Справа № 308/3480/18
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

його захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке 09.02.2016 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000027 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Середнє Ужгородського району Закарпатської області, громадянина України, українця, одруженого, приватного підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 3 ст. 362 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.09.2007 ОСОБА_4 призначений на посаду головного спеціаліста сектору землеустрою та охорони земель відділу земельних ресурсів в Ужгородському районі, головного спеціаліста відділу Державного земельного кадастру, а 12.12.2015 переведений на посаду головного спеціаліста відділу державного земельного кадастру Управління Держгеокадастру в Ужгородському районі Закарпатської області, державний службовець 12 рангу.

У відповідності до Положення про управління Держгеокадастру в Ужгородському районі Закарпатської області, затвердженого Наказом Державного агентства земельних ресурсів України від 03.03.2015 зі змінами від 16.06.2015, та Посадової інструкції, затвердженої начальником Управління Держгеокадастру в Ужгородському районі від 22.12.2015, головний спеціаліст відділу Державного земельного кадастру управління підпорядковується керівнику, але самостійно приймає рішення щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру, несе персональну відповідальність за ці рішення.

Статтею 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр» визначено, що Державний земельний кадастр це єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, розподіл земель між власниками і користувачами, а державна реєстрація земельної ділянки - це знесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера. Внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами.

У відповідності до Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 17.10.2012 №1051 знесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр та зазначеного Порядку. Документи, які є підставою для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, мають відповідати вимогам законодавства.

Згідно ст. 9, ст. 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюється державним кадастровим реєстратором. Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, перевіряє відповідність документів вимогам законодавства, за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації, якщо заявником подано документи не в повному обсязі, або встановлено невідповідність поданих документів вимогам законодавства.

Згідно постанови Кабінету міністрів України від 17.11.2004 №1553 Про затвердження Положення про Державний фонд документації із землеустрою» фонд формується на основі збирання, обробки, обліку матеріалів, отриманих у результаті проведення землеустрою незалежно від місця розташування земельних ділянок та форми власності на них, вся документація із землеустрою зберігається у відповідних відділах Держземагенства, матеріали державного фонду надаються у користування за письмовим запитом та частково на платній основі.

Крім цього, саме в Управлінні Держземагенства зберігаються картографічні матеріали Державного фонду, які надаються у користування на платній основі у вигляді експлікації земель, а саме цей документ відображає віднесення земель до тих чи інших видів використання.

Вичерпний перелік підстав набуття права власності та права користування земельними ділянками із земель державної та комунальної власності визначені ст.ст. 116, 118, 122, 134, 186 Земельного Кодексу України.

Керуючись вказаними нормативно правовими актами у своїй діяльності, ОСОБА_4 , несучи персональну відповідальність за внесення даних до Державного земельного кадастру, достовірно знаючи в силу своїх службових обов`язків про порядок складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), перебуваючи на посаді державного кадастрового реєстратора головного спеціаліста відділу Державного земельного кадастру управління Держгеокадастру в Ужгородському районі, 16.01.2016, без наявності всіх передбачених законом документів, достовірно знаючи, що державний акт на траво постійного користування земельною ділянкою ІІ-ЗК №001696 від 03.07.1997 виданий ДП «Радгосп-заводу Ужгородський» визнано недійсним, а сама документація не відповідає вимогам законодавства, не містить всіх відомостей, передбачених для такого виду документації, у ній відсутнє погодження меж земельної ділянки, відсутнє обмеження у використанні земельної ділянки, в текстовій та графічній частині не зазначено інженерну споруду державної прикордонної смуги та Державна прикордонна служба не зазначена як суміжний землекористувач, незаконно, безпідставно, здійснив несанкціоновану зміну інформації, яка обробляється в автоматизованій системі, єдиній державній геоінформаційній системі Державному земельному кадастрі, шляхом внесення даних про формування земельної ділянки на землях комунальної власності, присвоїв їй кадастровий номер, відкрив Поземельну книгу та зареєстрував право державної власності на земельну ділянку площею 16,3460 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в м. Ужгороді з кадастровим номером :48:001:0037.

Крім цього, ОСОБА_4 , несучи персональну відповідальність за внесення даних до Державного земельного кадастру, достовірно знаючи в силу своїх службових обов`язків про порядок складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), перебуваючи на посаді державного кадастрового реєстратора головного спеціаліста відділу Державного земельного кадастру управління Держгеокадастру в Ужгородському районі, 16.01.2016, без наявності всіх передбачених законом документів, достовірно знаючи, що державний акт на право постійного користування земельною ділянкою ІІ-ЗК №001696 від 03.07.1997 виданий ДП «Радгосп-заводу Ужгородський» визнано недійсним, а сама документація не відповідає вимогам законодавства, не містить всіх відомостей, передбачених для такого виду документації, у ній відсутнє погодження меж земельної ділянки, відсутнє обмеження у використанні земельної ділянки, в текстовій та графічній частині не зазначено інженерну споруду державної прикордонної смуги та Державна прикордонна служба не зазначена як суміжний землекористувач, незаконно, безпідставно, діючи повторно, здійснив несанкціоновану зміну інформації, яка обробляється в автоматизованій системі, єдиній державній геоінформаційній системі Державному земельному кадастрі, шляхом внесення даних про формування земельної ділянки на землях комунальної власності, присвоїв їй кадастровий номер, відкрив Поземельну книгу та зареєстрував право державної власності на земельну ділянку площею 20,3032 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в м. Ужгороді з кадастровим номером

:56:001:0136.

Крім цього, ОСОБА_4 , несучи персональну відповідальність за знесення даних до Державного земельного кадастру, достовірно знаючи в силу своїх службових обов`язків про порядок складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), перебуваючи на посаді державного кадастрового реєстратора головного спеціаліста відділу Державного земельного кадастру управління Держгеокадастру в Ужгородському районі, 16.01.2016, без наявності всіх передбачених законом документів, достовірно знаючи, що державний акт на право постійного користування земельною ділянкою ІІ-ЗК №001696 від 03.07.1997 виданий ДП «Радгосп-заводу Ужгородський» визнано недійсним, а сама документація не відповідає вимогам законодавства, не містить всіх відомостей, передбачених для такого виду документації, у ній відсутнє погодження меж земельної ділянки, відсутнє обмеження у використанні земельної ділянки, в текстовій та графічній частині не зазначено інженерну споруду державної прикордонної смуги та Державна прикордонна служба не зазначена як суміжний землекористувач, незаконно, безпідставно, діючи повторно, здійснив несанкціоновану зміну інформації, яка обробляється в автоматизованій системі, єдиній державній геоінформаційній системі Державному земельному кадастрі, шляхом внесення даних про формування земельної ділянки на землях комунальної власності, присвоїв їй кадастровий номер, відкрив Поземельну книгу та зареєстрував право державної власності земельну ділянку площею 6,6186 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в м. Ужгороді з кадастровим номером :49:001:0361.

За такого, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 3 ст. 362 КК України, а саме несанкціонована зміна інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, вчинена особою, яка має право доступу до неї, а також несанкціонована зміна інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, вчинена особою, яка має право доступу до неї, вчинена повторно.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті не визнав та вказав, що винним себе не вважає. Наголосив, що у своїй діяльності керувався виключно законом та діяв в межах постанови КМУ №1051 як державний кадастровий реєстратор на посаді головного спеціаліста Держгеокадастру в Ужгородському районі.

Вказав, що в його обов`язки входило перевіряти склад поданої йому на реєстрацію технічної документації відповідно до ЗУ «Про Державний земельний кадастр». Показав, що перший раз він відмовив у реєстрації вказаних земельних ділянок, оскільки подані документи містили недоліки. При повторній заявці всі недоліки були усунені. Зазначив, що підставою для розробки технічної документації був наказ Держгеокадастру в Закарпатській області, який був основним документом, на підставі якого розроблялася дана документація. Наголосив, що про скасування державного акту на право постійного користування земельною ділянкою судом йому не було нічого відомо, оскільки на той час ЄДРСР не вівся, а подання такого акту під час реєстрації земельної ділянки не вимагається.

Крім того, зазначив, що проведення перевірок щодо наявності нерухомого майна на земельній ділянці в його обов`язки не входило. Тому, перевіривши подані документи з метою вчасного виконання покладених на нього обов`язків, провів реєстрацію вказаних земельних ділянок.

Допитаний у судовому засіданні представник Ужгородської міської ради ОСОБА_6 пояснив, що земельні ділянки за кадастровими номерами :56:001:0136, :49:001:0361, :48:001:0037 перебувають у комунальній власності міста та ніколи не вибували з такої, а місту шкода не завдана. На уточнююче запитання про те, чи вибували вказані земельні ділянки з комунальної власності 16.01.2016 показав, що йому про це нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_7 показав, що працював на посаді директора ДП «Радгосп-заводу Ужгородський» у період з 2010 по 2014 роки. Пояснив, що всі розпорядження по земельних питаннях давав голова ліквідаційної комісії ОСОБА_8 . Повідомив, що на балансі ДП перебували і державні землі, на які вони підготовлювали відповідну документацію та землі, що оформлював ОСОБА_4 знаходилися у яблуневому саду. Зауважив, що про наявність рішення господарського суду про скасування права власності на землі ДП «Радгосп-заводу Ужгородський» йому не було відомо.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засідання пояснила, що в той час була начальником Управління Держгеокадастру в Ужгородському районі, а ОСОБА_4 перебував у її підпорядкуванні. Зауважила, що реєстратор є самостійним у прийнятті рішень і не підзвітний керівнику. Додала, що відповідальність за подані документи реєстратору несе сертифікований землевпорядник. Також вказала, що про рішення господарського суду про скасування права власності на землі ДП «Радгосп-заводу Ужгородський» їй стало відомо пізніше.

Допитаний у судовому засідання експерт ОСОБА_10 пояснив, що він проводив вказані судові експертизи з питань землеустрою та судові оціночно-земельні експертизи, за результатами яких виклав висновок №8969 від 28.10.2017 року, висновок №9826 від 29.10.2017 року та висновок №9827 від 30.10.2017 року. Зазначив, що експертизи ним були проведені відповідно до методичних рекомендацій, згідно до положень Закону, та підтримав вказані висновки. Зауважив, що розбіжності у датах описової частини висновку експерта щодо проведення огляду місцевості та датах самого висновку якщо такі і існують, то це технічна помилка, яка не впливає на суть висновку.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його вина у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 3 ст. 362 КК України за вищевказаних обставин підтверджується документами та речовими доказами, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні.

- Посадова інструкція головного спеціаліста відділу Державного земельного кадастру ОСОБА_4 , у якій вказано його завдання, обов`язки та повноваження, права, відповідальність. Згідно вказаної інструкції, він підпорядковується безпосередньо керівнику, але самостійно приймає рішення щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей, відмову у здійсненні таких дій та несе персональну відповідальність за ці рішення.

- Наказ Управління Держгеокадастру в Ужгородському районі ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області №38-к від 22.12.2015, згідно якого ОСОБА_4 переведено на посаду головного спеціаліста відділу державного земельного кадастру Управління Держгеокадастру в Ужгородському районі Закарпатської області з 22 грудня 2015 року.

- Протокол тимчасового доступу до речей і документів від 31.01.2018 та опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 31.01.2018, згідно яких було вилучено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території міста Ужгород щодо земельної ділянки з кадастровим номером :56:001:0136, поземельну книгу на земельну ділянку :56:001:0136 без підписів та печатки реєстратора, технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території міста Ужгород щодо земельної ділянки з кадастровим номером :49:001:0361, поземельну книгу на земельну ділянку :49:001:0361, технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території міста Ужгород щодо земельної ділянки з кадастровим номером :48:001:0037, поземельну книгу на земельну ділянку :48:001:0037, витяги на вказані земельні ділянки, у який у графі форма власності вказано «Державна», заяву про реєстрацію земельної ділянки ЗВ-016 від 06.01.2016 на 7 арк., заяву про державну реєстрацію ЗВ-016 від 11.01.2016 на 2 арк., заяву про реєстрацію земельної ділянки ЗВ-16 від 06.01.2016 на 7 арк., заяву про державну реєстрацію ЗВ-016 від 11.01.2016 на 2 арк., заяву про державну реєстрацію без підпису на 1 арк. Вказані документи були досліджені судом у судовому засіданні.

- Висновок судової експертизи з питань землеустрою та судової оціночно-земельної експертизи №8969 від 28.10.2017 року, згідно якого розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного

сільськогосподарського виробництва на території міста Ужгород щодо земельної ділянки з кадастровим номером :56:001:0136 не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування.

Невідповідність полягає у: відсутність погодження меж земельної ділянки у відповідності до

чинного законодавства України; в текстовій і графічній частині не зазначено інженерну споруду

Державної прикордонної смуги; Державна прикордонна служба не зазначена як суміжний

землекористувач; відсутність обмежень у використані земельної ділянки, а саме зон з особливим режимом використання земель.

Ринкова вартість земельної ділянки з кадастровим номером :56:001:0136, площею 20,3032 га на території м. Ужгород для ведення товарного сільськогосподарського виробництва станом на 11 січня 2016 року могла становити 1 720 000,00 грн.

- Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території міста Ужгород щодо земельної ділянки з кадастровим номером :56:001:0136, розроблена ФОП ОСОБА_11 , яка судом була досліджена у судовому засіданні та у якій наявні недоліки, вказані експертом. Крім того, як на підтвердження права користування земельною ділянкою у технічній документації міститься копія Державного акту ІІ-ЗК №001696.

- Висновок судової експертизи з питань землеустрою та судової оціночно-земельної експертизи №9826 від 29.10.2017 року, згідно якого розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території міста Ужгород щодо земельної ділянки з кадастровим номером :49:001:0361 не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування.

Невідповідність полягає у: відсутність погодження меж земельної ділянки у відповідності до чинного законодавства України; в текстовій і графічній частині не зазначено інженерну споруду Державної прикордонної смуги; Державна прикордонна служба не зазначена як суміжний землекористувач; відсутність обмежень у використані земельної ділянки, а саме зон з особливим режимом використання земель.

Ринкова вартість земельної ділянки з кадастровим номером :49:001:0361, площею 6,6186 га на території м. Ужгород для ведення товарного сільськогосподарського виробництва станом на 11 січня 2016 року могла становити 6 110 000,00 грн.

- Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території міста Ужгород щодо земельної ділянки з кадастровим номером :49:001:0361, розроблена ФОП ОСОБА_11 , яка судом була досліджена у судовому засіданні та у якій наявні недоліки, вказані експертом. Крім того, як на підтвердження права користування земельною ділянкою у технічній документації міститься копія Державного акту ІІ-ЗК №001696.

- Висновок судової експертизи з питань землеустрою та судової оціночно-земельної експертизи №9827 від 30.10.2017 року, згідно якого розроблена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території міста Ужгород щодо земельної ділянки з кадастровим номером :48:001:0037 не відповідає вимогам земельного законодавства та іншим нормативним документам з питань землеустрою та землекористування.

Невідповідність полягає у: неповноті комплекту документів, що повинні міститись у технічній документації; відсутність погодження меж земельної ділянки у відповідності до чинного законодавства України; в текстовій і графічній частині не зазначено інженерну споруду Державної прикордонної смуги; Державна прикордонна служба не зазначена як суміжний землекористувач; відсутність обмежень у використані земельної ділянки, а саме зон з особливим режимом використання земель.

Ринкова вартість земельної ділянки з кадастровим номером :48:001:0037, площею 16,3460 га на території м. Ужгород для ведення товарного сільськогосподарського виробництва станом на 11 січня 2016 року могла становити 1 509 000,00 грн.

- Технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території міста Ужгород щодо земельної ділянки з кадастровим номером :48:001:0037, розроблена ФОП ОСОБА_11 , яка судом була досліджена у судовому засіданні та у якій наявні недоліки, вказані експертом. Крім того, як на підтвердження права користування земельною ділянкою у технічній документації міститься копія Державного акту ІІ-ЗК №001696.

- Рішення Господарського суду Закарпатської області від 28.11.2008 року, згідно якого визнано недійсними рішення виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 25.12.96 р. за №218 «Про виділення, приватизацію та продаж земельних ділянок» в частині п. 1.5 від 26.02.97 р. за №26 «Про виділення, приватизацію та продаж земельних ділянок» в частині п. ІХ.8. та державний акт на право користування земельною ділянкою серії ІІ-ЗК №001696 від 03.07.97 р., виданий виконавчим комітетом Ужгородської міської ради.

- Ухвала Львівського апеляційного господарського суду від 11.06.2009 року, якою відмовлено у прийнятті апеляційної скарги ДП «Радгосп-завод «Ужгородський» б/н від 01.06.2009 року, та повернуто таку скаржнику.

- Постанова Вищого господарського суду України від 17.11.2009 року, згідно якої касаційну скаргу Державного підприємства «Радгосп-Завод» «Ужгородський» залишено без задоволення, ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 11.06.2009 року без змін.

Суд не бере до уваги доводи обвинуваченого про те, що про скасування державного акту на право користування земельною ділянкою серії ІІ-ЗК №001696 від 03.07.97 рішенням суду йому не було відомо через те, що на той час не було ЄДРСР, оскільки додані до матеріалів кримінального провадження примірники рішення Господарського суду Закарпатської області від 28.11.2008 року, ухвала Львівського апеляційного господарського суду від 11.06.2009 року та постанова Вищого господарського суду України від 17.11.2009 року видрукувані саме з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Суд зазначає, що згідно відомостей, вказаних у Реєстрі на доданих копіях судових рішень, рішення Господарського суду Закарпатської області від 28.11.2008 року було оприлюднено 06.02.2009 року, ухвала Львівського апеляційного господарського суду від 11.06.2009 року оприлюднена 11.07.2009 року, а постанова Вищого господарського суду України від 17.11.2009 року оприлюднена 22.04.2010, в той час як ОСОБА_4 вчиняв реєстраційні дії стосовно земельних ділянок 16.01.2016 року.

Дослідивши та проаналізувавши в сукупності надані сторонами докази, перевіривши їх на предмет належності та допустимості, суд, ґрунтуючись на засадах справедливості, виваженості та неупередженості, прийшов до наступного висновку.

Так, вказані висновки експерта в комплексі з іншими доказами, беззаперечно вказують на наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_4 ознак несанкціонованої зміни інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, вчинені особою, яка має право доступу до неї, а також ознак несанкціонованої зміни інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, вчинені особою, яка має право доступу до неї, вчинені повторно.

Суд визнає вищезазначені здобуті докази належними, допустимими, достатніми і достовірними, оскільки вони отримані в порядку, встановленому КПК України. Судом було вжито передбачені законом заходи для допиту усіх свідків, зазначених стороною обвинувачення та захисту, а також досліджені всі докази, надані учасниками кримінального провадження.

При цьому, суд відхиляє доводи сторони захисту про невинуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, та вважає такі як спосіб захисту з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності. Також суд вважає, що раніше викладені доводи захисника обвинуваченого у клопотанні про визнання висновків експерта недопустимими, не містять належних обґрунтувань для того, щоб такі докази були визнанні недопустимими.

У відповідності до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України, та сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду доказів.

Згідно ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 та ч. 3 ст. 362 КК України, а саме несанкціонована зміна інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, вчинені особою, яка має право доступу до неї, а також несанкціоновані зміни інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, вчинені особою, яка має право доступу до неї, вчинені повторно.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, керуючись положенням статті 50 КК України та приймаючи до уваги те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 362 КК України в межах санкції вказаної статті у виді виправних робіт на певний строк, та позбавлення волі на певний строк в межах санкції ч. 3 ст. 362 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів. Підстав для застосування до обвинуваченого вимог ст. 69 КК України суд не вбачає.

Також при визначенні покарання обвинуваченому суд враховує, що останній є осудним в розумінні ч. 1 ст. 19 КК України, вчинив нетяжкий та тяжкий злочини, особу винного, який має сім`ю та постійне місце проживання, одну повнолітню та неповнолітню дитину, не веде аморальний спосіб життя, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Крім цього, суд приймає до уваги ту обставину, що суду не надано відомостей про перебування обвинуваченого на обліку у лікарів нарколога, психіатра та фтизіатра.

З урахуванням обставин і наслідків злочину, враховуючи можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного покарання, суд вважає за необхідне застосувати до нього положення ст. 75 КК України та звільнити від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Разом з тим, виходячи з положень п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання й у випадку встановлення передбачених у статті 49 КК України підстав та відсутності заперечень з боку обвинуваченого закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності.

Згідно з приписами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до частини 5 статті 74 КК України особу також може бути за вироком суду звільнено від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Звільнення від покарання на наведеній підставі застосовується у випадках, коли суд не може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до статті 49 КК України. Зокрема у випадку, якщо особа заперечує свою вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, тоді суд за наявності підстав визнає особу винною у вчиненні злочину, виносить обвинувальний вирок і звільняє її від покарання, керуючись зазначеною нормою матеріального права та частини 5 статті 74 вказаного Кодексу.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності №12 від 23.12.2005 року судам роз`яснено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що одне з вчинених ОСОБА_4 кримінальних діянь, передбачене ч. 1 ст. 362 К України, відноситься до категорії нетяжких злочинів у відповідності до ст. 12 КК України (станом на момент вчинення до злочинів невеликої тяжкості), з дати вчинення інкримінованого ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення (16.01.2016 року), до винесення судового рішення минуло більше 2 років, а тому суд вважає, що у даному випадку підлягає застосуванню загальний термін звільнення від кримінальної відповідальності, який відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України (у редакції статті, станом на момент вчинення) становить два роки. Будь-яких підстав для перерви чи зупинення перебігу строку давності притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 49 КК України судом не встановлено, сторонами в судовому засіданні відповідних зауважень не подано, а відтак, на переконання суду, наявні підстави, передбачені ст. 49 КК України для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Водночас, суд зазначає, що звільнення від кримінальної відповідальності в порядку ст. 49 КК України не відноситься до реабілітуючих підстав.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Розподіл витрат на залучення експерта вирішити відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 84, 86, 94, 369-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України, і призначити йому покарання у виді виправних робіт строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від призначеного судом покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України (у редакції статті, станом на момент вчинення) у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 362 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки з позбавленням права обіймати посади та займатися діяльністю, які пов`язані з наданням послуг у сфері обробки інформації в автоматизованих системах та інформаційної безпеки на підприємствах усіх форм власності строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного судом основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до вимог ст. 77 КК України додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади та займатися діяльністю, які пов`язані з наданням послуг у сфері обробки інформації в автоматизованих системах та інформаційної безпеки на підприємствах усіх форм власності строком на 1 (один) рік, виконувати реально після набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою згідно ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16.03.2018, з подальшим внесенням застави скасувати.

Повернути заставу в розмірі 52 860 (п`ятдесят дві тисячі вісімсот шістдесят) гривень заставодавцю ОСОБА_12 , рнокпп НОМЕР_1 .

Речові докази: державний акт серії ЗК №001696 на право постійного користування землею від 03.07.1997 Радгоспу заводу Ужгородський на 492 га., рішення Господарського суду Закарпатської області від 28.11.2008, ухвала Львівського апеляційного господарського суду від 11.06.2009 та постанова Вищого господарського суду України від 17.11.2009, матеріали протоколів про проведення публічних торгів, багаторічні насадження радгоспу-заводу Ужгородський - біологічні активи продано з публічних торгів протягом 2014-2015 років, посадова інструкція головного спеціаліста відділу Держаного земельного кадастру затвердженої 22.12.2015 ОСОБА_4 , технічні документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості ДП «Радгосп завод Ужгородський» щодо земельних ділянок з кадастровими номерами :56:001:0136, :49:001:0361, :48:001:0037, поземельні книги, заяви про реєстрацію, відмови в реєстрації та витяги із Державного земельного кадастру що земельних ділянок з кадастровими номерами :56:001:0136, :49:001:0361, :48:001:0037, положення про управління Держгеокадастру в Ужгородському районі в Закарпатській області у відповідності до Положення про управління Держгеокадастру в Ужгородському районі Закарпатської області, затвердженого Наказом Державного агентства земельних ресурсів України від 03.03.2015 зі змінами від 16.06.2015, посадова інструкція, затверджена начальником Управління Держгеокадастру в Ужгородському районі від 22.12.2015, наказ №2 К від 25.09.2007 про призначення на посаду головного спеціалісту сектору землеустрою та охорони земель відділу земельних ресурсів в Ужгородському районі, головного спеціаліста відділу Державного земельного кадастру ОСОБА_4 залишити при матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати по справі за проведення судової експертизи з питань землеустрою та судової оціночно-земельної експертизи №8969 від 28.10.2017 року у розмірі 10 416 (десять тисяч чотириста шістнадцять) гривень; судової експертизи з питань землеустрою та судової оціночно-земельної експертизи №9826 від 29.10.2017 року у розмірі 10 416 (десять тисяч чотириста шістнадцять) гривень; судової експертизи з питань землеустрою та судової оціночно-земельної експертизи №9827 від 30.10.2017 року у розмірі 10 416 (десять тисяч чотириста шістнадцять) гривень.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вручити сторонам кримінального провадження копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1