СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/355/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2025 року місто Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за №0000664 від 28.03.2023, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`яногірка Оратівського р-ну Вінницьої обл., громадянина України, здобув середню освіту, не працює, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 03.07.2023 Тиврівським районним судом Вінницької обл. за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки, на підставі ст.ст. 75, 76 звільнений від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку на 1 (один) рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_6 ,

обвинувачений - ОСОБА_5 ,

захисник - ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше березня 2023 року, з метою реалізації злочинного умислу, знаходячись у невстановленому досудовим розслідуванням місці, маючи у власному користуванні мобільний телефон із SIM-карткою «Vodafone» номер НОМЕР_1 з доступом у всесвітню мережу Інтернет, на платформі онлайн-оголошень «OLX» знайшов оголошення з приводу придбання автомобіля для потреб Збройних Сил України, яке виклав ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває в зоні бойових дій.

З метою легкої наживи та корисливих спонукань ОСОБА_5 , повторно, реалізуючи свій злочинний умисел щодо заволодіння грошовими коштами, шляхом обману з мобільного номеру НОМЕР_1 , через мобільний додаток «Viber» повідомив ОСОБА_8 , що в нього наявний автомобіль марки «Mercedes-Bens», який можна передати на потреби Збройних Сил України безкоштовно, однак для того, щоб доставити автомобіль в зону бойових дій необхідно перерахувати грошові кошти за перевезення, достовірно знаючи, що жодного відношення до автомобіля марки «Mercedes-Bens» не має та виконувати взяті на себе зобов?язання не буде.

У подальшому, під приводом перевезення автомобіля в зону бойових дій ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_9 номер своєї картки АТ «Сенс Банк» N? НОМЕР_2 на яку за їх домовленості остання перерахувала 25.03.2023 кошти в сумі 5 000 гривень із банківської картки АТ КБ «Приватбанк» N? НОМЕР_3 , відкриту на ОСОБА_8 , через мобільний додаток «Приват24».

Заволодівши грошовими коштами в сумі 5 000 гривень, ОСОБА_5 свій мобільний телефон відключив та більше не виходив на зв?язок, взяті на себе зобов?язання не виконав, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 5 000 гривень, а отриманими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і послідовно надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення. Зазначив, що відшкодував потерпілій матеріальну шкоду. Просив його суворо не карати та не позбавляти волі.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_5 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у вчиненні заволодіння чужим майном, шляхом обману (шахрайство), повторно, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 у відповідності до ст. 66 КК України, є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку потерпілій.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином; ставлення ОСОБА_5 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини, щиросердному розкаянні; наявність обставин, які пом`якшують та відсутність обставин, які обтяжують його покарання, дані про особу обвинуваченого, а саме його молодий вік, те, що він на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, раніше засуджений за вчинення аналогічного злочину.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами є призначення покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді обмеження волі в межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України, не вбачаючи підстав для можливості його виправлення без реального відбування покарання або застосування більш м`якого виду покарання, враховуючи процесуальну поведінку обвинуваченого, який переховувався від суду, перебував у розшуку та був затриманий на підставі ухвали суду від 17.09.2024.

Крім того, вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 03.07.2023 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, на підставі ст.ст 75, 76 КК України він звільнений від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку на 1 рік.

Оскільки вказане кримінальне правопорушення вчинено ОСОБА_5 у березні 2023 року, тобто до ухвалення вироку Тиврівського районного суду Вінницької області від 03.07.2023, остаточне покарання ОСОБА_5 необхідно визначити за сукупністю кримінальних правопорушень відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань.

Таке покарання, на переконання суду, є достатнім для виправлення ОСОБА_5 попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Речові докази та судові витрати відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених даним вироком та вироком Тиврівського районного суду Вінницької області від 03.07.2023, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки 3 (три) місяці.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді застави - до набрання вироком суду законної сили залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання строк попереднього ув`язнення, а саме з 31.10.2024 по 04.11.2024.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1