Справа № 450/2504/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/711/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року у м. Львові Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 травня 2024 року щодо ОСОБА_6 ,

з участю: прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника адвоката ОСОБА_7

представника потерпілих-адвоката ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції)

встановила:

цим вироком ОСОБА_6 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_6 від відбування основного покарання звільнено з випробуванням строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 01.09.2014, о 22 години 20 хвилин, керуючи автомобілем «LEXUSGS»д.р.н. НОМЕР_1 та рухаючись ним автодорогою Київ-Чоп у напрямку м. Києва, при проїзді її ділянки поблизу с. Солонки Львівського (Пустомитівського) району Львівської області біля готельного комплексу «Катерина», порушив вимоги Р. 1 п. 1.5.; Р. 2 п. 2.3 б), д); Р. 10 п. 10.1 та вимогам горизонтальної розмітки 1.1 (вузьке суцільна лінія) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 зі змінами та доповненнями, які виразились у тому, що він, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни, виконуючи маневр розвороту у невстановленому місці та пересікаючи вузьку суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки, яка поділяє потоки транспорту зустрічних напрямків, не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод для інших учасників руху, не дав дорогу мотоциклу «MEGELLI 250 R»д.р.н. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_10 , котрий рухався у правій смузі по напрямку до м. Києва і траєкторію руху, якого він пересікав, такими своїми діями створив аварійну обстановку, яка призвела до зіткнення між їхніми транспортними засобами.

Внаслідок порушення Правил дорожнього руху ОСОБА_6 , водій мотоциклу «MEGELLI 250 R»д.р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_10 отримав травми тіла у вигляді ран на обличчі, забою головного мозку, крововилив під тверду та м`яку мозкову оболонку, забою спинного мозку з порушенням його провідності розладу чутливості та рухів у верхній кінцівках, розладом функції тазових органів, забою грудної клітки у вигляді контузії обидвох легень з поступленням повітря у ліву плевральну порожнину, саден на голові, грудях, животі, лівій руці, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження за ознаками небезпеки для життя в момент заподіяння.

Його пасажир, ОСОБА_11 , отримав травми тіла у вигляді рани на голові, перелом 7-го грудного хребця та суглобу відростку 8-го грудного хребця, закритого крайового перелому основної фаланги 1-го пальця лівої стопи, множинних саден на різних поверхнях тіла, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Цими діями ОСОБА_6 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження та середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_10 , тобто злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України.

Не погоджуючись з даним вироком захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 15.05.2014 щодо ОСОБА_6 та закрити кримінальне провадження на підставі п.п.2,3 ч.1 ст.284 КПК України. Також просить дослідити всі докази які знаходяться в матеріалах справи та надати їм належну оцінку.

Сторона захисту вважає, що вирок суду першої інстанції є необґрунтованим, не вмотивованим та незаконним. Неправильно було встановлено та зазначено всі фактичні обставини справи, не надано належної оцінки доказам, а вина обвинуваченого не є доведеною.

Зокрема, захисник ОСОБА_7 звертає увагу на такі обставини:

-в матеріалах справи відсутні відомості про призначення слідчого та прокурора та з ними сторона захисту не ознайомлювалась;

-схема до протоколу була складена пізніше, що підтверджує підробку відповідного документу. В залі суду під присягою свідок говорила про те, що спочатку складала схему, а потім протокол. Однак у схемі підпис обвинуваченого відсутній, а в протоколі наявний, що так свідчить про підробку та невідповідність документу;

-з даних, отриманих з місця ДТП та в ході проведення експертиз, видно, що ні осипи скла, ні зіткнення не могло відбутись на вказаній відстані від лінії розмежування смуг руху (3 м), якщо смуга руху має ширину 3 м, згідно з протоколом;

-в ході судового розгляду було допитано слідчого ОСОБА_12 щодо часу та місця ДТП, оскільки з матеріалів ні час, ні місце ДТП фактично не встановлено. Однак слідчий вказав, що ДТП відбулась близько до лінії розмежування смуг руху, що своєю чергою не відповідає ні схемі ДТП, ні протоколу огляду місця події. Відтак першочергові дані, використані при проведенні експертиз є неправильними, як і їх результат;

- в матеріалах справи містяться суперечливі відомості про те, хто перебував за кермом мотоцикла«MEGELLI 250 R», а також про те, як були розташовані транспортні засоби один до одного та до відносно дороги. Також у висновку 1/1000 автомобіль«LEXUSGS» перебував у нерухомому стані, проте у висновку зазначено, що автомобіль «LEXUSGS»та мотоцикл«MEGELLI 250 R» в момент зіткнення знаходились в русі.

При апеляційному розгляді прокурор та представник потерпілих заперечили апеляційну скаргу захисника та просили залишити без змін оскаржуваний вирок.

Обвинувачений та його захисник підтримали подану апеляційну скаргу з наведених у ній мотивів та просили її задоволити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримані не в повній мірі.

Відповідно до вимог ст.374 КПК України суд першої інстанції в мотивувальній частині обвинувального вироку повинен дати аналіз всім зібраним у справі доказам щодо їх допустимості, достовірності і достатності, викласти формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, обґрунтувати свій висновок в частині доведеності вини обвинуваченого конкретними доказами, вказати які саме фактичні дані підтверджують обставини вчиненого злочину і навести мотиви за якими суд не бере до уваги окремі докази.

Згідно з ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; та інші обставини, вказані в п.п. 4-7 цієї статті.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд першої інстанції за результатом розгляду кримінального провадження дійшов висновку про те, що винуватість ОСОБА_6 у скоєні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК.

Перевіривши матеріали кримінального провадження та апеляційну скаргу сторони захисту колегія суддів, вважає що суд першої інстанції при ухваленні даного вироку належним чином не надав оцінки доказам, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

З оскаржуваного вироку вбачається, що судом першої інстанції в судовому засіданні були допитані: обвинувачений ОСОБА_6 , потерпілі ОСОБА_10 , ОСОБА_10 , свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , експерти ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ін..

Мотивуючи своє рішення про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, суд першої інстанції послався на письмові докази, зокрема на: висновок експерта № 1/1001 від 17.01.2015; висновок судової транспортно-трасологічної експертизи № 1058 від 18.05.2015; висновок експерта № 1/1002 від 16.12.2014; висновок судової транспортно-трасологічної експертизи № 2371 від 09.07.2015; висновок судово-медичної експертизи № 402/14 від 16.09.2014; висновок судово-медичної експертизи № 401/14 від 16.09.2014; висновок судової автотехнічної експертизи № 2372 від 10.07.2015; постанову про визнання речовим доказом від 02.12.2014 згідно з яким мотоцикл «MEGELLI 250 R» д.р.н. НОМЕР_2 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні; постанову про визнання речовим доказом від 02.12.2014 згідно з яким автомобіль «Lexus GS-300» д.р.н. НОМЕР_1 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні; протокол слідчого експерименту від 07.05.2015; протокол слідчого експерименту від 24.02.2015; протокол огляду дорожньо-транспортної пригоди від 02.09.2014 та схеми до нього, фактично визнавши, що їх оцінка відповідає ст. 94 КПК України і вони є достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

При цьому, колегія суддів зазначає, що у матеріалах справи містяться суперечливі відомості між покладеними в основу вироку протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.09.2014 та схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.09.2014, які залишилися не спростованими судом першої інстанції.

Так, з протоколу огляду дорожньо-транспортної пригоди та схеми до нього, вбачається, що було оглянуто ділянку автодороги Київ-Чоп у с. Солонка, Пустомитівського району, Львівської області, на якій розташовані автомобіль «LEXUS GS» д.н.р. НОМЕР_1 та мотоцикл «MEGELLI 250 R» д.н.р. НОМЕР_2 у пошкодженому стані та сліди осипу.

При цьому, з протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди слідує, що ширина смуги для руху в напрямку огляду 3 метри та ширина смуги для руху назустріч напрямку огляду є також 3 метри.

В той же час, в схемі до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 01.09.2014 зазначено, що відстань однієї смуги 7,20 метрів, натомість відстань іншої смуги 3.80 метрів.

Окрім того, колегія суддів погоджуються із думкою захисту, що у матеріалах справи містяться суперечливі відомості про те, хто саме з потерпілих перебував за кермом мотоцикла «MEGELLI 250 R» д.н.р. НОМЕР_2 .

Так, з постанов слідчого ОСОБА_12 про визнання речовим доказом від 02 грудня 2014 року та висновків судово-медичних експертиз від 16.09.2014 (зазначено обставини справи з постанови слідчого), окрім іншого слідує, що 01.09.2014 приблизно о 22 год. 20 хв. відбулося зіткнення автомобіля «LEXUS GS» д.н.р. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 та мотоцикла «MEGELLI 250 R» д.н.р. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_10 . Внаслідок ДТП водій мотоцикла ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, а пасажир цього ж транспортного засобу ОСОБА_10 отримав тяжкі тілесні ушкодження.

Зазначені обставини свідчать про неповноту судового розгляду, що на думку колегії суддів, має істотне значення, оскільки під час судового розгляду залишилися недослідженими обставини, передбачені статтею 91 КПК України, з`ясування яких має істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення.

Окрім того,слід зазначити, що наявний у матеріалах справи технічний звукозапис судового засідання від 13.12.2021 не прослуховується, зокрема з 16 с. запису зникає звук.

Вирішуючи питання про подальший рух кримінального провадження після скасування вироку, колегія суддів виходить з наступного. Неповнота судового розгляду не відноситься до передбаченого в частині 1 статті 415 КПК України переліку підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції. Проте, відповідно до вимог частини 6 статті 9 КПК України, у випадках, коли положення КПК України не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною 1 статті 7 КПК України. Такими загальними засадами кримінального провадження у даному випадку є передбачені пункти 2, 10, 15,16, частини 1 статті 7 КПК України - законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Враховуючи вищенаведене, колегія суддів, вважає, що справа має бути призначена до нового розгляду в суді першої інстанції.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції, призначаючи новий розгляд в суді першої інстанції, не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому під час нового розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_6 суду першої інстанції необхідно врахувати наведене, з використанням наданих процесуальних можливостей дослідити доводи, наведені в апеляційній скарзі, які не були предметом дослідження при апеляційному розгляді даної справи, та в залежності від установленого прийняте законне, обґрунтоване та вмотивоване судове рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задоволити частково.

Вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 15 травня 2024 року щодо ОСОБА_6 скасувати.

Призначити в Пустомитівському районному суді Львівської області новий судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_6 .

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді: