Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.03.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді судове провадження 11-сс/4806/126/25 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.02.2025. Цією ухвалою задоволено клопотання начальника відділу СУ ГУ НП в Закарпатській області про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою та продовжено цей строк, до 26.03.2025 з визначеним застави у розмірі 3300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 9992400 (дев`ять мільйонів дев`ятсот дев`яносто дві тисяч чотириста) грн, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, керівника гуртків у Кричівському ліцеї, несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у кримінальному провадженні № 0000543, відомості про яке 29.11.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З матеріалів судового провадження, що СУ ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 29.11.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000543 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у квітні 2024 року, точний час досудовим розслідуванням невстановлений, але не пізніше 22.04.2024, ОСОБА_9 спільно із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та іншими на даний час невстановленими особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, за грошову винагороду в розмірі від 7000 до 10000 доларів США з одного чоловіка, домовились про спільне вчинення незаконного переправлення групи осіб у кількості не менше 7 осіб, яким обмежено виїзд за кордон, через лінію державного кордону України та Румунії, яка проходить по річці Тиса неподалік с. Бедевля Тячівського району, при цьому достовірно знаючи, що на даній ділянці кордону у весняний період річка Тиса є глибоководною, а тому піший перехід на даній ділянці лінії державного кордону через русло річки Тиса у весняний період є небезпечний для життя і здоров`я особи.

ОСОБА_11 , на виконання попередніх домовленостей, діючи у змові із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та іншими на даний час невстановленими особами, з метою організації незаконного переправлення кількох осіб

-2-

через державний кордон України поза межами пунктів пропуску через лінію державного кордону, яка проходить по руслу річки Тиса поблизу с. Бедевля Тячівського району, використовуючи в якості спілкування між собою засоби мобільного зв`язку, мобільні додатки-месенджери, у квітні 2024 року, точний час досудовим розслідуванням невстановлений, але не пізніше 25.04.2024, підшукав ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (анкетні відомості щодо якого змінені, у зв`язку із застосуванням заходів безпеки щодо особи) та ще двох чоловіків призовного віку, анкетні відомості про яких на даний час не встановлені, для незаконного їх переправлення через державний кордон.

ОСОБА_11 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, але не пізніше 22.04.2024, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та іншими на даний час невстановленими особами, продовжуючи спільний злочинний умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, знаходячись на території Калуського району Івано-Франківської області, у ході особистої зустрічі, повідомив ОСОБА_13 про готовність за кошти в сумі 10000 доларів США, організувати його переправлення через державний кордон України.

ОСОБА_11 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, але пізніше 22.04.2024, у ході особистої зустрічі повідомив своєму знайомому ОСОБА_14 про готовність за кошти в сумі 8000 доларів США, організувати його переправлення через державний кордон.

Також, ОСОБА_11 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, але не пізніше 22.04.2024, використовуючи абонентський номер мобільного зв`язку НОМЕР_1 , мобільні додатки-месенджери до нього, у ході телефонної розмови із ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , повідомив їх про готовність за кошти в сумі 7000 доларів США з кожного, організувати їх переправлення через державний кордон.

23.04.2024 у період з 04 год 21 хв по 05 год 01 хв ОСОБА_11 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та іншими на даний час невстановленими особами, продовжуючи спільний злочинний умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, знаходячись за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_2 , за допомогою мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_1 , зателефонував ОСОБА_13 на мобільний телефон з абонентським номером НОМЕР_2 , ОСОБА_14 на мобільний телефон з абонентським номером НОМЕР_3 , ОСОБА_16 на мобільний телефон з абонентським номером НОМЕР_4 , а також зателефонував ОСОБА_17 , у ході телефонних розмов із якими, повідомив останніх про необхідність бути готовим для виїзду до Закарпатської області через Торунський перевал, мотивуючи це меншою кількістю контрольно-режимних пунктів Державної прикордонної служби України по маршруту слідування на територію Хустського району Закарпатської області, та про необхідність мати при собі грошові кошти за незаконне переправлення їх через державний кордон України.

Цього ж дня, 23.04.2024 о 05 год 53 хв ОСОБА_11 , діючи з прямим умислом, із корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та іншими на даний час невстановленими особами, продовжуючи спільний злочинний умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, на автомобілі марки «Opel», д.н.з. НОМЕР_5 , під`їхав до невстановленого на даний час місця на території села Гошів Долинської територіальної громади Калуського району Івано-Франківської області,

-3-

де поетапно підібрав ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , і вони всі разом поїхали автомобільною дорогою загальнодержавного значення Р21 Долина-Хуст у напрямку до м. Іршава Закарпатської області, де попередньо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , використовуючи свої знайомства, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, домовились про оренду кімнати в готелі «Прага», розташованого за адресою АДРЕСА_3 .

23.04.2024 о 08 год 52 хв ОСОБА_11 , діючи з прямим умислом, із корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та іншими на даний час невстановленими особами, продовжуючи спільний злочинний намір на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, керуючи автомобілем марки «Opel», д.н.з. НОМЕР_5 , у якому також перебували ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , прибув до готелю «Прага», що розташований за адресою Закарпатська область Хустський район м. Іршава, вул. Шевченка, 78/2, де у ході розмови з останніми повідомив обставини їх подальшого незаконного переправлення через державний кордон України, повідомивши, що їм повідомлять коли їх заберуть з готелю та перевезуть їх в об`їзд контрольно-режимного пункту Державної прикордонної служби України до місця подальшого їх переходу лінії державного кордону України і Румунії, при цьому для подальшого узгодження такого переправлення, ОСОБА_11 продиктував ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 контактний номер мобільного телефону НОМЕР_6 , яким користується ОСОБА_9

23.04.2024 приблизно о 09 год ОСОБА_11 , знаходячись в автомобілі марки «Opel», д.н.з. НОМЕР_5 , який був припаркований на території готелю «Прага», розташованого за адресою Закарпатська область Хустський район м. Іршава, вул. Шевченка, 78/2, надав вказівку ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , передати йому грошові кошти як повну оплату за організацію незаконного переправлення їх через державний кордон.

На виконання вказівки ОСОБА_11 23.04.2024, точний час досудовим розслідуванням невстановлений, але не пізніше 09 год, ОСОБА_13 передав ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 10000 доларів США, ОСОБА_14 - 8000 доларів США, ОСОБА_16 - 7000 доларів США, ОСОБА_17 - 7500 доларів США, як повної оплати за організацію незаконного переправлення їх через державний кордон.

23.04.2024 приблизно о 09 год, ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 попрямували до заздалегідь заброньованого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 номеру в готелі «Прага», а ОСОБА_11 став очікувати на території стоянки даного готелю, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , зустрічі з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншої невстановленою особою, для розподілу між собою грошових коштів, отриманих за організацію незаконного переправлення ОСОБА_13 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , через державний кордон України.

ОСОБА_11 , при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, але не пізніше 24.04.2024, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та іншими на даний час невстановленими особами, продовжуючи спільний злочинний умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, знаходячись на території Стрийського району Львівської області, у ході особистої зустрічі, повідомив ОСОБА_15 про можливість за грошові кошти в сумі 7000 доларів США, організувати його переправлення через державний кордон України.

ОСОБА_11 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, але пізніше 24.04.2024, використовуючи абонентський номер мобільного зв`язку НОМЕР_1 та мобільні додатки-месенджери до нього, у ході телефонних розмов із

-4-

двома невстановленими на даний час чоловіками призовного віку, повідомив їм про готовність за кошти в сумі 8000 доларів США з кожного, організувати їх переправлення через державний кордон.

25.04.2024 у період з 12 год 51 хв ОСОБА_11 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та іншими на даний час невстановленими особами, продовжуючи спільний злочинний умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, за допомогою додатків до мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_1 , зателефонував ОСОБА_15 на мобільний телефон з абонентським номером НОМЕР_7 , а також зателефонував іншим невстановленим двом чоловікам, у ході телефонних розмов із якими, повідомив останніх про необхідність бути готовими для виїзду до Закарпатської області через Торунський перевал, мотивуючи це меншою кількістю контрольно-режимних пунктів Державної прикордонної служби України по маршруту слідування на територію Хустського району Закарпатської області, та про необхідність мати при собі грошові кошти за незаконне переправлення їх через державний кордон України.

25.04.2024 приблизно о 13 год ОСОБА_11 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та іншими на даний час невстановленими особами, продовжуючи спільний злочинний умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, на автомобілі марки «Opel», д.н.з. НОМЕР_5 , під`їхав до невстановленого на даний час місця на території м. Моршин Стрийського району Львівської області, де поетапно підібрав ОСОБА_15 та інших двох невстановлених чоловіків, і вони всі разом поїхали в напрямку до м. Іршави Закарпатської області, де попередньо ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , використовуючи свої знайомства, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, домовились про оренду кімнати в готелі «Прага», розташованого за адресою АДРЕСА_3 .

25.04.2024 о 16 год 50 хв ОСОБА_11 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 та іншими на даний час невстановленими особами, продовжуючи спільний злочинний намір на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, керуючи автомобілем марки «Opel», д.н.з. НОМЕР_5 , у якому також перебували ОСОБА_15 та два чоловіки призовного віку, прибув до готелю «Прага», що розташований за адресою Закарпатська область Хустський район м. Іршава, вул. Шевченка, 78/2, де в ході розмови з останніми повідомив обставини їх подальшого незаконного переправлення через державний кордон України, повідомивши, що їм повідомлять коли їх заберуть з готелю та перевезуть їх в об`їзд контрольно-режимного пункту Державної прикордонної служби України до місця подальшого їх переходу лінії державного кордону України і Румунії.

25.04.2024 приблизно о 17 год ОСОБА_11 , знаходячись в автомобілі марки «Opel», д.н.з. НОМЕР_5 , який був припаркований на території готелю «Прага», розташованого за адресою: Закарпатська область Хустський район м. Іршава, вул. Шевченка, 78/2, надав вказівку ОСОБА_15 та двом невстановленим чоловікам призовного віку, передати йому грошові кошти як повну оплату за організацію незаконного переправлення їх через державний кордон.

На виконання вказівки ОСОБА_11 25.04.2024, точний час досудовим розслідуванням невстановлений, але не пізніше 17 год, ОСОБА_15 передав ОСОБА_11 грошові кошти в сумі 7000 доларів США, два інших чоловіки призовного віку по 7500 доларів США кожний, в якості повної оплати за організацію незаконного переправлення їх через державний кордон.

-5-

25.04.2024 приблизно о 17 год, ОСОБА_15 та два інших чоловіки призовного віку попрямували до заздалегідь заброньованого ОСОБА_9 та ОСОБА_10 номеру в готелі «Прага», а ОСОБА_11 став очікувати на території стоянки даного готелю, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , зустрічі з ОСОБА_10 та іншої невстановленою особою для розподілу між собою грошових коштів, отриманих за організацію незаконного переправлення ОСОБА_15 та двох інших чоловіків призовного віку через державний кордон України.

Надалі, 27.04.2024 приблизно о 08 год 22 хв, ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_12 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, продовжуючи спільний злочинний умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, за вказівкою ОСОБА_9 прибули до готелю «Прага», розташованого за адресою Закарпатська область Хустський район м. Іршава, вул. Шевченка, 78/2, на двох автомобілях, зокрема ОСОБА_10 на автомобілі марки «Volkswagen Toureg», д.н.з. НОМЕР_8 , а ОСОБА_18 на автомобілі марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_9 , де ОСОБА_10 надав вказівку ОСОБА_17 та іншим двом невстановленим чоловікам призовного віку сісти до нього в автомобіль, а ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 - до автомобіля під керуванням ОСОБА_12

27.04.2024 приблизно о 08 год 30 хв ОСОБА_10 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, використовуючи свої навики проїзду об`їзними дорогами, в обхід контрольно-режимних пунктів Державної прикордонної служби України та Національної поліції України, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Toureg», д.н.з. НОМЕР_8 , в якому перебували ОСОБА_17 та два невстановлені чоловіки призовного віку, а також ОСОБА_12 , керуючи автомобілем марки Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_9 , в якому перебували ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , виїхали колоною з міста Іршави Хустського району, у напрямку с. Бедевля Тячівського району, при цьому з метою конспірації своєї протиправної діяльності вибрали маршрут через с. Довге - с. Липча - с. Іза - м. Хуст - с. Стеблівка - смт Буштино - с. Угля - с. Вільхівці - с. Бедевля.

27.04.2024 приблизно о 11 год 50 хв, ОСОБА_10 спільно із ОСОБА_12 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , продовжуючи спільний злочинний умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, приїхавши на автомобілях марки «Volkswagen Toureg», д.н.з. НОМЕР_8 , та марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_9 , зупинились при в`їзді в смт Буштино Тячівського району, де вже їх очікував ОСОБА_6 на автомобілі марки «FORD TRANSIT CONNECT», д.н.з. НОМЕР_10 .

Після чого, ОСОБА_10 надав вказівку ОСОБА_17 та іншим двом невстановленим чоловікам призовного віку пересісти до автомобіля марки «Ford Transit Connect», д.н.з. НОМЕР_10 , під керуванням ОСОБА_6 , у свою чергу ОСОБА_12 надав вказівку ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 також пересісти до вказаного автомобіля.

На виконання вказаних вказівок, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 та інші два невстановлені чоловіки призовного віку, пересіли до автомобіля марки «Ford Transit Connect», д.н.з. НОМЕР_10 .

У подальшому, 27.04.2024 приблизно о 12 год ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими невстановленими особами, використовуючи свої навики проїзду об`їзними дорогами, в обхід контрольно-режимних пунктів Державної прикордонної служби України та Національної поліції України, керуючи

-6-

автомобілем марки «Ford Transit Connect», д.н.з. НОМЕР_10 , в якому перебували ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 та два невстановлені чоловіки призовного віку, поїхав з смт Буштино та попрямував у напрямку с. Бедевля Тячівського району, за маршрутом смт Буштино - с. Угля - с. Вільхівці - с. Бедевля Тячівського району, з метою об`їзду контрольно-режимного об`єкту Державної прикордонної служби України, розташованого при в`їзді в м. Тячів, а ОСОБА_10 та ОСОБА_12 розвернулись і попрямували в напрямку м. Іршави.

27.04.2024 приблизно о 13 год 50 хв ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та іншими невстановленими особами, продовжуючи спільний злочинний умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, керуючи автомобілем марки «Ford Transit Connect», д.н.з. НОМЕР_10 , в якому перебували ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 та два невстановлені чоловіки призовного віку, рухаючись автомобільною дорогою Н09 Мукачево-Рахів-Львів із смт Тересва Тячівського району, неподалік с. Бедевля Тячівського району, з`їхав на обочину зліва на відстані приблизно 50 метрів від річки Тиса та надав вказівку останнім виходити з даного автомобіля та бігти через річку на інший берег, оскільки там вже територія Румунії, при цьому ОСОБА_6 достовірно знаючи, що в даному місці річка Тиса є глибоководною у весняний період, запевнив ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 та двох невстановлених чоловіків призовного віку про те, що в даному місці безпечно переходити лінію державного кордону.

27.04.2024 о 13 год 57 хв, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 та два невстановлені чоловіки призовного віку за вказівкою ОСОБА_6 , вийшовши із автомобіля марки «Ford Transit Connect», д.н.з. НОМЕР_10 , побігли у напрямку лінії державного кордону України і Румунії, який проходить по руслу річки Тиса неподалік с. Бедевля Тячівського району.

Зайшовши в річку Тиса неподалік с. Бедевля Тячівського району, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 та два невстановлені чоловіки призовного віку, не маючи відповідних засобів для плавання стали тонути та звати на допомогу, однак ОСОБА_6 , побачивши це, поїхав з місця висадки у невідомому напрямку.

Внаслідок протиправної діяльності ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та іншими невстановленими особами, ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та одному невстановленому чоловіку призовного віку вдалось незаконно перетнули державний кордон України, а ОСОБА_15 та ОСОБА_13 загинули, оскільки згодом їхні тіла були виявлені на березі річки Тиса в районі м. Тячів та с. Яблунівки Хустського району, а ОСОБА_14 рахується безвісті зниклим.

26.12.2024 ОСОБА_6 затримано відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України та цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

27.12.2024 ухвалою слідчого судді до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 21.02.2025 з визначенням застави в розмірі 3300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 9992400 грн.

Постановою прокурора від 17.02.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000543 від 29.11.2024 продовжено до 03 (трьох) місяців, тобто до 26.03.2025.

Клопотання слідчого мотивовано тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів,

-7-

санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 03 років з конфіскацією майна, крім того ризики, передбачені п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 не зменшилися, продовжують існувати, оскільки ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Також клопотання мотивоване тим, що завершити досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні до строку закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою неможливо внаслідок необхідності проведення низки слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на збір доказів з метою повного, всебічного і неупередженого з`ясування всіх обставин вчиненого правопорушення та вчинення дій, пов`язаних із закінченням досудового розслідування, передбачених ст. 290 КПК України. З урахуванням наведеного слідчий вважала, що більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому виникла необхідність у продовженні строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вказала на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, а тому є підстави вважати, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які стали підставою для обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися і їх наявність стороною захисту не спростовано. При цьому слідчий суддя врахувала, що відомостей про неможливість перебування в умовах тримання під вартою ОСОБА_6 стороною захисту не надано. Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя дійшла до висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого. Разом з тим, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя врахувала характер вчиненого кримінального правопорушення, і вважала, що застава саме у розмірі 3300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб буде достатньою та гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

В апеляційній скарзі, захисник підозрюваного ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_19 просить ухвалу слідчого судді від 19.02.2025 скасувати та постановити нову ухвалу, якою зменшити розмір застави, визначивши такий у розмірі від 20 до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. В обґрунтування апеляційної скарги захисник стверджує, що додані до клопотання докази не є достатніми для підтвердження причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. Зазначає і про недоведеність ризику переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування. При цьому, вказує на те, що ОСОБА_6 має постійне місце проживання та роботи, за якими характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітню дитину, виховувався у патріотично налаштованій сім`ї, його батько проходив військову службу в складі ЗСУ за призовом під час мобілізації. Разом з тим, захисник зазначає, що визначений ОСОБА_6 розмір застави є завідомо непомірним, оскільки сукупний місячний дохід родини підозрюваного складає приблизно 37800 грн, а тому на його думку, враховуючи наведені вище дані про особу підозрюваного, йому необхідно зменшити розмір застави. Також захисник порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що такий пропущено з поважних причин, оскільки копію повного тексту оскаржуваної ухвали сторона захисту отримала 25.02.2025.

-8-

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_19 , які підтримали клопотання про поновлення строку та апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_5 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів уважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_19 задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Із матеріалів судового провадження вбачається, що сторона захисту брала участь у розгляді клопотання та була присутня під час проголошення судового рішення.

Однак, захисник вказує на те, що копію повного тексту оскаржуваної ухвали сторона захисту отримала 25.02.2025. Вказані твердження не спростовуються матеріалами судового провадження.

Зазначені обставини, на переконання апеляційного суду, перешкодили захиснику-адвокату ОСОБА_19 подати в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді у передбачений кримінальним процесуальним законом п`ятиденний строк, а тому, з огляду на приписи ст. 21, 117 КПК України, з метою недопущення порушення права на захист та доступ до правосуддя, причини пропуску строку на апеляційне оскарження, визнаються поважними, клопотання про поновлення строку - обґрунтованими і таким, що підлягає задоволенню, а пропущений строк - поновленню.

За приписами ст. 29 Конституції України та ст. 176, 177, 178 КПК України, право на свободу та особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини. Слід врахувати те, що обираючи запобіжний захід - тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідно до ст. 183 КПК України є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, і застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і його належної поведінки. Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею при розгляді клопотання про продовження строку застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою дотримано.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що СУ ГУ НП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 29.11.2024 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000543 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

26.12.2024 ОСОБА_6 затримано на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України та того ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

-9-

Ухвалою слідчого судді від 27.12.2024 за клопотанням начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Закарпатській областіщодо підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід тримання під вартою на строк до 21.02.2025 та визначено заставу 3300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 9992400 (дев`ять мільйонів дев`ятсот дев`яносто дві тисячі чотириста) грн.

17.02.2025 постановою прокурора строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 26.03.2025.

За приписами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, запобіжний захід у виді тримання під вартою обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого. Крім того, не допускається застосування найбільш суворого запобіжного заходу лише з мотиву тяжкості вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення.

Згідно ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, слідчим суддею визнана і така підтверджується наявними в провадженні доказами. З таким висновком слідчого судді погоджується і суд апеляційної інстанції.

Крім того, слідчий суддя також дослідила доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, до закінчення дії попереднього судового рішення, а саме ухвали слідчого судді від 27.12.2025, якою щодо підозрюваного ОСОБА_6 обрано запобіжний захід - тримання під вартою та визначено заставу - 3300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та з урахуванням необхідності виконання ряду процесуальних дій, а також з урахуванням існуючих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя обґрунтовано дійшла висновку про наявність обставин, які виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, оскільки ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час не змінилися та не зменшилися.

-10-

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Закарпатській області про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 до 26.03.2025, оскільки таке продовження, на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів суспільства, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою та не суперечить вимогам ст. 199 КПК України.

Колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , оскільки прокурор у повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують подальше обмеження права останнього на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Також апеляційний суд враховує, що у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 - Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

З урахуванням конкретних обставин, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції», порушень норм міжнародного права та кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування ухвали слідчого судді не встановлено.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину»,

-11-

про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, на цій стадії досудового розслідування є підтвердженою. У ході кримінального провадження обставини, які мають бути достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення на момент вручення були наявними і підтверджуються доказами, зібраними у ході досудового розслідування, а саме: протоколами допиту свідків; протоколами проведення оглядів місця події та предметів; протоколами впізнання за фотознімками; рапортом поліцейського; скріншотами переписок та іншими матеріалами даного кримінального провадження.

Органом досудового розслідування надано докази, які на даній стадії є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 . Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, що можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування про, що обґрунтовано зазначено в ухвалі слідчого судді.

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, на цій стадії досудового розслідування доведена органом досудового розслідування та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що додані до клопотання докази не є достатніми для підтвердження причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів відхиляє як безпідставні і такі, що не знаходять свого підтвердження.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Колегія суддів уважає наведені в ухвалі слідчого судді висновки правильними, оскільки тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та імовірне покарання, яке загрожує підозрюваному в разі доведення його винуватості, давали підстави слідчому судді для продовження щодо підозрюваного раніше обраного запобіжного заходу.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя перевірила та надала оцінку тим обставинам, з якими закон пов`язує порядок обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Викладені в апеляційній скарзі доводи на захист підозрюваного, не можуть бути безумовними підставами для скасування ухвали слідчого судді, оскільки не спростовують висновки слідчого судді про те, що ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені ст. 177 КПК України. До того ж обставини, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, були відомі слідчому судді під час розгляду клопотання і такі враховані при прийнятті рішення про продовження підозрюваному строку дії запобіжного заходу та не спростовують по суті законне та обґрунтоване рішення слідчого судді.

-12-

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів бере до уваги і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від суду, впливати на свідків чи інших учасників кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, або порушувати процесуальні обов`язки, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає рішення слідчого судді про продовження підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_19 у цій частині безпідставними і такі відхиляє.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність ризику переховування ОСОБА_6 від органу досудового розслідування, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знаходять свого підтвердження, оскільки наведені вище обставини беззаперечно свідчать про те, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності може вдатися до вчинення дій, спрямованих як на переховування від органу досудового розслідування та суду, так і на незаконний вплив на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Не спростовують висновків слідчого судді про доведеність указаних ризиків та неможливість їх запобіганню шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу, ніж тримання і під вартою, і посилання сторони захисту на те, що підозрюваний має постійне місце проживання та роботи, за якими характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітню дитину, виховувався у патріотично налаштованій сім`ї, його батько проходив військову службу в складі ЗСУ за призовом під час мобілізації.

Окрім того, всупереч доводів апеляційної скарги, визначений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_19 розмір застави є таким, що співвідноситься з даними про особу підозрюваного, обставинами кримінального правопорушення, а тому відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зазначеним у ч. 4, 5 ст. 182 КПК України.

Враховуючи характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а також його високий ступінь суспільної небезпеки, роль підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про визначення підозрюваному ОСОБА_6 застави в розмірі саме 3300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб,як альтернативи застосованому йому запобіжному заходу у виді тримання під вартою.

Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного та підстав уважати його завідомо непомірним для підозрюваного, колегія суддів не вбачає.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що даний випадок є виключним і застава в розмірах встановлених ч. 5 ст. 182 КПК України не здатна забезпечити виконання особою покладених на неї обов`язків.

При цьому колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

У зв`язку з чим, безпідставними і такими, що не впливають на висновки слідчого судді у частині визначення розміру застави та не дають підстав для зменшення такого,

-13-

апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що визначений ОСОБА_6 розмір застави є завідомо непомірним, оскільки сукупний місячний дохід родини підозрюваного складає приблизно 37800 грн.

Тому, апеляційний суд вважає, що встановлений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави - 3300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є необхідним і достатнім, у разі його внесення, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене вимоги апеляційної скарги захисника щодо скасування ухвали слідчого судді про продовження щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під ватою задоволенню не підлягають.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, таке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_19 з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не надано таких доказів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді та апеляційного суду, і будь-яких клопотань із цього приводу не заявлялось.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання захисника-адвоката ОСОБА_19 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.02.2025 щодо ОСОБА_8 .

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_19 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.02.2025 щодо ОСОБА_8 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді