В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 квітня 2025 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю:

прокурора - ОСОБА_2 ,

потерпілої - ОСОБА_3 ,

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11

секретарів судового засідання - ОСОБА_12 , ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки кримінальне провадження № 0000245 від 11.10.2022, у межах якого

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Присліп Турківського району Львівської області, громадянин України, інвалід 2 групи безстроково, має вищу освіту, одружений, раніше не судимий, мешкає за адресою АДРЕСА_1 , на час вчинення інкримінованого діяння настоятель церкви Юрія Переможця м. Кобеляки та церкви Різдва Іоана Хрестителя с. Марківка Кобеляцького району Полтавської області за сумісництвом, благочинний Кобеляцького району Полтавської області єпархії Української Православної Церкви Київського Патріархату,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В :

11 жовтня 2022 року, близько 16 години, точного часу не встановлено, ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою раніше узгодженої спільної поїздки у м. Київ з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , настоятелем церкви Юрія Переможця м. Кобеляки та церкви Різдва Іоана Хрестителя с. Марківка Кобеляцького району Полтавської області, приїхав належним йому автомобілем Mercedes S320, до с. Марківка Полтавського району Полтавської області на вул. Центральна, де очікував ОСОБА_5 на узбіччі дороги неподалік від домоволодіння АДРЕСА_1 , у якому проживає ОСОБА_5 .

Допоки ОСОБА_14 очікував на приїзд ОСОБА_5 з с. Бутенки, куди обвинувачений їздив разом із ОСОБА_15 , яка у той час проживала у ОСОБА_5 , ОСОБА_14 кілька разів зателефонував ОСОБА_5 і у грубій формі нагадав про заплановану поїздку.

Через деякий час, близько 16 години, точного часу не встановлено, на вказане місце автомобілем марки Hyundai, який був на початку жовтня 2022 року отриманий ОСОБА_5 від ОСОБА_14 на виплат, приїхав ОСОБА_5 .

Після того як ОСОБА_15 пішла у будинок, між ОСОБА_5 та ОСОБА_14 під час розмови виникла сварка з приводу автомобіля Hyundai, під час якої ОСОБА_14 завдав ОСОБА_5 два удари: у голову та у груди, завдавши ОСОБА_5 тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, після чого ОСОБА_5 віддав ОСОБА_14 ключі від автомобіля та пішов у будинок, де, не викликаючи поліцію, взяв належні йому патронташ з мисливськими набоями і зареєстровану відповідно до дозволу № 5105 від 15.06.2003 мисливську гладкоствольну рушницю "ТОЗ-63" з номерним позначенням " НОМЕР_1 ", 16 калібру, спорядив її двома мисливськими патронами, після чого повернувся на вулицю до ОСОБА_14 ..

Наблизившись до ОСОБА_14 , який залишався за межами домогосподарства на АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 зробив один постріл вгору та висловив ОСОБА_14 вимогу стати на коліна до приїзду поліції, яку ніхто не викликав, на що ОСОБА_14 відмовив у грубій формі, після чого ОСОБА_5 здійснив один постріл у напрямку навскоси донизу в напрямку ОСОБА_14 з відстані близько п`яти метрів, більш точна відстань не встановлена, влучивши в область лівого стегна та правого коліна ОСОБА_14 , завдавши потерпілому тілесні ушкодження, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя в момент заподіяння.

Після поранення ОСОБА_14 впав, після чого відійшов до задньої частини належного йому автомобіля Mercedes S320, а ОСОБА_5 повернувся до будинку, переспорядивши по дорозі рушницю та кинувши її і патронташ на вулиці біля входу в домоволодіння, де попросив ОСОБА_15 викликати швидку та поліцію, а сам, узявши пляшку з водою, саморобний жгут, бинт, вату і перекис водню, повернувся на вулицю до ОСОБА_14 , однак першу допомогу не надав, оскільки ОСОБА_14 на цей час уже не виявляв ознак життя, а ОСОБА_5 не знав, яку допомогу надавати.

В результаті дій ОСОБА_5 відповідно до висновку судово-медичної експертизи спричинено тілесні ушкодження: зіркоподібної форми рана з крупно зубчастими краями на внутрішній поверхні правого колінного суглобу (вхідна рана), рана з крупно зубчастими краями на задньо-зовнішній поверхні правої гомілки (вихідна рана), між вхідною і вихідною ранами іде вихідний канал, по ходу якого виявлені масивні крововиливи, розриви і розчавлення м`яких тканин з наявністю в них дрібних осколків стегнової кістки, шріт та залишки контейнера, повний розрив судинно-нервового пучка (вени і артерії), поверхнева рана на передньо-внутрішній поверхні нижньої третини лівого стегна, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя в момент заподіяння.

Усі виявлені ушкодження виникли від вогнепального пошкодження, що підтверджується характером рани правого коліна - рана наскрізна з раневим каналом, де є зона крововиливів і по ходу раневого каналу виявлено деформований шріт і контейнер з фрагментами роздробленої стегнової кістки і правого колінного суглобу.

Смерть ОСОБА_14 настала 11 жовтня 2022 близько 16 години на місці події в результаті вогнепального поранення правого коліна з пошкодженням підколінної вени і артерії від гострої крововтрати..

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину визнав частково, заперечуючи наявність умислу на завдання будь-якої шкоди ОСОБА_14 чи його вбивство. У своїх показаннях обвинувачений стверджував, що після того як він показав ОСОБА_14 , що автомобіль Хюндай завантажений продуктами харчування для ЗСУ, ОСОБА_14 висунув вимогу віддати ключі від автомобіля. ОСОБА_16 відповів що забере продукти і віддасть ключі, після чого ОСОБА_17 наніс обвинуваченому удар у праву скроню та в груди. В емоційному і стресовому стані ОСОБА_16 забіг у дім, схопив рушницю. Обвинувачений стверджував, що не хотів заподіяти ні смерть, ні поранення, а хотів, щоб ОСОБА_14 дочекався приїзду поліції. Попередив пострілом вгору, але ОСОБА_14 почав наближатися до ОСОБА_5 . Обвинувачений зробив кілька кроків назад і несподівано для нього пролунав другий постріл, яким поцілив у коліно ОСОБА_14 .. Обвинувачений коли побачив поранення побіг в дім, попросив переселенку викликати швидку, поліцію і дати медичні препарати. ОСОБА_5 схопив баклажку води і джгут та побіг надавати ОСОБА_14 допомогу. Вилив небагато води на обличчя, але ОСОБА_14 не реагував, не відкривав очей. ОСОБА_5 наполягав, що він нікуди не втікав, хоча у нього було достатньо часу, не хотів заподіяти навіть поранення. Просив вибачення, повторював, що не хотів щоб так сталося. У судових дебатах ОСОБА_5 запевняв, що не хотів ані убити, ані поранити ОСОБА_14 , а лише хотів забрати при поліції з автомобіля продукти, призначені для ЗСУ, після чого віддати автомобіль ОСОБА_14 .

Цивільний позов ОСОБА_3 обвинувачений визнав. Вказав, що його родичі частково відшкодували потерпілій завдану шкоду.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 підтвердила, що ОСОБА_14 та ОСОБА_5 знайомі давно. Їй відомо, що 11.10.2022 ОСОБА_14 збирався у Київ, але вона не знала, що він їхатиме з ОСОБА_5 . Деталі подій 11.10.2022 їй не відомі. Водночас підтвердила, що коли приїхала у Кобеляки після повідомлення про загибель ОСОБА_14 бачила в машині Хюндай мішки з речами, а також що цей автомобіль пізніше їй на лафеті привіз син ОСОБА_5 без ключів. Також звертала увагу, що зникла частина речей і документів ОСОБА_14 , в тому числі вміст його кишень, а речі її чоловіка висіли біля моргу у вільному доступі. Також підтвердила, що з боку обвинуваченого дійсно була матеріальна допомога, але часткова.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_15 підтвердила, що 11 жовтня 2022 року ОСОБА_5 та ОСОБА_14 збиралися їхати разом у м. Київ, але ОСОБА_14 запізнився, тому ОСОБА_5 погодився з`їздити зі свідком у с. Бутенки до відділення "Нової Пошти". Свідок вказувала, що коли вони поверталися до с. Марківка то ОСОБА_5 кілька разів телефонував ОСОБА_14 та дуже голосно і нецензурно лаявся на обвинуваченого. По приїзду до місця проживання конфлікт між ОСОБА_14 та ОСОБА_5 продовжився поряд з домогосподарством, а свідок пішла у будинок. Через деякий час вона бачила, що обвинувачений зайшов у будинок і майже одразу вийшов з рушницею й набоями, а ще через деякий час повернувся і попросив надати медикаменти та воду, сказавши, що поранив ОСОБА_14 . Коли свідок вийшла на вулицю, то за межами домогосподарства неподалік від входу побачила рушницю і набої, а поруч із автомобілем тіло ОСОБА_14 , у якого були розірвані штани в області колін, і багато крові на землі.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_18 повідомила, що 11 жовтня 2022 року вона перебувала на території власного домогосподарства разом з ОСОБА_19 та почула голосні викрики ОСОБА_5 з наказом "стати на коліна". Коли свідок підійшла ближче до входу до її двору то побачила, що на вулиці стоять ОСОБА_5 з рушницею та інший, невідомий їй чоловік. При цьому обвинувачений ще тричі повторив наказ стати на коліна, на що невідомий свідкові чоловік не реагував, стверджуючи, що ніколи не стане перед ОСОБА_5 на коліна, після чого ОСОБА_5 опустив рушницю донизу та вистрілив удруге. Після пострілу свідок чула викрик невідомого їй чоловіка, що ОСОБА_5 його поранив, і стверджувала, що він упав на тому ж місці, де знаходився. Свідок повернулася до будинку і не виходила звідти до приїзду поліції.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 повідомив, що 11 жовтня 2022 року він перебував у ОСОБА_18 і був очевидцем того, як між ОСОБА_5 та невідомим йому чоловіком відбувалася сварка на вулиці поблизу домоволодіння обвинуваченого. Свідок бачив, як у ході сварки ОСОБА_5 тримаючи у руках рушницю кілька разів наказував чоловікові стати на коліна, на що той заперечував і не погоджувався на вимоги обвинуваченого. Свідок стверджував, що після вимоги обвинувачений здійснив постріл у повітря, а після того, як невідомий свідкові чоловік сказав, що ні перед ким на коліна не ставав і ставати не буде, пролунав ще один постріл, після якого чоловік впав на землю. Подальші події свідок не спостерігав і залишався всередині домогосподарства ОСОБА_18 до приїзду поліції.

Допитаний за клопотанням сторони захисту у судовому засіданні свідок ОСОБА_20 повідомив, що проїздивши повз домогосподарство ОСОБА_5 , він помітив скупчення людей. Під`їхавши ближче побачив поруч з автомобілем тіло невідомого йому чоловіка, стурбованого ОСОБА_5 та жінку. Свідок вказував, що жінка викликала швидку, а він подзвонив фельдшеру і поїхав.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_21 , яка є місцевим фельдшером, повідомила, що після телефонного дзвінка ОСОБА_20 десь за три хвилини вона приїхала на місце події, де виявила тіло ОСОБА_14 , який лежав на спині. Свідок оглянула тіло і виявила пошкодження в районі колінної чашечки на правій нозі, бачила крововтрату у двох місцях, але детально ОСОБА_14 і рану не оглядала, смерть на її думку була очевидною. Також свідок стверджувала, що бачила на узбіччі дороги неподалік від входу до домогосподарства ОСОБА_5 рушницю і патронташ. При цьому стверджувала, що рушниця була у зібраному стані, тобто не переломлена, як того потребує процес розряджання-заряджання. Також вказувала, що надання обвинуваченим медичної допомоги ОСОБА_14 зводилося до обливання потерпілого водою, ОСОБА_5 тримав у руках бинт і вату, але свідок ОСОБА_14 медичну допомогу не надавала і вказала обвинуваченому, що обливання не допоможе, оскільки уже пізно. Свідок дочекалася швидкої допомоги, яку викликала ОСОБА_15 , розповіла бригаді, що відбулося, і далі очікувала поліцію та судмедексперта. Також свідок вказала, що працівники швидкої зробили кардіограму загиблого і констатували смерть.

Допитаний за клопотанням сторони захисту у судовому засіданні свідок ОСОБА_22 вказував, що він живе у домоволодінні ОСОБА_5 , але не був очевидцем подій і надав лише відомості, що негативно характеризують загиблого ОСОБА_14 . Будь-яких відомостей щодо події та її обставин свідок не має, оскільки її очевидцем не був.

Допитаний за клопотанням прокурора у судовому засіданні як свідок слідчий ОСОБА_23 хоча і стверджував, що огляд місця події проводився один раз і розпочався із запізненням через тривале очікування спеціаліста з іншого регіону ( ОСОБА_24 ), підтвердив, що ним було проведено попередній огляд місця події та розставлено номерки біля виявлених об`єктів. Також вказував, що зауважень щодо огляду місця події ніхто не висловлював, підтвердив активну допомогу ОСОБА_5 під час досудового розслідування та те, що обвинувачений дійсно скаржився на завдані йому ОСОБА_14 тілесні ушкодження.

Допитана у судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_25 з метою роз`яснення складених нею висновків № 112 та № 112а підтвердила зроблені нею висновки, підтвердила свою участь у проведенні огляду місця події та огляду нею трупа ОСОБА_14 . Експерт вказувала, що при подібному ушкодженні без надання швидкої медичної допомоги та накладення джгута на поранену кінцівку через декілька хвилин настає запаморочення і втрата свідомості, а далі впродовж близько 10 хвилин настає смерть через значну крововтрату.

Допитаний у судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_26 підтвердив зроблені ним висновки щодо рушниці та набоїв та вказував, що різний діаметр стволів, який був ним виявлений, не впливає на швидкість польоту заряду, але впливає на кучність і лише на відстані більше за метр.

Судом у судовому засіданні досліджені надані сторонами письмові та речові докази:

- рапорт про отримання та реєстрацію ЄО за № 4156 від 11.10.2022, час реєстрації 11.10.2022 16:10:00, повідомлення зі служби "102" від ОСОБА_5 про те, що близько 16 години біля свого господарства під час сварки з чоловіком на ім`я ОСОБА_27 він зі своєї рушниці скоїв постріл по ногах ОСОБА_27 , який застосував фізичну силу до заявника, внаслідок чого ОСОБА_27 отримав вогнепальне поранення і від якого в подальшому помер (том 1, а.с. 199);

- протокол огляду місця події від 11.10.2022 з додатком на флеш-накопичувачі (том 1, а.с.200-202, 203), яким зафіксовано місце події, у тому числі: виявлений та оглянутий судово-медичним експертом труп ОСОБА_14 : зафіксовано наявність пошкодження тканини штанів у районі внутрішнього правого шва правої штанини, наявність зіркоподібної рани на тілі в районі правого колінного суглобу, наявність всередині рани пластикового контейнера (як він був спочатку названий експертом, але надалі вказаний як "пластиковий елемент"); зафіксовано на лівій штанині наявність горизонтального розриву тканини та поперечно орієнтованої поверхневої рани в районі передне-внутрішньої поверхні нижньої третини лівого стегна: зафіксовано виявлені і вилучені дві відстріляні гільзи 16 калібру - біля трупа та на відстані близько 4 метрів від попередньої; зафіксовано виявлену та вилучену мисливську рушницю, при огляді якої встановлено, що вона споряджена двома невикористаними мисливськими набоями.

Суд звертає увагу на те, що неспроможною є позиція сторони захисту щодо недопустимості цього доказу через те, що огляд місця події проводився фактично двічі. Зазначена обставина фактично підтверджена допитаним у судовому засіданні слідчим ОСОБА_23 , який хоча і стверджував, що огляд місця події проводився один раз і розпочався із запізненням через тривале очікування спеціаліста з іншого регіону ( ОСОБА_24 ), підтвердив, що ним було проведено попередній огляд місця події та розставлено номерки біля виявлених об`єктів. Разом з тим, обставини і обстановка події, зафіксована протоколом огляду, не суперечить ані показанням обвинуваченого і свідків, ані даним інших доказів, які досліджені судом. При цьому свідки на запитання щодо проведених працівниками поліцій стверджували, що не бачили, щоб хтось переміщав тіло, боєприпаси чи зброю до проведення огляду, який було зафіксовано на відеозаписі.

Стаття 87 КПК України визначає, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: 1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; 2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; 3) порушення права особи на захист; 4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; 5) порушення права на перехресний допит. Недопустимими є також докази, що були отримані: 1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; 2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; 3) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження; 4) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.

Зазначених обставин твердження сторони захисту не містить, а наведені обставини не свідчать про таку істотність допущених порушень, яка б свідчила про порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

- висновок експерта № 281 від 01.11.2022 за результатами судово-медичної експертизи ОСОБА_5 (том 1, а.с. 213-214), відповідно до якого у ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження: струс головного мозку (11.10.2022), забій грудної клітки, ділянка припухання м`яких тканин у скроневій області справа, які виникли при обставинах, на які вказує під експертний та відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. При цьому суд звертає увагу на те, що експерту ОСОБА_5 вказував, що 11.10.2022 близько 15:50-16:10 на дорозі біля двору обвинуваченого ОСОБА_14 зателефонував ОСОБА_5 і у грубій формі нагадав, що вони з ОСОБА_14 напередодні домовлялися їхати до м. Київ; коли ОСОБА_5 приїхав, ОСОБА_14 погрожував і сказав віддати ключі від автомобіля Хюндай; обвинувачений віддав ключі у руки ОСОБА_14 й останній відразу ударив обвинуваченого кулаком у голову з правої сторони, від чого у нього в очах потемніло, потім сильно вдарив у груди і сказав, щоб ОСОБА_5 швидко біг за речами щоб їхати на Київ, після чого обвинувачений пішов до будинку, де взяв рушницю і повернувся до ОСОБА_14

- висновок експерта № 112 від 17.11.2022 (том 1, а.с. 216-220) за результатами судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_14 , відповідно до якого при судово-медчиній експертизі трупа ОСОБА_14 виявлені тілесні ушкодження: зіркоподібної форми рана з крупно зубчастими краями на внутрішній поверхні правого колінного суглобу (вхідна рана), рана з крупно зубчастими краями на задньо-зовнішній поверхні правої гомілки (вихідна рана), між вхідною і вихідною ранами іде вихідний канал, по ходу якого виявлені масивні крововиливи, розриви і розчавлення м`яких тканин з наявністю в них дрібних осколків стегнової кістки, шріт та залишки контейнера, повний розрив судинно-нервового пучка (вени і артерії), поверхнева рана на передньо-внутрішній поверхні нижньої третини лівого стегна, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, що небезпечні для життя в момент заподіяння. Виявлені ушкодження виникли 11.10.2022 близько 16:00 год. Всі виявлені ушкодження виникли від вогнепального пошкодження, що підтверджується характером рани правого коліна - рана наскрізна з раневим каналом, де є зона крововиливів і по ходу раневого каналу виявлено деформований шріт і контейнер з фрагментами роздробленої стегнової кістки і правого колінного суглобу. Взаєморозташування нападника та потерпілого на момент спричинення тілесних ушкоджень: коли потерпілий стояв лівим боком до нападника. Всі ушкодження заподіяні одним предметом - рушницею, є прижиттєвими та є вогнепальними, так як по ходу раневого каналу правого коліна виявлені уламки контейнера і шріт, а також характерні ознаки у виді вхідного і вихідного вогнепальних отворів з наявністю між ними вогнепального каналу. Після нанесення йому тілесних ушкоджень з пошкодження магістральних судин (підколінні вени і артерії) ОСОБА_14 міг короткий час жити, здійснювати цілеспрямовані дії, зробити декілька кроків, так як виявлені ушкодження судин викликали значку зовнішню кровотечу і смерть, яка настала від отриманих тілесних ушкоджень 11.10.2022 близько 16:00 год. ОСОБА_14 відчував особливо фізичні страждання (нестерпний біль) під час нанесення йому тілесних ушкоджень.

- висновок додаткової судово-медичної експертизи № 112а від 07.09.2023 (том 3, а.с. 110-117) відповідно до якого після нанесення потерпілому ОСОБА_14 вогнепальних тілесних ушкоджень з пошкодженням магістральних судин - підколінні вени і артерії, смерть ОСОБА_14 настала від отриманих тілесних ушкоджень, які супроводжувалися значною зовнішньою кровотечею в короткий проміжок часу. Смерть ОСОБА_14 настала в результаті вогнепального поранення правого коліна з пошкодженням підколінної вени і артерії від гострої крововтрати. Після нанесення потерпілому ОСОБА_14 вогнепальних тілесних ушкоджень з пошкодженням магістральних судин - підколінні вени і артерії, ОСОБА_14 міг короткий час жити (здійснювати цілеспрямовані дії, зробити декілька кроків, повзати, кликати на допомогу тощо).

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 21.11.2022 (том 1, а.с. 223, 224), яким вилучено особову справу власника зброї - ОСОБА_5 ;

- копію особової справи № 3158 власника зброї ОСОБА_5 (том 1, а.с. 225-250);

- висновок експерта № 255-МК від 16.11.2022 (том 2, а.с.2-4) за результатами судової медико-криміналістичної експертизи спортивних штанів ОСОБА_14 , відповідно до якого виявлені: на передній поверхні правої штанини вхідне вогнепальне пошкодження, яке утворилося від компактної дії вогнепального снаряду; по передній поверхні лівої штанини вхідне вогнепальне пошкодження, яке утворилося від компактної дії вогнепального снаряду; по задній поверхні правої штанини вихідне вогнепальне пошкодження, яке утворилося від компактної дії вогнепальних снарядів, якими могли бути шротини. На контактограмах навколо вихідних вогнепальних пошкоджень виявлені щільні накладення темно-коричневого забарвлення, що характерно для присутності сполук свинцю, а навколо вихідного пошкодження з внутрішньої сторони виявлені поодинокі накладення темно-коричневого забарвлення, що характерно для присутності сполук свинцю. Враховуючи механізм утворення вхідних та вихідного вогнепального пошкоджень, можливо припустити, що виявлені пошкодження могли утворитися при пострілах з мисливської рушниці "ТОЗ-63" снарядом типу дробу мисливського набій № 4. Враховуючи наявність на контактограмах вхідних та вихідного вогнепальних пошкоджень додаткових факторів пострілу, а саме свинцю, гідродинамічну дію порохових газів, можливо припустити, що постріли були здійснені з близької відстані.

- висновок експерта № СЕ-19/117-22/15065-БЛ від 18.11.2022 (том 2, а.с. 7-19) за результатами судово-балістичної експертизи, відповідно до якої надана на дослідження рушниця являється вогнепальною зброєю - двоствольною курковою гладкоствольною мисливською рушницею "ТОЗ-63", серійний номер " НОМЕР_1 ", 16-го калібру, переламної конструкції стволів, виготовлена промисловим способом; придатна для проведення пострілів; надані на дослідження дві гільзи відстріляні з правого та лівого стволів наданої на дослідження рушниці. Надані на дослідження чотирнадцять патронів являються бойовими припасами - мисливськими патронами 16-го калібру, придатні для стрільби; надані на дослідження два патрони являються бойовими припасами - мисливськими патронами 16-го калібру, придатні для стрільби.

- протокол огляду речей від 12.10.2022 (том 1, а.с. 20-24) потерпілого ОСОБА_14 , вилучених на території КНП "Кобеляцька міська лікарня", та вилучених з тіла трупа ОСОБА_14 тринадцяти металевих предметів невеликого розміру, схожих на дріб і двох пластикових елементів, сходина на пластиковий контейнер.

- висновок експерта № СЕ-19/117-22/14545-БЛ від 01.11.2022 (том 2, а.с. 33-36) за результатами судово-балістичної експертизи, відповідно до якого надані на дослідження п`ятнадцять металевих предметів являються частинами патрону (патронів) - деформованим шротом, що використовується для спорядження мисливських патронів до гладкоствольної зброї; надані на дослідження десять металевих предметів (шріт), які мають форму наближену до сферичної та діаметром від 3,0 мм до 3,7 мм можуть мати номер шроту від №5 до №3, визначити точний номер не вдається за можливе через сліди залишкової деформації; щодо наданих на дослідження п`яти металевих предметів номер визначити не можливо у зв`язку зі значною деформацією шроту.

- висновок експерта № 1535 від 24.10.2022 (том 2, а.с. 38) за результатами судово-імунологічної експертизи зразка крові ОСОБА_14 , відповідно до висновку якого кров ОСОБА_14 відноситься до типу В(ІІІ) групи з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0.

- висновок експерта № 1541 від 01.11.2022 (том 2, а.с. 40-42) за результатами судово-імунологічної експертизи спортивних штанів, вилучених з трупа ОСОБА_14 , відповідно до якого кров ОСОБА_14 відноситься до типу В(ІІІ) групи з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0; на спортивних штанях знайдена кров людини, у вказаних об`єктах виявлений антиген В і ізогемаглютинін анти-А за ізосерологічною системою АВ0; кров може походити від ОСОБА_14

- висновок експерта № 1540 від 01.11.2022 (том 2, а.с. 44-46) за результатами судово-імунологічної експертизи спортивної кофти, вилученої з трупа ОСОБА_14 , відповідно до якого кров ОСОБА_14 відноситься до типу В(ІІІ) групи з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0; на спортивній кофті знайдена кров людини, у вказаних об`єктах виявлений антиген В; кров може походити від ОСОБА_14

- висновок експерта № 1537 від 31.10.2022 (том 2, а.с. 48-49) за результатами судово-імунологічної експертизи кросівка на ліву ногу чорного кольору із вставками світло-зеленого кольору ОСОБА_14 , відповідно до якого кров ОСОБА_14 відноситься до типу В(ІІІ) групи з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0; на кросівку знайдена кров людини, у вказаних об`єктах виявлений антиген В; кров може походити від ОСОБА_14

- висновок експерта № 1539 від 31.10.2022 (том 2, а.с. 51-52) за результатами судово-імунологічної експертизи змиву з поверхні дороги., відповідно до якого кров ОСОБА_14 відноситься до типу В(ІІІ) групи з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0; у змиві знайдена кров людини, у вказаних об`єктах виявлений антиген В; кров може походити від ОСОБА_14

- висновок експерта № 1538 від 01.11.2022 (том 2, а.с. 54-55) за результатами судово-імунологічної експертизи правого кросівка, вилученого під час огляду місця події, відповідно до якого кров ОСОБА_14 відноситься до типу В(ІІІ) групи з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0; на правому кросівку знайдена кров людини, у вказаних об`єктах виявлений антиген В; кров може походити від ОСОБА_14

- протокол слідчого експерименту від 12.10.2022 з додатком на оптичному диску (том 2, а.с. 72, 73) за участі свідка ОСОБА_28 , під час якого він вказав місце, де відбувалася сварка ОСОБА_5 з невідомим йому чоловіком, місце пострілів та місце, де після поранення знаходилося тіло потерпілого.

- протокол слідчого експерименту від 12.10.2022 з додатком на оптичному диску (том 2, а.с. 74, 75) за участі свідка ОСОБА_15 , під час якого вона вказала місце, де перебував ОСОБА_14 коли вона з ОСОБА_5 під`їхали до домоволодіння, місце розташування автомобіля потерпілого та місце, де знаходився труп.

- протокол слідчого експерименту від 12.10.2022 з додатком на оптичному диску (том 2, а.с. 76, 77) за участі свідка ОСОБА_28 , під час якого він вказав місце, де відбувалася сварка ОСОБА_5 з невідомим йому чоловіком, місце пострілів та місце, де після поранення знаходилося тіло потерпілого.

- протокол слідчого експерименту від 13.10.2022 з додатком на оптичному диску (том 2, а.с. 78-80, 81) за участі підозрюваного ОСОБА_5 , під час якого він вказав місце, де відбувалася сварка, де він здійснив постріл у повітря, де він здійснив постріл у напрямку ніг ОСОБА_14 , де залишив рушницю, вказав на місце взаєморозташування ОСОБА_14 та ОСОБА_5 під час події. Відповідно до проведених замірів встановлено, що в момент пострілу відстань між ними складала близько 5,2 м, а відстань від зброї до ніг потерпілого - 4,6 м.

- протокол затримання ОСОБА_5 о 22 год. 13 хв. 11.10.2022 (том 2, а.с. 90-98).

- акт судово-психіатричного експерта № 389 (том 2, а.с. 120-126) щодо ОСОБА_5 , відповідно до якого останній будь-якими хронічними психічними захворюваннями, тимчасовим розладом психічної діяльності, недоумством і іншим хворобливим станом психіки не страждає і може усвідомлювати свої дії та керувати ними; в період часу, що відноситься до інкримінованого діяння, будь-якими хронічними психічними захворюваннями не страждав, не перебував у стані тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства чи іншого хворобливого стану психіки і міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

- висновок експерта № СЕ-19/124-22/12038-ФХВР від 28.11.2022 (том 2, а.с. 138-141, 143) за результатами судової експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу, відповідно до якого на змиві з правої руки ОСОБА_5 речовин, які можуть бути віднесені до продуктів пострілу, в межах чутливості проведених методів дослідження не виявлено.

- висновок експерта № СЕ-19/124-22/12040-ФХВР від 24.02.2023 (том 2, а.с. 146-150) за результатами судової експертизи вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу, відповідно до якого на куртці та флісовій кофті, вилученій у затриманого ОСОБА_5 , у які він був одягнений у момент події: на куртці виявлено речовини, які характерні для вибухового перетворення вибухової речовини - димного (чорного) пороху; на кофті речовин, які можуть бути віднесені до продуктів пострілу, в межах чутливості проведених методів дослідження не виявлено.

Окрім того, стороною обвинувачення надано суду висновок експерта № СЕ-19/117-22/14541-Д від 25.10.2022, відповідно до якого за результатами дактилоскопічного дослідження поверхні мисливської рушниці "ТОЗ-63" слідів папілярних узорів рук не виявлено, а виявлені окремі папілярні лінії, що не утворюють слідів папілярних узорів рук (слідів пальців та долонних поверхонь), виявлені окремі папілярні лінії не придатні для ідентифікації за ними особи.

Судом також досліджені речові докази: рушниця "ТОЗ-63", яку ОСОБА_5 вказав як належну йому та підтвердив, що здійснив постріли з неї; шріт, який був предметом експертного дослідження; штани потерпілого ОСОБА_14 , на яких чітко видно вхідні та вихідний отвір на відповідних штанинах.

У своїй сукупності досліджені судом докази, показання обвинуваченого і свідків дозволяють дійти обґрунтованого висновку, що ОСОБА_5 був зроблений постріл з мисливської рушниці у бік потерпілого ОСОБА_14 , внаслідок чого останні отримав вогнепальне ушкодження правого коліна, та внаслідок чого помер на місці події внаслідок швидкої крововтрати.

Таким чином, суд встановив, що конфлікт між обвинуваченим і загиблим виник на ґрунті суперечки щодо кількох пов`язаних обставин, зумовлених поведінкою обох сторін; знаряддям злочину є належна обвинуваченому мисливська рушниця, яку він свідомо спорядив бойовими набоями, однак заздалегідь не готував саме для вчинення конкретного злочину; дії обвинуваченого виразилися у попереджувальному пострілі вгору та повторному пострілі донизу, який хоча й був здійснений у сторону ОСОБА_14 , не був умисно спрямований у достеменно життєво важливі органи; після поранення ОСОБА_14 не помер одразу й здійснював активні дії, а обвинувачений, маючи реальну можливість продовжити свої дії, у разі спрямованості умислу на вбивство, місце події залишив з метою виклику відповідних служб та надання допомоги ОСОБА_14 , що свідчить про відсутність у обвинуваченого прямого умислу на вбивство потерпілого. Підлягає урахуванню й те, що під час конфлікту та після нього обвинувачений не висловлював словесних погроз життю потерпілого, що підтверджено допитаними в судовому засіданні свідками.

Суд також звертає увагу на активне каяття ОСОБА_5 одразу після поранення ОСОБА_14 , яке виразилося у вжитті заходів до виклику поліції та швидкої допомоги, намагання надати першу допомогу у спосіб, який був йому відомий, активну допомогу досудовому розслідуванню щодо встановлення обставин події.

Суд враховує, що ОСОБА_5 отримуючи дозвіл на володіння зброєю не міг не знати про небезпеку, яку вона несе, а споряджаючи її бойовими набоями очевидно усвідомлював можливі наслідки їх застосування. Таким чином, ОСОБА_5 не міг не усвідомлювати суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажав, але свідомо припускав їх настання або розраховував на їх ненастання.

Наведене у сукупності, а також - у сукупності із тим, що відносно самого по собі заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_14 обвинувачений діяв з непрямим умислом, доводить, що обвинувачений не передбачав можливості настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті потерпілого, хоча міг та повинен був їх передбачити. Тобто, стосовно заподіяння смерті ОСОБА_14 . ОСОБА_5 діяв з необережності у формі злочинної недбалості.

При цьому суд враховує, що сама по собі та обставина, що обвинувачений здійснив постріл у бік потерпілого не у життєво важливий орган, хоча наслідком стала швидка крововтрата, від якої потерпілий помер, за встановлених обставин у їх сукупності не може безумовно свідчити про наявність у діях обвинуваченого прямого умислу на умисне вбивство потерпілого.

Отже, стороною обвинувачення поза розумним сумнівом не доведено наявності у ОСОБА_5 прямого умислу на умисне вбивство ОСОБА_14 .

У постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 13.12.2022 у справі № 676/1214/21 зроблений висновок, що оборона має бути правомірною та спрямована на негайне припинення реального суспільно небезпечного посягання, і не має перевищувати межі оборони. Застосовується під час триваючого посягання, і не правомірна після його закінчення.

У постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04.10.2022 у справі № 462/6066/16-к вказано, що при визначенні, чи була дія в стані необхідної оборони при умисному вбивстві, важливо оцінити, чи пропорційність реакції загрозі. Якщо мета дій - не припинення агресії, а шкода іншій людині - це не необхідна оборона.

Вирішуючи питання про відсутність чи наявність у діях особи стану необхідної оборони у разі вчинення злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, у кожному випадку з урахуванням конкретних обставин справи слід оцінювати акт суспільно небезпечного посягання й акт захисту, встановлювати їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

Якщо дії особи мають на меті не зупинити протиправне посягання, а завдати шкоди іншій (потерпілій) особі, необхідна оборона виключається.

Аналогічні висновки Верховний Суд виклав у своїх рішеннях від 13.09.2023 (справа № 334/742/19), від 15.02.2023 (справа № 577/5131/21).

У постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 946/2971/21 вказано, що суспільно небезпечне посягання - це дії, що загрожують правам та інтересам людей, таким як життя, здоров`я, свобода, честь, власність тощо. Необхідна оборона полягає в активних діях для захисту цих цінностей від таких посягань, але не повинна включати дії, що завдають непропорційної шкоди нападнику. Якщо дії виходять за рамки захисту і спрямовані на нанесення шкоди, вони вважаються протиправними. Необхідна оборона можлива лише під час тривання посягання і закінчується, коли зникає загроза.

Під суспільно небезпечним посяганням необхідно розуміти спробу заподіяти шкоду охоронюваним законом правам та інтересам особи, яка захищається, або іншої особи, суспільним інтересам або інтересам держави. До таких інтересів належать: життя, здоров`я, особиста і статева свобода, честь і гідність особи, власність, недоторканність житла, а також інші права і законні інтереси особи, яка захищається, або іншої особи.

Кінцевою метою дій того, хто захищається, є захист вищезазначених цінностей. Ця мета досягається шляхом відвернення чи припинення посягання. Захист при необхідній обороні виявляється тільки в активних діях, які за зовнішніми ознаками можуть співпадати з ознаками тих діянь, які передбачені КК (наприклад, заподіяння тілесних ушкоджень).

Перевищенням меж необхідної оборони є умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (ч. 3 ст. 36 КК).

Особливістю необхідної оборони є специфіка мотиву діяння, прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання.

Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у разі необхідної оборони, а й при перевищенні її меж.

Стан необхідної оборони існує лише протягом наявності суспільного небезпечного посягання, яке має початковий і кінцевий момент. Право на необхідну оборону виникає з моменту створення особою, яка здійснює посягання, реальної небезпеки заподіяння істотної шкоди охоронюваним суспільним відносинам (життю і здоров`ю), а його кінцевим моментом є припинення таких дій і усвідомлення (реальна можливість усвідомлення) особою, яка здійснює захист, факту остаточного припинення особою, яка здійснює посягання, суспільно небезпечних дій.

У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

Суд звертає увагу на те, що у цьому випадку дії ОСОБА_14 у виді двох ударів, наслідком яких було завдання ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень, припинилися ще до того, як ОСОБА_5 пішов до будинку за рушницею, і після повернення ОСОБА_5 з будинку ОСОБА_14 не продовжувалися. Будь-яких інших неправомірних посягань з боку ОСОБА_14 судом не встановлено, а тому слід дійти висновку, що обвинувачений на момент вчинення діяння не перебував у стані необхідної оборони.

Також не заслуговують на увагу твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_5 діяв виключно з метою здійснення законного затримання особи, оскільки судом встановлено, що завдання потерпілому тілесних ушкоджень було вчинено ОСОБА_5 до того, як була викликана поліція, а мета оголошеної ОСОБА_5 вимоги стати на коліна саме для очікування приїзду поліції свідками не підтверджена, на відміну від самої вимоги, і з інших наданих суду доказів не вбачається.

Також суд звертає увагу на те, що під час досудового розслідування ОСОБА_5 не повідомляв про те, що його дії були спрямовані саме на захист майна, яке було в автомобілі Хюндай, а також не повідомляв про те, що другий постріл відбувся коли він задкував і спіткнувся. Зазначені обставини обвинувачений вказував під час судового провадження, однак вони не підтверджуються ані наданими суду письмовими доказами, ані показаннями допитаних судом свідків, а тому суд розцінює її як обрану позицію з метою захисту.

З огляду на зазначене, позиція захисту щодо того, що ОСОБА_5 діяв у стані необхідної оборони також є недоведеною.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Водночас, аналогічний підхід повинен застосовуватися і до версії сторони захисту, яка не може бути визнана вірогіднішою виключно на підставі недостатньо обґрунтованої позиції сторони обвинувачення.

Частиною 3 ст. 337 КПК України визначено, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Викладене в своїй сукупності, а також поведінка обвинуваченого до, під час та безпосередньо після вчинення злочину, свідчить про відсутність у нього умислу на вбивство потерпілого та доводить те, що він діяв з неконкретизованим умислом, а тому повинен нести відповідальність за фактично заподіяні наслідки, у даному випадку - тяжке тілесне ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого.

Таким чином, враховуючи характер стосунків між обвинуваченим та потерпілим, обставини події, характер їх конфлікту, обумовлений в першу чергу суперечкою щодо майна та насильством з боку ОСОБА_14 , характер та локалізацію тілесного ушкодження, отриманого ОСОБА_14 , поведінку обвинуваченого після завдання ним потерпілому поранення, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_5 належить перекваліфікувати з частини 1 статті 115 Кримінального кодексу України на частину 2 статті 121 Кримінального кодексу України як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

Відповідно до змісту ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

При визначенні питання щодо можливості призначення ОСОБА_5 покарання суд враховує стан здоров`я обвинуваченого, який є інвалідом 2 групи, його вік (більше 60-ти років), позитивні характеристики за місцем проживання, зокрема і численні звернення місцевих мешканців до суду на його підтримку, волонтерську діяльність обвинуваченого, яка підтверджена наданими суду зверненнями військових частин і подяками, обставини скоєного, поведінку як потерпілого, так і обвинуваченого безпосередньо під час події, поведінку обвинуваченого після події, під час досудового розслідування та судового провадження.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, виходячи з вимог закону про достатність покарання для виправлення ОСОБА_5 , запобігання скоєнню нових кримінальних правопорушень, суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним злочину, обставини, за яких вони були вчинені та особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного та активне каяття.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та активне щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, керуючись вимогами ст. 65 КК України, враховує, що ОСОБА_5 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності

Також суд враховує, що ОСОБА_5 шкодує про вчинене, готовий нести за це відповідальність.

Крім цього суд враховує те, що ОСОБА_5 учинив кримінальне правопорушення, яке законом віднесене до тяжкого.

Призначаючи покарання, суд також враховує думку потерпілої ОСОБА_3 , яка вимагала застосувати до ОСОБА_5 запропоновану прокурором міру покарання у виді дванадцяти років позбавлення волі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк сім років, вважаючи таке покарання достатнім для його виправлення і попередження учинення нових кримінальних правопорушень.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Арешт майна на речові докази необхідно скасувати.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршенням здібностей потерпілого або позбавленням його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються принципи розумності і справедливості.

Враховуючи роз`яснення, викладені в п. п. 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року зі змінами "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", - під моральною шкодою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому, слід виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі № 216/3521/16-ц (провадження № 14-714цс19) зроблено висновок, що "виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства".

По своїй суті зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є досить специфічним зобов`язанням, оскільки не на всіх етапах свого існування характеризується визначеністю змісту, а саме щодо способу та розміру компенсації. Джерелом визначеності змісту обов`язку особи, що завдала моральної шкоди, може бути: (1) договір особи, що завдала моральної шкоди, з потерпілим, в якому сторони домовилися зокрема, про розмір, спосіб, строки компенсації моральної шкоди; (2) у випадку, якщо не досягли домовленості, то рішення суду в якому визначається спосіб та розмір компенсації моральної шкоди ( постанова Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 01 березня 2021 року у справі № 180/1735/16-ц (провадження № 61-18013сво18).

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. У разі встановлення конкретної особи, яка завдала моральної шкоди, відбувається розподіл тягаря доказування: (а) позивач повинен довести наявність моральної шкоди та причинний зв`язок; (б) відповідач доводить відсутність протиправності та вини.

Гроші виступають еквівалентом моральної шкоди. Грошові кошти, як загальний еквівалент всіх цінностей, в економічному розумінні "трансформують" шкоду в загальнодоступне вираження, а розмір відшкодування "обчислює" шкоду. Розмір визначеної компенсації повинен, хоча б наближено, бути мірою моральної шкоди та відновлення стану потерпілого. При визначенні компенсації моральної шкоди складність полягає у неможливості її обчислення за допомогою будь-якої грошової шкали чи прирівняння до іншого майнового еквіваленту. Тому грошова сума компенсації моральної шкоди є лише ймовірною, і при її визначенні враховуються характер правопорушення, глибина фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, інші обставин, які мають істотне значення, вимоги розумності і справедливості (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 травня 2022 року в справі № 487/6970/20 (провадження № 61 1132св22).

Абзац другий частини третьої статті 23 ЦК України, у якому вжитий термін "інші обставини, які мають істотне значення" саме тому і не визначає повний перелік цих обставин, оскільки вони можуть різнитися залежно від ситуації кожного потерпілого, особливості якої він доводить суду. Обсяг немайнових втрат потерпілого є відкритим, і в кожному конкретному випадку може бути доповнений обставиною, яка впливає на формування розміру грошового відшкодування цих втрат. Розмір відшкодування моральної шкоди перебуває у взаємозв`язку з фізичним болем, моральними стражданнями, іншими немайновими втратами, яких зазнала потерпіла особа, а не із виключністю переліку та кількістю обставин, які суд має врахувати (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2022 року в справі № 477/874/19 (провадження № 14-24цс21).

Протиправними діями обвинуваченого був порушений звичайний уклад життя потерпілої у зв`язку із заподіянням їй душевних страждань. Після усвідомлення наслідків у потерпілої виникло та продовжує залишатися почуття душевного болю, у зв`язку зі смертю чоловіка.

З урахуванням викладеного, враховуючи часткове відшкодування обвинуваченим потерпілій завданої шкоди, суд вважає за можливе частково задовольнити цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди з обвинуваченого, стягнувши з нього на користь потерпілої ОСОБА_3 500 000 гривень, в якості відшкодування моральної шкоди.

Витрати на залучення експертів слід стягнути з обвинуваченого.

Крім цього, судом установлено, що ОСОБА_5 затримано о 22 год. 13 хв. 11.10.2022 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, а тому з цього часу йому необхідно рахувати термін відбування призначеного судом покарання.

Ухвалами слідчого судді та суду щодо ОСОБА_5 обирався запобіжний захід у виді тримання під вартою і обвинувачений утримувався під вартою до 12.05.2023, а з 12.05.2023 по 07.09.2023 - під цілодобовим домашнім арештом, а тому зазначені періоди слід зарахувати до строку покарання з розрахунку 1 день тримання під вартою за 1 день позбавлення волі та 3 дні цілодобового домашнього арешту за 1 день позбавлення волі відповідно.

Враховуючи, що судом прийнято рішення про застосування до ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, зважаючи на поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування та судового провадження, відомості про особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного та відсутність підстав вважати наявним ризик ухилення ОСОБА_5 від відбування покарання, суд вважає за можливе обрати щодо обвинуваченого до набрання вироком суду законної сили такий захід забезпечення кримінального провадження як домашній арешт у нічний час доби.

Керуючись статтями 2, 7, 100, 124, 368, 371, 374, 395 КПК України суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_29 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Зарахувати на підставі ч.5 ст. 72 Кримінального кодексу України у строк покарання строк перебування ОСОБА_5 під вартою з 11 жовтня 2022 року по 12 травня 2023 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Зарахувати на підставі ч.7 ст. 72 Кримінального кодексу України у строк покарання строк перебування ОСОБА_5 під цілодобовим домашнім арештом з 12 травня 2023 року по 07 вересня 2023 року з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби до закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, або до ухвалення рішення суду апеляційної інстанції у разі подання ним апеляційної скарги на нього, але не довше шістдесяти днів з дня проголошення вироку, тобто по 10 червня 2025 року включно залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступного дня.

Покласти на ОСОБА_5 терміном на 60 (шістдесят) днів, до 10 червня 2025 року включно, обов`язок прибувати за кожною вимогою до суду, повідомляти прокурора; суд про зміну свого місця проживання, перебування та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк відбування покарання рахувати з моменту фактичного взяття ОСОБА_5 під варту за цим вироком.

Цивільний позов ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в сумі 500 000 (п`ятсот тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_5 витрати на залучення експертів у сумі 8391 (вісім тисяч триста дев`яносто одна) гривня 50 копійок.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2022 року у справі № 532/1763/22 (1-кс/532/536/2022) на речові докази - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 12 жовтня 2022 року у справі № 532/1763/22 (1-кс/532/535/2022) на речові докази - скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 13 жовтня 2022 року у справі № 532/1763/22 (1-кс/532/538/2022) на речові докази - скасувати.

Речові докази:

- куртку чорного кольору, шкіряну, чоловічу; фліску на змійці зеленого кольору з надписом «Tornado»; штани брючні чорного кольору, чоловічі; пару напівсапогів коричневого кольору 41 розміру, - повернути ОСОБА_5 ;

- автомобіль Mercedes S320, д.н.з. НОМЕР_2 , - залишити потерпілій ОСОБА_3 ;

- окуляри коричнево-жовтого кольору, дві порожні гільзи 16-го калібру, кепку зі слідами РБК, кросівок зі слідами РБК, шкіряний патронташ, мисливську рушницю "ТОЗ-63" з номерним позначенням " НОМЕР_1 ", змив зі спускового гачка рушниці та контроль марлі, змив з поверхні дороги з РБК та контроль марлі, два споряджених набої 16-го калібру, зразки з правої та лівої рук ОСОБА_5 , зразки біологічного походження з правої та лівої рук ОСОБА_5 , зразки слини ОСОБА_5 , труси чорного кольору з надписом на етикетці "Indena" з нашаруваннями РБК, пару шкарпеток чорного кольору, футболку чорного кольору з білими вставками в області грудей та карманом спереду на змійці, є ярлик з надписом "Mosstow Original", кофту чорного кольору з нашаруваннями РБК з ярликом з надписом "Phillipp Plein", штани спортивні чорного кольору з нашаруваннями РБК та пошкодженнями на обох штанинах нижче паху, один кросівок чорно-салатового кольору з нашаруваннями РБК, тринадцять металевих предметів невеликого розміру схожих на дріб, два пластикові елементи схожі на пластиковий контейнер - після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя