Справа № 712/1030/22
Провадження № 1-кп/712/191/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

представника потерпілого (адвоката) ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0002773 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, на утриманні маючого дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого КП "Черкаське експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Черкаської міської ради, юридична адреса підприємства: вул. Бидгощська, 13, м. Черкаси, дорожнім робітником, депутатом, учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, інвалідом не являється, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що 12.10.2021 близько 09 години 15 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи на території між будинками, що розташовані за адресою: вулиця Смілянська, 40, м. Черкаси, та вул. Гоголя, 273 м. Черкаси, в ході раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи з умислом, направленим на нанесення тілесних ушкоджень, наніс удар лезом ножа ОСОБА_9 в область поперекової ділянки зліва, внаслідок чого, відповідно до висновку експерта КУ «Черкаське обласне бюро СМЕ» від 28.10.2021 №02-01/293, спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани лівої поперекової ділянки, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Водночас, дії ОСОБА_10 органами досудового розслідування згідно обвинувального акту кваліфіковані за ч.4 ст. 296 КК України, за яким обвинувачений 12.10.2021 близько 09 години 15 хвилин перебуваючи в громадському місці на території між будинками, що розташовані за адресою: вулиця Смілянська, 40, м. Черкаси, та вул. Гоголя, 273 м. Черкаси, в ході раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , маючи умисел на грубе порушення громадського порядку, з метою самоствердження та демонстрації власної переваги над іншими особами, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, нехтуючи загально визнаними правилами поведінки і моральності, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на вчинення хуліганства із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, а саме розкладного ножа, який мав із собою, тримаючи його у руках, не звергаючи увагу на присутність інших осіб, наніс удар лезом ножа ОСОБА_9 в область поперекової ділянки зліва, внаслідок чого, відповідно до висновку експерта КУ «Черкаське обласне бюро СМЕ» від 28.10.2021 №02-01/293, спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді колото- різаної рани лівої поперекової ділянки, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, чим грубо порушив громадський порядок і спокій громадян.

Обвинувачений ОСОБА_11 , свою вину не визнав та пояснив, що 12.10.2021 він приїхав до своєї знайомої ОСОБА_12 , щоб з`ясувати причину несправності її автомобіля. До нього підійшов ОСОБА_9 , який кричав і грубо виражався в його бік нецензурною лайкою. Розпочався конфлікт з приводу неправильного, на думку ОСОБА_13 , припаркованого автомобіля. Отже ОСОБА_14 почав його штовхати лобом в лоб і імітував удари в живіт, погрожував, що щось зробить з його автомобілем. Він виставив руку, після чого потерпілий почав йому наносити удари, зокрема в обличчя та по спині. Він обороняючись дістав з кишені складний ніж та випадково наніс удар ножем ОСОБА_9 . Вважає, що його дії підпадають під необхідну оборону. Оскільки йому було нанесені тілесні ушкодження, він звернувся до правоохоронних органів з заявою про вчинення відносно нього кримінального правопорушення. Просив виправдати. Цивільний позов не визнав.

Потерпілий ОСОБА_9 в судові засідання на неодноразові виклики не з`являвся, у тому числі в режимі відео конференції на зв`язок не виходив, покази суду не надавав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення доведена перед судом наступними доказами.

- даними протоколу огляду місця події від 12.10.2021 території біля будинку по АДРЕСА_2 , в ході якого зафіксовано обстановку, в якій скоєно злочин, в ході ОМП нічого не вилучено;

- даними протоколу затримання особи, підозрюваного у вчиненні злочину від 12.10.2021 ОСОБА_5 , в ході якого під час особистого обшуку особи у затриманого з правої кишені куртки виявили та вилучили складний ніж (проведена у подальшому цитологічна експертиза не виявила кров на вказаному ножі);

- показаннями свідка ОСОБА_15 яка вказала, що вона є сусідкою ОСОБА_9 12.10.2021 вона перебувала на подвір`ї свого приватного домоволодіння та близько 09:15 почула словесний конфлікт між ОСОБА_9 та невідомим (далі ОСОБА_5 ). Додала, що ОСОБА_9 штовхав обвинуваченого головою, тим самим прижимаючи його до куща. Після цього ОСОБА_9 прокричав «мене ріжуть» Охарактеризувала потерпілого ОСОБА_9 з негативної сторони;

- показаннями свідка ОСОБА_16 , який проживає в сусідньому багатоквартирному будинку та вказав, що 12.10.2021 була сутичка між двома чоловіками, потім між ними зав`язалася бійка. ОСОБА_9 наніс декілька ударів обвинуваченому . Він не бачив бійки, оскільки вона розпочалася за його спиною;

- показаннями свідка ОСОБА_12 , яка є знайомою ОСОБА_5 та вказала, що вона працює в аптеці неподалік будинку ОСОБА_9 та має у власності автомобіль чорного кольору марки «Опель» НОМЕР_1 . 12.10.2021 вона перебувала на робочому місці, автомобіль припаркувала у дворі будинку, де знаходиться аптека. При цьому в автомобілі трапилась поломка і вона зателефонувала знайомому ОСОБА_5 , щоб той її усунув. Після 9:00 год. їй зателефонував ОСОБА_5 та повідомив, що він біля автомобіля, в цей же час її колеги повідомили що її шукає якийсь чоловік. Вийшовши у двір вона побачила раніше незнайомого їй ОСОБА_9 та ОСОБА_5 . Між чоловіками почалася сутичка, в ході якої вони штовхалися. Вона бачила, як потерпілий наносив обвинуваченому тілесні ушкодження та виражався нецензурною лайкою, вів себе агресивно, раптом потерпілий закричав і присів. Пізніше вона побачила ніж без крові;

- показаннями свідка ОСОБА_17 , який проживає в квартирі, вікна якої виходять у двір, де трапилась подія та вказав, що 12.10.2021 близько 09 години 15 хвилин він почув сварку, потім крик та підбіг до вікна і побачив, що ОСОБА_9 лежить на землі та вказав, що словесний конфлікт ніби - то розпочав останній. Особи в ході конфлікту штовхалися.

- даними протоколу проведення слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 від 12.01.2022, в якому він відтворив механізм нанесення тілесних ушкоджень;

- висновком експерта КУ «Черкаське обласне бюро СМЕ» від 28.10.2021 №02-01/293, згідно якого потерпілому ОСОБА_9 спричинено тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани лівої поперекової ділянки, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що всі вищенаведені докази винності ОСОБА_5 у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.

Разом з цим, органом досудового розслідування, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 296 КК України, тобто - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Як вбачається з пред`явленого ОСОБА_18 обвинувачення, яке підтримане прокурором у судовому засіданні, у вину обвинуваченому ставиться намагання зухвало протиставити себе суспільству, показати зверхність до загальноприйнятих правил та норм поведінки.

Так, безпосереднім об`єктом кримінально-правової охорони за ст.296 КК України є громадський порядок, тобто суспільні відносини, сформовані внаслідок дії правових норм, а також морально-етичних засад, звичаїв, традицій та інших позаюридичних чинників, і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.

Хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом. Таке посягання, як правило, здійснюється в людних або громадських місцях, зазвичай з ініціативи правопорушника, супроводжується нецензурною лайкою та/або фізичним насильством, пошкодженням майна та призводить до заподіяння моральної й матеріальної шкоди.

Суд враховує судову практику із розгляду кримінальних проваджень, пов`язаних з обвинуваченням у хуліганстві. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 288/1158/16-к міститься висновок про таке.

Для юридичної оцінки діяння за статтею 296 КК обов`язковим є поєднання ознак об`єктивної сторони цього злочину у виді грубого порушення громадського порядку, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом, і суб`єктивної сторони, зокрема, мотиву явної неповаги до суспільства.

За відсутності відповідного мотиву, коли застосування насильства зумовлене неприязними стосунками з потерпілим і прагненням завдати шкоди конкретній особі з особистих спонукань, сам собою факт вчинення протиправних дій у громадському місці в присутності сторонніх осіб не дає достатніх підстав для кваліфікації їх як хуліганства.

Тому дії, що супроводжувалися погрозами вбивства, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, обумовлені особистими неприязними стосунками, підлягають кваліфікації за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

У цьому кримінальному провадженні обстановка й обставини подій, динаміка їх розвитку й об`єктивні ознаки насильницької поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 свідчать про те, що вона була зумовлена особистою неприязню до потерпілого ОСОБА_9 , яка виникла раптово через сварку у відповідь на дії потерпілого, прагненням помститися йому, а не бажанням протиставити себе суспільству і продемонструвати зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки.

Зазначене дає підстави для висновку про відсутність у діях обвинуваченого мотиву явної неповаги до суспільства, що є обов`язковою юридичною ознакою злочину, передбаченого статтею 296 КК.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України суд може змінити обвинувачення та перекваліфікувати дії обвинуваченого на закон, що передбачає відповідальність за менш тяжкий злочин, не виправдовуючи обвинуваченого за тим обвинуваченням, яке йому було пред`явлено.

При цьому суд враховує положення ст. 337 КПК України, згідно яких судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення, і з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Виходячи з вищезазначеного, суд застосовує положення ч.3 ст. 337 КПК і змінює правову кваліфікацію кримінального правопорушення з метою покращення становища обвинуваченого ОСОБА_5 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 зумовлені наміром завдати шкоди здоров`ю потерпілого під час бійки і безпосередньо спрямовані на досягнення цього результату, а тому містять об`єктивні та суб`єктивні ознаки кримінального правопорушення проти особи і підлягають кваліфікації за наслідками, що настали, як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, - за частиною другою статті 125 КК України

Крім того, суд критично відноситься до показів обвинуваченого ОСОБА_5 щодо кваліфікації його дій, як необхідна оборона, оскільки вони спростовуються вищепереліченими доказами матеріалів кримінального провадження.

За таких обставин, аналізуючи всі докази в їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення приходить до висновку, про доведеність винуватості ОСОБА_5 у тому, що 12.10.2021 він умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_9 легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад його здоров`я, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 125 КК України.

Підсудним ОСОБА_5 вчинено умисне кримінальне правопорушення кримінальний проступок згідно з класифікацією кримінальних правопорушень, які містяться у ст. 12 КК України.

Призначаючи підсудному вид покарання, суд враховує те, що обвинувачений не судимий, позитивно характеризується, має на утриманні неповнолітню дитину, працює, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що обтяжують його покарання відсутні.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді накладення штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

Згідно із п.2 ч.1 ст. 49 КК особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

З дня вчинення передбаченого ч.2 ст. 125 КК України кримінального правопорушення пройшло більше трьох років, тому суд звільняє обвинуваченого від покарання за вказане кримінальне правопорушення.

Потерпілим ОСОБА_9 заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування завданої злочином моральної шкоди в сумі 200 000 грн та судових витрат за правову допомогу в сумі 21 000 грн.

При вирішенні цивільного позову суд керується наступним.

Згідно з ч.2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня винуватості особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, котра її завдала, за наявності її винуватості, крім випадків, установлених ч. 2 цієї статті.

Отже щодо вимог про відшкодування моральної шкоди, суд зазначає, що твердження позивача про завдання йому моральної шкоди, внаслідок протиправних дій обвинуваченого є обґрунтованим, але зауважує, що своєю поведінкою потерпілий, спровокував обвинуваченого на певні дії, оскільки ОСОБА_5 також отримав тілесні ушкодження, що підтверджується висновком спеціаліста в галузі судово медичної експертизи КУ «Черкаського обласного бюро судово медичної експертизи» № 02-01/876.

У зв`язку з характером і глибиною душевних, емоційних, моральних страждань, які переніс потерпілий, ґрунтуючись на принципах розумності, виваженості і справедливості суд вважає, що з обвинуваченого ОСОБА_5 на підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, відповідно до ст. ст. 128, 368 КПК України, на користь потерпілого ОСОБА_9 необхідно стягнути моральну шкоду в розмірі 10 000 гривень.

На підставі п.1 ч.1 ст.118 КПК України витрати на правову допомогу відносяться до процесуальних витрат, які згідно з ч. 1 ст. 124 КПК України відшкодовуються обвинуваченим.

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Приймаючи до уваги, що суду надані умови договору про надання правничої допомоги, а також докази щодо виконаних робіт, вимоги щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, тому витрати за надання правової допомоги адвокатом підлягають задоволенню в сумі 21 000,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови у цивільному позові.

Враховуючи те, що відпала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, суд вважає доцільним скасувати арешт, з майна, а саме: складний ніж, куртку сірого кольору, накладений ухвалами слідчих суддів Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.10.2021 та від 05.11.2024.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн.

На підставі ч.5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених п.2 ч.1 ст. 49 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди та судових витрати за правову допомогу, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в сумі 10 000,00 грн та судові витрати за правову допомогу у сумі 21 000,00 грн., всього 31 000,00 грн.

Скасувати арешт з майна, а саме: складного ножа, куртки чоловічої (сірого кольору), який накладено ухвалами слідчих суддів Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.10.2021 (справа № 712/11250/21) та від 05.11.2021 (справа № 712/11249/21).

Речові докази, а саме:

- складний ніж, який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області за адресою: вул. Пастерівська, 104, м. Черкаси (квитанція №5030)- знищити;

- куртка чоловіча сірого кольору, яка зберігається у власника ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , залишити йому за належністю;

- медична карта стаціонарного хворого №13470 КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої допомоги» Черкаської обласної ради хворого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зберігається в КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої допомоги» Черкаської обласної ради за адресою: вул. Самійла Кішки, 210, м. Черкаси залишити за належністю у КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої допомоги» Черкаської обласної ради.

Копію вироку вручити прокурору і обвинуваченому негайно після проголошення. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду в установленому законодавством порядку протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Головуючий ОСОБА_1