Справа № 285/470/21
провадження № 1-кп/0285/93/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської областів складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Новоград-Волинський кримінальне провадження № 285/470/21 0000166) за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Новоград-Волинський, громадянки України, проживаючої АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 122 КК України-

установив:

В судовому засіданні захисник обвинуваченої заявив клопотання про звільнення його підзахисної ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачена підтримала клопотання свого захисника просить його задовольнити. Розуміє про наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Прокурор, потерпілий та його представник не заперечили проти задоволення клопотання захисника

Суд, заслухавши думки сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

ОСОБА_6 , 15 лютого 2020 року, близько 21 години та Особою1, провадження відносно якого зупинено, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись біля приміщення магазину «Візит», що розташований за адресою: м. Новоград-Волинський, вул. Гетьмана Сагайдачного, 178, побачили раніше незнайомого їм ОСОБА_7 .

В цей же час, у ОСОБА_6 та Особа1 виник спільний злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганських дій, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю відносно ОСОБА_7 та на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_6 та Особи1 виник спільний злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесного ушкодження ОСОБА_7 .

У вказаний час та місці, реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_6 та Особа1, без відриву у часі, умисно, безпричинно із хуліганських спонукань, діючи з прямим умислом, з мотивів явної неповаги до суспільства, що проявилось у відкрито вираженому, очевидному для винного нехтуванні загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, з метою спричинення тілесних ушкоджень та бажаючи заподіяти шкоду здоров`ю ОСОБА_7 , прагненням показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, розуміючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, грубо порушуючи громадський порядок, перебуваючи у громадському місці, а саме поблизу приміщення магазину «Візит», що супроводжувалося особливою зухвалістю, діючи групою осіб, Особа1 наблизився до ОСОБА_7 та умисно обома руками став пхати останнього в грудну клітку спереду.

Після цього, ОСОБА_6 , усвідомлюючи можливість діяти спільно з Особою1, бажаючи об`єднати свої зусилля із зусиллями останнього, діючи групою осіб, безпричинно умисно правою рукою пхнула ОСОБА_7 в грудну клітку спереду та з великою силою умисно нанесла потерпілому удар правою ногою по ногам в ділянку паху та удар долонею правої руки по обличчю зліва.

В ході вчинення вище вказаних хуліганських дій ОСОБА_6 та Особа1, які діяли групою осіб, заподіяли ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: синця на передній поверхні грудної клітини справа вище соска на межі із правим плечем, синці на передньо-зовнішній поверхні правого стегна у середньо-верхній частині, на внутрішній поверхні правого стегна у середній частині, на внутрішній поверхні правого стегна у верхній частині, на передньо-внутрішній поверхні лівого стегна у середній частині, на внутрішній поверхні лівого стегна у середній частині, які належать до легких тілесних ушкоджень.

Особа1, усвідомлюючи можливість діяти спільно з ОСОБА_6 , бажаючи об`єднати свої зусилля із зусиллями останньої, діючи групою осіб, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, бажаючи самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, з метою спричинення тілесних ушкоджень та бажаючи заподіяти шкоду здоров`ю ОСОБА_7 , безпричинно із значною силою прикладання умисно наніс кулаком правої руки удар по обличчю зліва ОСОБА_7 .

Після цьогоОсоба1 діючи групою осіб з ОСОБА_6 схопив за одяг ОСОБА_7 та потягнув на себе, в результаті чого вони впали на грунт та Особа1 став утримувати потерпілого.

Продовжуючи свої хуліганські дії, усвідомлюючи їх протиправний характер, ОСОБА_6 діючи групою осіб з Особа1, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що проявилось у відкрито вираженому, очевидному для винного нехтуванні загальнолюдськими правилами співжиття і нормами моралі, бажаючи заподіяти тілесні ушкодження, безпричинно, підійшла до лежачого потерпілого, та зі значною силою прикладання умисно нанесла удар ногою в обличчя зліва ОСОБА_7 .

В результаті спільних хуліганських дій ОСОБА_6 . Особа1, які діяли групою осіб, останні умисно заподіяли ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової-лицевої травми: струсу головного мозку, синця навколо лівого ока з переходом на спинку носа, частини повік правого ока, виличну ділянку зліва, крововиливу в онктиву лівого ока зовні та донизу від рогівки, садна на фоні синця по їьому краю лівої очної ямки /2/, синця в проекції лівої гілки нижньої щелепи, перелому/сколу/ 6 зуба на нижній щелепі зліва /36 зуба за ародною стоматологічною класифікацією/, перелому/сколу/ 8 зуба на -.очній щелепі зліва /28 зуба за міжнародною стоматологічною класифікацією/, садна на боковій поверхні язика зліва, на слизовій оболонці лівої щоки, перелому верхньої щелепи зліва в ділянці передньої, верхньої, зовнішньої атеральної/ стінок верхньощелепної /гайморової/ пазухи із зміщенням та ювовиливом у верхньо-щелепну /гайморову/ пазуху, переломів внутрішньої /медіальної/, зовнішньої /латеральної/ і нижньої стінок лівої очниці з переходом і решітчасту твісту, лівий лобно-виличний шов, лівий вилично-клиновидний шов, орбітальну і вискову/скроневу/ поверхні лівого великого крила шновидної кістки/без проникнення у черепну порожнину та без ушкодження тутрїшньої кісткової пластинки кісток мозкового черепа/, супроводжувалися і ускладнилися розвитком гострих після травматичного лівобічного гаймориту, післятравматичного етмоїдиту переважно лівих комірок решітчастої стки, небезпечними для життя явищами не супроводжувалися, належать до лесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Дії ОСОБА_6 та Особа1 були умисними, вони грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжувались насильством із заподіянням тілесних ушкоджень, в чому і проявилась особлива зухвалість.

Своїми спільними умисними діями, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене групою осіб ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України.

Своїми спільними умисними діями, які виразились у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчинене групою осіб, ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 122 КК України.

Визначені у статті 49 КК строки давності за змістом становлять проміжки часу, у разі спливу яких з моменту вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили особа звільняється від кримінальної відповідальності. Передбачаючи в цих випадках відмову держави від застосування заходів кримінальної репресії, законодавець виходить із того, що з плином часу вчинене в далекому минулому діяння перестає бути показником соціальної небезпечності особи, а тривала законослухняна поведінка людини в подальшому свідчить про її виправлення. В цьому разі притягнення особи до кримінальної відповідальності не узгоджується з принципом гуманізму та є недоцільним.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення злочину і до набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Згідно з п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з роз`ясненням, що міститься у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності", особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Як зазначив Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 20 червня 2023 року (справа № 686/22721/19)звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду в разі настання обставин, передбачених пунктами 1-4 ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди такої особи на звільнення на підставі спливу строків давності.

Згідно ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тому суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

У судовому засіданні встановлено, що на час надходження клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності до суду закінчився строк давності притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 122 КК України.

Згідно матеріалів кримінального провадження, відповідно до ст. 12 КК України, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке вчинено 15 лютого 2020.

В матеріалах кримінального провадження відсутні будь які відомості, які вказували б на ухилення ОСОБА_6 від досудового розслідування або суду.

Порушення строків давності судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України за нереабілітуючої підстави - у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49 КК України, ст.ст. 284-287, 314 КПК України суд

постановив:

Клопотання захисника про звільнення обвинуваченої ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 285/1101/16-к (№ 0000071) в частині обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 1 ст. 122, ч. 2 ст. 296 КК України подальшим - закрити.

Ухвалу може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий: