Провадження №: 1-кс/752/6236/24
У Х В А Л А

про арешт майна

13 серпня 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києві ОСОБА_5 , подане в межах кримінального провадження № 0002237 від 27.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

встановив:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0002237 від 27.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що у У провадженні слідчого відділу Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002237 від 27.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, працівниками Голосіївського ВКП ГУНП у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 134, був зупинений громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на запитання чи причетний він до вчинення злочинів, останній повідомив що здійснював збут наркотиків методом закладання так званих «Закладок». За вказаною адресою було викликано слідчо-оперативну групу Голосіївського управління поліції ГУНП у м. Києві та проведено затримання особи в порядку ст. 208 КПК України, під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон «Алкател» ІМЕІ: НОМЕР_1 у якому наявна сім картами із номерами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 . Постановою слідчого від 27.07.2024 визнано речовим доказом: мобільний телефон «Алкател» ІМЕІ: НОМЕР_1 у якому наявна сім картами із номерами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .

З метою забезпечення збереження речових доказів, а саме: мобільний телефон «Алкател» ІМЕІ: НОМЕР_1 у якому наявна сім картами із номерами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , а також запобігання можливості їх приховування, знищення або відчуження, відповідно до вимог ст. ст. 40, 98, 131, 132, 167, 168, 170, 171 КПК України просять накласти арешт.

Слідчий клопотання про арешт майна підтримав, просив його задовольнити.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення з таких підстав.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Правовою підставою арешту майна є положення ст. 170 КПК України. Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. У цьому випадку за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, у провадженні СВ Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування за № 0002237 від 27.07.2024 за ч. 1 ст. 307 КК України.

Працівниками Голосіївського ВКП ГУНП у м. Києві 27.07.2024 за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 134, був зупинений громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на запитання чи причетний він до вчинення злочинів, останній повідомив що здійснював збут наркотиків методом закладання так званих «Закладок». За вказаною адресою було викликано слідчо-оперативну групу Голосіївського управління поліції ГУНП у м. Києві та проведено затримання особи в порядку ст. 208 КПК України, під час якого виявлено та вилучено: мобільний телефон «Алкател» ІМЕІ: НОМЕР_1 у якому наявна сім картами із номерами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 . Постановою ст. слідчого СВ Голосіївського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 від 27.07.2024 мобільний телефон «Алкател» ІМЕІ: НОМЕР_1 у якому наявна сім картами із номерами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 визнано речовими доказами.

Матеріалами клопотання обґрунтовано, що вилучені в ході затримання за адресою: м. Київ, вул. В. Васильківська, 134, ОСОБА_6 мобільний телефон із сімкарткою містять чи можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, яке розслідується у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, вказане майно відповідає ознакам, зазначеним в ч.1 ст. 98 КПК України, і має значення речових доказів. Слідчим суддею встановлено, що заявлена мета щодо збереження речових доказів, може бути досягнута шляхом застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження. Слідчий суддя дійшов висновку про достатність підстав вважати, що в разі не застосування запобіжного заходу у виді арешту майна, існують ризики приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, яке має значення для досудового розслідування.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна слідчий суддя не встановив.

Отже, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, оскільки завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 132, 170-173, 175, 309, 395, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на речі, які було вилучено під час особистого обшуку у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон «Алкател» ІМЕІ: НОМЕР_1 у якому наявна сім картами із номерами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню після її оголошення прокурором, слідчим у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1