Провадження 1-кс/185/1489/24
У Х В А Л А

25 грудня 2024 року м. Павлоград

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна, заявлене у кримінальному провадженні № №0000533, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.12.2024 року, за ознаками проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Клопотанням, яке надійшло на розгляд слідчому судді, дізнавач за погодженням з прокурором в межах досудового розслідування кримінального провадження № №0000533 від 25.12.2024 року, за ознаками проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, порушує питання про накладення арешту на посвідчення водія.

В обґрунтування клопотання дізнавач зазначає, що 24.12.2024 р. близько 11:40 годин за адресою: м. Павлоград, вул. Полтавська біля будинку 71, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 пред`явив працівникам поліції посвідчення водія НОМЕР_1 . Вказане посвідчення водія має явні ознаки підробки. В ході проведення огляду місця події 24.12.2024 року було оглянуто та вилучено до Павлоградського РВП посвідчення водія на ім`я «ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 », серія та номер НОМЕР_1 з ознаками підробки, яке поміщено до спец-пакету PSP1084608, та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000533.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання за своєї відсутності, клопотання підтримує. У відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття дізнавача у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

З додержанням положення ч. 2 ст. 172 КПК України, розгляд клопотання проводиться без повідомлення власника майна.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного.

Згідно протоколу огляду місця події від 24.12.2024 року, який проводився 24.12.2024 року в період часу з 12-12 по 12-4 годин за київським часом, біля будинку 71 по вул. Полтавській у м. Павлограді, безпосереднім об`єктом огляду якого було посвідчення водія НОМЕР_1 , встановлено наявність явних ознак його підробки. Посвідчення водія на ім`я «ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 », серія та номер НОМЕР_1 було оглянуто та вилучено із поміщенням до спеціального пакету з логотипом «Національна поліція України» з номером на горловині PSP1084608. Постановою дізнавача СД Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ст.лейтенанта поліції ОСОБА_3 про визнання предмета речовим доказом і приєднання його до матеріалів кримінального провадження, вилучене в ході проведення огляду місця події майно (посвідчення водія) визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, яке внесене №0000533 від 25.12.2024 року, за ознаками проступку, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Згідно п.1 та п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 3 та п. 4 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною третьою ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно вимог ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Судом встановлено, що посвідчення водія, на яке дізнавач клопоче накласти арешт, визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, зареєстрованому в ЄРДР за №0000533 від 25.12.2024 року, тому з метою усунення будь-яких ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, на нього слід накласти арешт.

За таких обставин та враховуючи вищенаведене, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання про арешт вказаного майна є обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.170, 172, 173, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання дізнавача СД Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування, а саме: посвідчення водія серія та номер НОМЕР_1 видане на ім`я «ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 », яке упаковане до спеціального пакету з логотипом «Національна поліція України» з номером на горловині «PSP1084608», яке опечатане, з метою збереження речового доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1