ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/985/25 Справа № 216/7317/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2025 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 06 грудня 2024 року відносно ОСОБА_8 ,

В СТ А Н О В И Л А:

Вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 06 грудня 2024 року,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

визнано винуватим та засуджено за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України остаточно до 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. Стягнуто з нього процесуальні витрати. Вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду першої інстанції, указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому воєнний стан неодноразово продовжувався. Указом Президента України від 07 серпня 2024 року №271/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 07.08.2024 №3891-ІХ строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 12 серпня 2024 року строком на 90 діб (тобто до 09.11.2024 05:00 годин 30:00 хвилин).

Так, ОСОБА_8 22.08.2024 приблизно о 20.00 год., діючи в умовах воєнного стану, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, рухаючись по вулиці Степана Рудницького в Центрально-Міському районі м. Кривого Рогу, помітив, що ворота домоволодіння АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_9 не зачинені та, знаючи, що останній відсутній на території свого домоволодіння, проник через незачинені ворота у інше сховище, а саме, на територію даного домоволодіння, де реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що на території домоволодіння знаходиться транспортний засіб марки «Mercedes-benz 230», реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходиться у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_9 . Після чого, приблизно об 20:10 годині, ОСОБА_8 переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, а власник майна відсутній, узяв викрутку, за допомогою якої завів транспортний засіб та на вказаному транспортному засобі зник з місця вчинення злочину, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом автомобілем марки «Mercedes-benz 230», чорного кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 . В результаті своїх умисних злочинних дій, ОСОБА_8 завдав майнової шкоди потерпілому ОСОБА_9 згідно з висновком експерта від №СЕ-19/104-24/37900 від 19.09.2024 118251,26 грн.

Таким чином, ОСОБА_8 своїми діями вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене з проникненням у інше сховище, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України.

Крім цього, 22 серпня 2024 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 , після того, як незаконно заволодів транспортним засобом, діючи в умовах воєнного стану, знову прибув до території домоволодіння АДРЕСА_3 та через ворота проник на територію домоволодіння, реалізуючи злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна і обернення його на свою користь, після чого через відчинені двері проник у житло - будинок, де знайшов у коробці, яка знаходилася біля телевізора в одній із кімнат грошові кошти у розмірі 250 (двісті п`ятдесят) Євро, (що за офіційним курсом Національного банку України станом на 22.08.2024 складає 11474 грн. 50 коп.), усвідомлюючи суспільно небезпечний та таємний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тимчасовою відсутністю уваги зі сторони потерпілого ОСОБА_9 , та відсутністю ймовірних свідків-очевидців, та тим, що за його діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, діючи із корисних намірів, шляхом вільного доступу, таємно викрав з серванту грошові кошти у розмірі 250 Євро, які належать потерпілому ОСОБА_9 . Після вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_8 разом з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене на свою користь та розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим своїми умисними діями завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди у вигляді матеріальних збитків на загальну суму 250 Євро, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 22.08.2024 складає 11474 грн. 50 коп.

Таким чином, ОСОБА_8 своїми діями вчинив таємне викрадення майна (крадіжку), поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України.

На вказане рішення захисником ОСОБА_7 подана апеляційна скарга, в якій вона не оспорюючи фактичні обставини справи, просить вирок суду змінити та призначити ОСОБА_8 найменше покарання за ч. 4 ст.185, ч. 2 ст. 289 КК України із застосування ст. 75 КК України. Вказує, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 не врахував, що він повністю визнав вину у скоєних злочинах, вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружений, має міцні соціальні зв`язки, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину. Крім того, потерпілий не мав жодних претензій до ОСОБА_8 оскільки він повністю відшкодував йому шкоду.

Заслухавши суддю доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація дій ОСОБА_8 ніким не оскаржуються, а тому на підставі ч. 1 ст. 404 КК України апеляційним судом не перевіряються.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання в повному обсязі відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним і достатнім для його виправлення та запобігати вчиненню ним нових злочинів.

Так, ОСОБА_8 раніше не судимий, скоїв злочини, які відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії тяжких злочинів, проти власності та проти безпеки руху, експлуатації транспорту. Повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 визнано щире каяття та відшкодування шкоди, завданої злочином, передбаченим ч. 4 ст. 185 КК України

Таким чином, суд першої інстанції дослідивши всі обставини справи, за своїм внутрішнім переконанням, призначив обвинуваченому покарання, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, даних про особу ОСОБА_8 .

Крім того, судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185 КК України застосовані приписи ст. 69-1 КК України, а саме наявність обставин, що пом`якшують покарання, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненому злочині.

Обговорюючи доводи захисту, щодо не визнання судом першої інстанції обставини, що пом`якшує покарання активне сприяння розкриттю злочинів, колегія суддів зазначає наступне.

Під активним сприянням розкриттю злочину слід розуміти дії винної особи, спрямовані на те, щоб надати допомогу органам дізнання, досудового слідства і суду у встановленні істини у справі, з`ясуванні фактичних обставин, які мають істотне значення для розкриття злочину. Це може полягати зокрема у: повідомленні про всі відомі епізоди й обставини вчинення злочину; викритті інших співучасників; визначенні ролі кожного з них у вчиненні злочину; повідомленні про їхнє місцезнаходження; поданні допомоги в їх затриманні; видачі знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом

Колегія суддів зазначає, що жодних з наведених вище дій, які б свідчили про активне сприяння обвинуваченим ОСОБА_8 розкриттю злочину не виконано. Навіть майно, яке були набуто ОСОБА_8 чинним шляхом, було повернуто лише завдяки робітникам поліції. Жодних відомостей які б не були відомі органам досудового слідства або суду він не повідомив.

Таким чином, повне визнання вини ОСОБА_8 жодним чином не може бути прийнято, як активне сприяння розкриттю злочину, тому підстав для його врахування при призначенні обвинуваченому покарання колегія суддів не вбачає.

Також, автор апеляції, як на підставу пом`якшення покарання посилається на те що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки. Ці обставини існували і на момент вчинення інкримінованого злочину, а відтак вони очевидно не утворюють жодних моральних запобіжників при обранні обвинуваченим злочинної моделі поведінки.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що визначене судом покарання є справедливим та співмірним вчиненому злочину, підстав для застосування ст. 75 КК України не вбачається, а тому апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення, а вирок без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 407 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 06 грудня 2024 року відносно ОСОБА_8 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набуває чинності негайно та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк, з дня вручення йому копії ухвали

Судді