УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 , представника власника майна - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні клопотання останнього, подане в інтересах ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» (), про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000014 від 05 лютого 2021 року,

У С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» (), про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 30 березня 2022 року (у справі № 304/670/22) на грошові кошти, що належать ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» () та розміщені на банківських рахунках, відкритих у Публічному акціонерному товаристві «БАНК ВОСТОК» (МФО 307123), а саме:

- № НОМЕР_1 (українська гривня);

- № НОМЕР_1 (долар США);

- № НОМЕР_1 (євро);

- № НОМЕР_1 (російський рубль).

У клопотанні заявник зазначає, що арешт майна накладено необґрунтовано та безпідставно, оскільки арештовані грошові кошти належать ТОВ «Миколаївський глиноземний завод», при цьому такі кошти одержані внаслідок законної діяльності, а блокування їх руху фактично перешкоджає здійсненню господарської діяльності даним суб`єктом господарювання. Крім того, як зазначає заявник, стороною обвинувачення не доведено, що саме арештоване майно може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, що в свою чергу порушує конституційні права ТОВ «Миколаївський глиноземний завод», більше того жодній службовій особі підприємства про підозру не повідомлено, а тому просить скасувати такий арешт.

У судовому засіданні представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 вимоги клопотання підтримав.

Детектив ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував з приводу задоволення вимог даного клопотання.

Проаналізувавши доводи клопотання, додані до нього матеріали, слід дійти такого висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, Бюро економічної безпеки, за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000014 від 05 лютого 2021 року за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст.191, ч. 2 ст. 209 КК України.

Далі, як встановлено в судовому засіданні, ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 30 березня 2022 року (у справі № 304/670/22) накладено арешт на грошові кошти, що належать ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» () та розміщені на банківських рахунках, відкритих у Публічному акціонерному товаристві «БАНК ВОСТОК» (МФО 307123), а саме:

- № НОМЕР_1 (українська гривня);

- № НОМЕР_1 (долар США);

- № НОМЕР_1 (євро);

- № НОМЕР_1 (російський рубль).

Такий арешт накладено з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, даною ухвалою слідчого судді заборонено службовим особам Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» () та Публічного акціонерного товариства «БАНК ВОСТОК» (МФО 307123), іншим особам за довіреністю/дорученням проводити будь-які банківські операції, що призведуть до зменшення залишку грошових коштів на зазначених рахунках, крім обов`язкових платежів до бюджету та виплати заробітної плати.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що однією із загальних засад кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до Постанови Європейського Суду з прав людини (далі - Європейський Суд) від 09 червня 2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Європейським Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності та не було свавільним.

Окрім того, Європейський суд через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення «Іатрідіс проти Греції»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Положеннями ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Водночас, стороною обвинувачення не надано суду додаткових доказів, що арештоване майно має доказове значення у кримінальному провадженні та відповідає ст. 98 КПК України, а тому, зважаючи на принцип змагальності сторін (ст. 22 КПК України), слідчий суддя вважає, що таких переконливих доказів за період з моменту накладення арешту (30 березня 2022 року) не здобуто. Також відсутні і беззаперечні підстави вважати, що саме арештоване майно (грошові кошти у безготівковому вигляді на наведених рахунках) одержане саме злочинним шляхом, внаслідок вчинення кримінального правопорушення, чи є знаряддям злочину, а відтак існує розумний сумнів щодо необхідності подальшого віднесення арештованого майна до такого, що відповідає ознакам, передбаченим ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. В контексті розгляду даного клопотання «обвинувачення» тлумачиться як розумна підозра вважати, що таке майно може бути доказом у даному кримінальному провадженні, що суд вважає сумнівним на даному етапі.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає що подальше накладення арешту на зазначене майно порушує принцип розумності і співрозмірності обмеження права власності з завданням кримінального провадження.

Згідно з вимогами ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У зв`язку із зазначеним, на думку слідчого судді, вжиті в рамках даного кримінального провадження процесуальні заходи його забезпечення щодо майна, яке є предметом клопотання, на даний час є необґрунтованими, а відтак, арешт підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» (), про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000014 від 05 лютого 2021 року - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 30 березня 2022 року (у справі № 304/670/22) в рамках кримінального провадження № 0000014 від 05 лютого 2021 року на грошові кошти, що належать ТОВ «Миколаївський глиноземний завод» () та розміщені на банківських рахунках, відкритих у Публічному акціонерному товаристві «БАНК ВОСТОК» (МФО 307123), а саме:

- № НОМЕР_1 (українська гривня);

- № НОМЕР_1 (долар США);

- № НОМЕР_1 (євро);

- № НОМЕР_1 (російський рубль).

Скасувати заборону службовим особам Товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» () та Публічного акціонерного товариства «БАНК ВОСТОК» (МФО 307123), іншим особам за довіреністю/дорученням проводити будь-які банківські операції, що призведуть до зменшення залишку грошових коштів на зазначених рахунках, крім обов`язкових платежів до бюджету та виплати заробітної плати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1