

Цивільний позов ОСОБА_4 , залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області через Заводський районний суд м. Дніпродзержинська, протягом 7-ми днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1