Справа № 548/629/21
Провадження №1-кп/548/12/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.02.2025 м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Хорол клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про визнання доказів очевидно недопустимими по кримінальному провадженні № 0000031 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Брашківки Ізюмського району Харківської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, працюючий інженером кошторисником ТОВ «КДМ-СТРОЙ», на утриманні непрацездатних осіб не має, не депутата, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Хорольського районного суду Полтавської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

В ході судового розгляду 25.02.2025 року захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 подано до суду клопотання про визнання доказів очевидно недопустимими.

Клопотання обґрунтовано тим, що протокол огляду місця події від 08.08.2020 року, в ході якого здійснено вирубку (керни) №1-6 дорожнього покриття проїзної частини, є очевидно недопустимим доказом, так як він проведений через 1 рік і 4 місяці в порушення 6-місячного строку після покладення відповідного покриття згідно п.21.9 ДБН В.2.3-4:2015 «Автомобільні дороги. Частина І проектування. Частина ІІ Будівництво». Крім того, вилучені в ході цього огляду керни №1-6, відсутні та не вказано, з якого саме відтинку дороги вилучено той чи інший керн.

Також в клопотанні вказано, що висновок комплексної будівельно-технічної експертизи № 35/83 від 21.10.2020 року є очевидно недопустимим доказом, так як він проведений за результатами вищевказаного протоколу огляду та вилучених кернів. Для проведення експертизи на ділянці дороги по вулиці Небесна Сотня (від вулиці Іван Хмари) до будинку № 13, де виконувало роботи ТОВ «БУДТЕХІНДУСТРІЯ ІНВЕСТ» , директор ОСОБА_4 , були відібрані керни або вирубки дорожнього покриття з умовними номерним позначенням числовими позначеннями 4, 5 та 6, але порушень та невідповідностей в місцях вирубки (кернах) №№ 4,5,6, на ділянці дороги по вулиці Небесна Сотня (від вулиці Іван Хмари) до будинку № 13 де виконувало роботи ТОВ «БУДТЕХІНДУСТРІЯ ІНВЕСТ» , директор ОСОБА_4 , - не виявлено.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просив суд клопотання задоволити та визнати вищевказані докази очевидно недопустимими.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просив суд задовольнити клопотання свого захисника.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив відмовити в задоволенні клопотання захисника, так як жодних порушень норм КПК України при складанні вищевказаного протоколу огляду місця події та висновку експерта не було вчинено, про що свідчить відсутність у них заперечень, зауважень, доповнень.

Вивчивши клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , заслухавши щодо заявленого клопотання доводи сторін, вивчивши наявні матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що дане клопотання не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно ч.ч.1,2 ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення

Згідно ч.ч.1,2, 3 ст.89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду, суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Сторони кримінального провадження, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Згідно рішення ЄСПЛ «Parris v. Cyprus» від 04.07.2002 (справа №56354/00), у вирішенні питання про допустимість доказів важливе значення має саме істотність порушення прав і свобод людини. Тому не всі порушення закону, допущені під час збирання доказів сторонами, є підставою для визнання доказів недопустимими, а відтак - і вирішення питання про порушення права на справедливий суд».

Визнання доказів недопустимими та припинення їх дослідження на стадії судового розгляду можливе виключно в разі наявності критерію очевидності, а враховуючи загальне визначення допустимості доказів, очевидність повинна полягати саме в порушенні порядку, встановленого КПК України, або у невідповідності його нормам. Процесуальний закон не визначає чіткого переліку підстав для визнання доказу очевидно недопустимим, і клопотання про очевидну недопустимість може бути заявлено з будь-яких підстав порушення порядку отримання доказів, у тому числі у зв`язку з істотним порушенням прав і свобод людини.

Єдиним критерієм, яким суд повинен керуватися при визнанні чи невизнанні доказу недопустимим на стадії судового розгляду, є критерій очевидності недопустимості, який полягає у відсутності сумніву в тому, що було порушено КПК України, і таке порушення може бути встановлено судом відразу під час огляду доказу та не потребує проведення додаткових дій, зокрема дослідження всіх доказів.

Суд визнає істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; отримання доказів унаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; порушення права особи на захист; отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; порушення права на перехресний допит, але в цьому кримінальному провадженні на даний час суд не вбачає істотних порушень прав людини та основних свобод.

Суд, ознайомившись з аргументами, викладеними в клопотанні захисника, приходить до висновку, що на даній стадії судового розгляду відсутній критерій очевидності недопустимості доказів.

В судовому засіданні встановлено, що як при проведенні огляду місця події так і при відібранні (вирубці) кернів у всіх присутніх не було заперечень, зауважень, доповнень про що зазначено в протоколі, так і при дослідженні кернів не було зауважень.

З урахуванням наведеного, судом не встановлено необхідних та достатніх підстав для визнання на даній стадії судового розгляду очевидно недопустимими вищевказаних доказів.

На час розгляду даного клопотання триває судовий розгляд кримінального провадження, доказ, який просить адвокат визнати очевидно недопустимим, вже досліджений безпосередньо судом, а тому суд вважає передчасним вирішувати питання про його недопустимість.

У той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що всі доводи, викладені захисником, підлягають вивченню та оцінці при наданні судом аналізу доказів під час ухвалення остаточного рішення суду за наслідками розгляду кримінального провадження.

Суд враховує, що наведені захисником обвинуваченого у клопотанні доводи не заслуговують на увагу з огляду на висновки, яких дійшов суд за результатами розгляду клопотання, а безпосередньо оцінка вказаних матеріалів, як доказам, буде надана судом під час оцінки доказів у нарадчій кімнаті.

Враховуючи наведене, суд дійшов переконливого висновку, що клопотання захисника обвинуваченого про визнання доказів очевидно недопустимими до задоволення не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.86, 89 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про визнання доказів очевидно недопустимими, за безпідставністю.

Головуючий: ОСОБА_1