Справа № 717/1530/24
Н/п 1-кс/717/142/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року селище Кельменці

Слідчий суддя Кельменецького районного суду Чернівецької області

ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 в кримінальному провадженні №0000174 від 07.12.2023 року на постанову дізнавача сектору дізнання про закриття кримінального провадження,

з участю

скаржниці ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

До Кельменецького районного суду Чернівецької області із скаргою на постанову дізнавача СД Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області від 28.02.2025 року про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000174 від 07.12.2023 за ч.1 ст.129 КК України звернулася потерпіла ОСОБА_3 та просить скасувати вказану вище постанову.

Прокурор та дізнавач в судове засідання не з`явилися.

Скаржниця ОСОБА_3 скаргу підтримала та пояснила, що орган дізнання не вчинив всіх необхідних слідчих та процесуальних дій в даному кримінальному проваджені та дізнавач сектору дізнання закрив дане кримінальне провадження безпідставно, оскільки дізнавачем не була допитана її дочка ОСОБА_4 , не була допитана онука ОСОБА_5 , яка здійснювала запис відео події, не був допитаний свідок ОСОБА_6 який був свідком подій, та дав покази, але під впливом продемонстрованого йому відеозапису.

Відповідні клопотання вона не могла подати, так як вона не була ознайомлена з матеріалами кримінального провадження перед його закриттям.

В ході дізнання перекручуються докази та обставини, які вказують на наявність в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України, не надано дізнавачем правильну оцінку даним доказам. Зокрема, безпідставно не взято до уваги наявність тривалих неприязних стосунків між нею та ОСОБА_7 . Дізнавач не врахував, що погрози відбувалися за активних дій ОСОБА_8 , яка під час висловлювання цих погроз била її гострою частини сапи по голові, спричинивши тілесні ушкодження і цей факт та її висловлювання, що вона виб`є їй решту зубів та відіб`є голову та той факт, що ці події відбувалися в її господарстві, вона дійсно реально сприйняла такі погрози, з огляду на такі обставини та висловлювання, вважаються погрозою вбивством.

При цьому дізнавач безпідставно зазначив, що вона завдала ОСОБА_9 22 удари по тілу, але не взято до уваги, що вона перебувала в своєму господарстві та захищалася від ударів ОСОБА_8 .

Отже, дізнавач перекрутив факти, неправильно оцінив докази, не здійснив перегляд відео в її присутності, та повторно не допитав її, не допитав всіх свідків саме в даному кримінальному провадженні її дочку, онуку ОСОБА_8 , громадянина ОСОБА_10 , не взято до уваги дані швидкої медичної допомоги, не взято до уваги, кількість, характер та локалізації спричинених їй тілесних ушкоджень, не взято до уваги очевидні факти, які зафіксовані на відео погрози ОСОБА_5 вибити її зуби та відбити голову при тому, як остання завдавала її чисельних ударів в тому числі гострим лезом сапи по голові, що вказує на неправомірність постанови дізнавача про закриття даного кримінального провадження.

Слідчим суддею встановлено, що СД Дністровського РВП ГУНП України в Чернівецькій області здійснювалося дізнання в кримінальному провадженні №0000174 від 07.12.2023 року за ч.1 ст.129 КК України. В ході дізнання дізнавач сектору дізнання ОСОБА_11 дійшов висновку, що дане кримінальне провадження за ч.1 ст. 129 КК України слід закрити та постановою від 28.02.2025 року закрив дане кримінальне провадження.

Розглянувши скаргу по суті, вважаю, що скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів, доданих до скарги та з досліджених судом матеріалів вбачається, що при закритті провадження дізнавач сектору дізнання дійшов передчасного висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України.

Встановлено, що 11.05.2022 року ОСОБА_3 звернулася до органу дізнання із заявою про вчинення ОСОБА_12 11.05.2022 року стосовно неї кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України, та інших кримінальних правопорушень.

Відомості за вказаним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000059 від 12.05.2022 року за ч.1 ст.129 КК України. Дане кримінальне провадження було закрито постановою начальника СД Дністровського РВП ГУНП України в Чернівецькій області, яка в подальшому скасовано ухвалою слідчого судді Кельменецького районного суду Чернівецької області року.

В подальшому дане кримінальне провадження розслідувалося в кримінальному проваджені, внесеному в ЄРДР за №0000174 від 07.12.2023 за ч.1 ст.129 КК України.

Під час розгляду даної скарги встановлено, що між потерпілою ОСОБА_3 та ОСОБА_12 тривалий час існували неприязні відносини. 11.05.2022 року на земельній ділянці, належній потерпілій ОСОБА_3 між потерпілою та ОСОБА_12 стався черговий конфлікт, в ході якого потерпілій було спричинено тілесні ушкодження. В ході конфлікту ОСОБА_13 сварилася з потерпілою ОСОБА_3 і спричинила їй тілесні ушкодження твердим предметом, допускала висловлювання, зокрема погрожувала відбити (відірвати) потерпілій голову та вибити зуби. Потерпіла ОСОБА_3 реально сприйняла в даній обстановці такі погрози на позбавлення її життя, тобто мала реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

Вважаю, що дізнавач сектору дізнання не в повній мірі дав оцінку всім доказам та обставинам справи і кримінального провадження та зробив висновок про відсутність в діянні ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.129 КК України без належного з`ясування всіх обставин справи.

Як вбачається із ч.1 ст.129 КК України, обов`язковою ознакою складу даного кримінального правопорушення є реальність погрози вбивством, якою вона буває у всіх випадках, коли потерпілий має підстави боятися її виконання, тобто, потерпілий має сприймати її такою, що може здійснитися. Така реальність встановлюється у кожному окремому випадку, виходячи з конкретних обставин справи. При визначенні реальності погрози вбивством слід враховувати як суб`єктивні так і об`єктивні критерії, зокрема, з`ясування форми, характеру, місця, часу, обстановки її встановлення, особу винного, характер попередніх відносин між винним і потерпілим. Ознаки об`єктивної сторони погрози вбивством полягають у висловленні погрози позбавленням особи життя за наявності реальних підстав побоюватися здійснення такої погрози. Реальність погрози визначається достатністю підстав побоюватися її виконання, які в кожному випадку є різними. Для визначення реальності погрози значення має з`ясування форми, характеру, місця, часу, обстановки її висловлення, характеру попередніх стосунків між винним і потерпілим тощо. Також має значення сприйняття погрози самим потерпілим, а також і присутніми при цьому іншими особами.

Дізнавач сектору дізнання не встановив та не надав оцінки формі, характеру та обстановці висловлення погрози вбивством, а також характеру попередніх стосунків між ОСОБА_12 та потерпілою, обмежившись лише тим, що між потерпілою та ОСОБА_12 існували неприязні відносини, а також не вмотивовано в оскаржуваній постанові, чому не береться до уваги факт спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, в тому числі на голові, як свідчення реального сприйняття потерпілою погроз з боку ОСОБА_5 , не надано оцінку тому, яким предметом було спричинено дані тілесні ушкодження, тобто сапою, а також, агресивну поведінку ОСОБА_5 , яка перебувала у володінні ОСОБА_3 з висловлюваннями, які могли бути сприйняті потерпілою в даній обстановці, як реальні наміри.

При цьому дізнавач не допитав повторно всіх очевидців даної події, на чому наполягала потерпіла, з метою з`ясування об`єктивного сприйняття потерпілою погроз ОСОБА_8 .

Також дізнавач безпідставно обґрунтовує відсутність в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України з огляду на дії потерпілої ОСОБА_3 , яка наближалася до нападника з метою відібрати належний їй інструмент сапу, як відсутність погрози вбивством, оскільки це лише один об`єктивний критерій, який не спростовує сприйняття потерпілою в даній обстановці погроз на позбавлення її життя з боку ОСОБА_5 та не спростовує реальних підстави побоювань потерпілої здійснення цієї погрози з огляду на характер дій ОСОБА_5 спричинення ударів в область голови сапою, тобто предметом із гострими з металевими деталями, ударів спрямованих в життєво важливі органи голову та висловлювання ОСОБА_8 під час таких дій, з урахуванням її давніх неприязних відносин з потерпілою.

Отже, в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000174 за ч.1 ст.129 КК України сектором дізнання не було проведено всіх необхідних слідчих дій та зроблено висновок про відсутність в діянні ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення без належного з`ясування обставин справи без належного дослідження доказів попередніх взаємовідносин потерпілої та ОСОБА_5 , без дослідження та аналізу всіх доказів по справі в їх сукупності, зосередившись лише на поведінці потерпілої, яка намагалася, перебуваючи у своєму володінні, відібрати у ОСОБА_5 палицю, та не покидаючи місце події, що, на думку органу дізнання, вказує на відсутність погрози вбивством, тобто відсутність у потерпілої реальних підстав побоюватися здійснення цих погроз.

З оскаржуваної постанови та матеріалів кримінального провадження вбачається, що дізнавачем не в повному обсязі проведено досудове розслідування, не з`ясовано всіх обставин, що свідчили б відсутність в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, не допитано в якості свідка дитину потерпілої, яка була безпосереднім свідком даних подій, не здійснено спробу допиту онуки ОСОБА_5 , яка також була свідком подій, не допитано в даному кримінальному провадженні ОСОБА_14 , який був свідком подій, а лише долучено до матеріалів кримінального провадження копію протоколу його допиту, не ознайомлено потерпілу з матеріалами кримінального провадження, перед його закриттям, тобто не здійснено всі можливі процесуальні дії для виконання в повному обсязі завдань кримінального судочинства визначених ст.2 КПК України.

При цьому, слід звернути увагу, що відповідно до ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться, крім іншого, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень. Дане кримінальне провадження є кримінальним провадження у формі приватного обвинувачення, яке розпочате за заявою потерпілої.

Чинним КПК України не передбачено право потерпілого самостійно звертатися до суду з обвинувальним актом, відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З урахуванням вказаного вище, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова є такою, що винесена передчасно, без повного та всебічного дослідження обставин, які мають суттєве значення, а тому вважаю, що в дізнавача сектору дізнання були відсутні підстави для закриття кримінального провадження №0000174 за ч.1 ст. 129 КК України, дізнавач сектору дізнання відповідно до вимог КПК України не вчинив всіх дій та не вичерпав всіх можливостей, передбачених КПК України, в отриманні доказів для повного, всебічного розслідування даного кримінального провадження та в подальшому для забезпечення прав потерпілої, в тому числі на справедливий суд, закріпленого в ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_11 від 28.02.2025 року про закриття кримінального провадження кримінального провадження №0000174 07.12.2023 року за ч.1 ст.129 КК України слід задовольнити частково та скасувати дану постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що інші вимоги потерпілої, зазначені в скарзі не підлягають задоволенню, оскільки вони не належать до повноважень слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 23, 110, 284, 303- 306, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу потерпілої ОСОБА_3 на постанову дізнавача сектору дізнання Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_11 від 28.02.2025 року про закриття кримінального провадження №0000174 від 07.12.2023 року за ч.1 ст.129 КК України задовольнити частково.

Скасувати постанову дізнавача сектору дізнання Дністровського РВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_11 від 28.02.2025 року про закриття кримінального провадження №0000174 від 07.12.2024 року за ч.1 ст.129 КК України.

В задоволенні інших вимог потерпілої ОСОБА_3 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1