Справа № 199/4651/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2025

Слідчий суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання слідчого ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000358 яке, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До чергової частини відділу поліції №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області надійшло повідомлення про те, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 07.04.2025 близько 15.30 год., перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом удушення подушкою, скоїла умисне вбивство своєї доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про що внесено до ЄРДР, 07.04.2025, ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України, та в ході її особистого обшуку було виявлено її особисте майно:

1) мобільний телефон Apple Iphone 13 pro max золотистого кольору IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 в прозорому чохлі бампері, в середині якого знаходиться сім картка № НОМЕР_3 , який поміщено до спеціального пакету №CRI 1132060;

2)мобільний телефон Samsung Galaxy A51 блакитного кольору в чорному чохлі книжці IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , в середині якого знаходиться сім - картка № НОМЕР_6 , який поміщено до спеціального пакету №PSP1072565.

Клопотання про арешт майна обґрунтовано тим, що у вказаних телефонах можуть міститься відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме відеозаписи, фотографії, листування, нотатки, зокрема нотатки та листування стосовно можливого готування до вчинення злочину, що мають значення для кримінального провадження; також в ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 здійснила дзвінок на лінію 102 та повідомила про вчинення нею злочину з мобільного номеру № НОМЕР_3 , сім карта з зазначеним номером знаходиться в мобільному телефоні Apple Iphone 13 pro max, вилученому під час особистого обшуку затриманої ОСОБА_4 .

Клопотання про арешт майна не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Виходячи з положень наведених норм права, майно, яке, на переконання органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених в ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого.

Наведені слідчим у клопотанні про арешт майна підстави, у зв`язку з якими майно, на думку слідчого, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, не може бути визнано достатнім для висновку, що це майно є речовим доказом, оскільки згідно положень ст. 171 КПК України, наведені у клопотанні обставини мають бути доведені доказами, доданими до клопотання, тоді як само клопотання не є доказом будь-яких обставин.

Згідно з ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

На підтвердження обставин, зазначених у клопотанні, слідчому судді надані у копіях наступні документи:

-постанову про визначення групи прокурорів, що здійснюватимуть нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва від 07.04.2025 р.;

-рапорт УПП від 07.04.2025 р.;

-постанову про визначення слідчої групи від 07.04.2025 р.;

-письмову заяву ОСОБА_4 про надання дозволу на проведення огляду квартири АДРЕСА_2 від 07.04.2025 р.;

-протокол огляду місця події від 07.04.2025 р.;

-постанову про визнання речових доказів і передачу їх на зберігання від 08.04.2025 р.;

-протокол огляду трупа від 07.04.2025 р.;

-постанову про визнання речових доказів і передачу їх на зберігання від 08.04.2025 р.;

-протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, від 07.04.2025 р.;

-постанову про визнання речових доказів і передачу їх на зберігання від 08.04.2025 р.;

-протокол огляду речей від 07.04.2025 р.;

-постанову про визнання речових доказів і передачу їх на зберігання від 08.04.2025 р. тощо.

Втім, до клопотання не долучені докази про те, що вилучені речі (два мобільні телефони) є доказом вчинення кримінального правопорушення та можуть бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, вони, тобто вилучені речі (мобільні телефони), не є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Отже, необхідність такого арешту слідчим не доведена.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК).

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ч. 3 ст. 26, ст. 94, ч. 1 та ч. 2 ст. 110, п. 7 ч. 2 ст. 131, ст. 132, ч. 1 ст. 172, ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого ВП №1 ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000358 яке, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, відмовити повністю.

Тимчасово вилучене майно підлягає поверненню особі, у якої воно було вилучено.

Фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт, копію ухвали надіслати не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала набирає чинності негайно та підлягає обов`язковому виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Амур-Нижньодніпровського районного суду

м. Дніпропетровська ОСОБА_1