У Х В А Л А

Справа № 184/2438/24

Номер провадження 1-кп/184/72/25

14 січня 2025 року

м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6

потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8

представник потерпілого ОСОБА_9

розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Покрова обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 05.11.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000476, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, суд -

в с т а н о в и в:

Ухвалою суду від 24.12.2024 призначено судовий розгляд у кримінальному провадженні, внесеному 05.11.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000476, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Ухвалою суду від 14.01.2025 для вирішення питання про об`єднання передане кримінальне провадження, внесене 01.10.2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000434, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні захисником обвинуваченого заявлене клопотання про об`єднання кримінальних проваджень в одне провадження, підтримане обвинуваченим ОСОБА_5 .

У судовому засіданні прокурори ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підтримали клопотання захисту про об`єднання кримінальних проваджень в одне провадження.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 залишив вирішення клопотання на розсуд суду.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 та його представник ОСОБА_9 заперечували проти заявленого клопотання, вважали об`єднання недоцільним.

Матеріали кримінального провадження на підставі частини першої статті 334 Кримінального процесуального кодексу України можуть об`єднуватися в одне провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу. У разі якщо на розгляд місцевого суду надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

За статтею 217 КПК України якою у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень.

За для повноти судового розгляду наведених проваджень, забезпечення права осіб на своєчасний розгляд стосовно них судом кримінальних справ, економії часу та матеріальних ресурсів суду, суд вважає можливим задовольнити клопотання захисту та об`єднати в одне кримінальні провадження № 1-кп/184/72/25 (ЄУН 184/2438/24) за обвинуваченням ОСОБА_5 за частиною 2 статті 289 КК України та № 1-кп/184/57/25 (ЄУН 184/2072/24) за обвинуваченням ОСОБА_5 за 4 ст. 185 КК України під загальним номером провадження 1-кп/184/72/25 (ЄУН 184/2438/24).

У судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 , заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 та 5 ст. 177 КПК Україн, підтримане прокурором ОСОБА_4 , потерпілим ОСОБА_7 та його представником ОСОБА_9 .

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 залишив вирішення клопотання на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти клопотання прокурора та просили обрати домашній арешт для обвинуваченого, вважали ризики заявлені прокурором не обґрунтованими.

Вислухавши думку учасників процесу, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 21.11.2024р. стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Пунктом 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до частин першої та третьої статті 331 Кримінального процесуального кодексу України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Суд враховує вимоги ст. 5 Конвенції, правову позицію ЄСПЛ у рішенні від 12.01.2012 року у справі «Тодоров проти України», відповідно до якої «для продовження тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачень не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку». Також суд вказав, що п. 3 ст. 5 Конвенції визначає право заарештованого на розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження, при цьому таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Суд повинен співвідносити доцільність подальшого застосування тримання під вартою з особливістю тих дій, які слід провести для завершення провадження.

Таким чином, обґрунтування доцільності продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинно відповідати ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177 178 КПК, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими учасниками судового провадження.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» № 12369/86 від 26 червня 1991 року вказав, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Така ж позиція відображена в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/97 від 26 липня 2001 року.

Тобто із зазначених рішень Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Факти та інформація, якими сторона обвинувачення обґрунтовує причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в обвинувальному акті та реєстрі матеріалів досудового розслідування відображені з достатньою мірою для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Як вбачається із додатків до обвинувального акту, стороною обвинувачення зібрані певні докази по кримінальному провадженню, але наразі лише призначений судовий розгляд, докази ще судом не вивчалися.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 органом досудового розслідування пред`явлено обвинувачення у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України санкція якої передбачає за скоєння такого злочину покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, судом призначений розгляд кримінального провадження за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 та ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, і він в повній мірі розуміє невідворотність покарання у виді позбавлення волі за незаконне заволодіння транспортним засобом.

Крім того, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем ВЧ № НОМЕР_1 самовільно залишив військову частину та переховується від військової служби. Тому, є достатні підстави вважати, що з метою ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, а також уникнення покарання за тяжкий злочин він може вчинити дії, пов`язані з переховуванням від органу досудового розслідування або суду, а саме виїхати за межу міста Покров Дніпропетровської області.

Також, при оцінці ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України необхідно враховувати тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, яке може бути призначене підозрюваному у разі визнання їм винним у вчиненні інкримінованого злочину, що згідно рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України» є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду.

Враховуючи позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, тому суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння.

Зазначена обставина вказує на існування обґрунтованого ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від суду.

Окрім того, у кримінальному провадженні є свідки, з якими підозрюваний перебуває у дружніх відносинах та які проживають в одному населеному пункті, що свідчить про те, що ОСОБА_5 може впливати на свідків, які ще не допитані у судовому засіданні, шляхом вмовляння або погроз з метою зміни останніми своїх показів та уникнення кримінальної відповідальності, що також свідчить про наявність ризику впливу на свідків.

Об`єктивні показання всіх вищезазначених осіб мають суттєве значення для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Зазначений факт вказує на наявність обґрунтованого ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконного впливу на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні.

Також, слід зазначити, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів та в провадженні суду на даний час перебуває на розгляді обвинувальний акт відносно останнього за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Не дивлячись на це, факт притягнення підозрюваного раніше до кримінальної відповідальності та факт вчинення даного кримінального правопорушення свідчить про репутацію ОСОБА_5 та схильність останнього до неправомірної поведінки у суспільстві, в зв`язку з чим може бути належним елементом при оцінці ризику вчиняти кримінальні правопорушення у майбутньому.

Вказані обставини свідчать на існування обґрунтованого ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення.

З метою запобігання спробам ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування/суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, необхідно продовжити відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Лише запобіжний захід, пов`язаний з ізоляцією від суспільства, допоможе уникнути зазначених вище ризиків.

Вказаний запобіжний захід є достатнім для запобігання цих ризиків. Запобігання вказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо, оскільки:

застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави, домашнього арешту, фактично не зможе забезпечити реальне запобігання спробам вчинити ним дії, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України;

Таким чином, підставами для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. І 77 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

В силу ст.183 ч.3 КПК України, визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 194, 217, 334, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Об`єднати в одне кримінальні провадження № 1-кп/184/72/25 (ЄУН 184/2438/24) за обвинуваченням ОСОБА_5 за частиною 2 статті 289 КК України та № 1-кп/184/57/25 (ЄУН 184/2072/24) за обвинуваченням ОСОБА_5 за 4 ст. 185 КК України під загальним номером провадження 1-кп/184/72/25 (ЄУН 184/2438/24).

Клопотання прокурора про продовження дії заходу забезпечення кримінального провадження задовольнити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 та ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід в виді тримання під вартою в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» строком на 60 (шістдесят) днів, тобто з 14.01.2025р. до 14.03.2025 включно.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України, з дотриманням п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити заставу в вигляді 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, які необхідно внести до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти звільнити.

У разі внесення застави, відповідно до ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не спілкуватися із свідками, потерпілими по цьому кримінальному провадженню.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії ухвали до 14.03.2025 року включно.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, потерпілим, представнику потерпілого, направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань №4».

На ухвалу може бути подана скарга в Дніпровський апеляційний суд протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним який тримається під вартою в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошений учасникам судового провадження 15.01.2025 року о 9-30 годині.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_1