Кримінальне провадження №629/958/25
Номер провадження 1-кп/629/134/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2025 року м.Лозова

Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора- ОСОБА_3 , обвинуваченого- ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001350 від 23.11.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Панютине Лозівського району, Харківської області, громадянина України, студента 2 курсу Харківського Національного автомобільно-дорожнього університету, працюючого на посаді бригадира-електрика КіПА ТОВ «Газ Грант», учасника бойових дій, якому встановлено інвалідність 2 групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.286-1 КК України,-

в с т а н о в и в:

23.11.2024 року, приблизно о 02 годині 15 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 керував технічно справним автомобілем «ЗАЗ-DAEWOO», р.н. НОМЕР_1 , та рухався по автодорозі на вулиці Івана Середи в селищі Лиманівка Лозівського району Харківської області, в напрямку від с. Катеринівка до с-ща Лиманівка, при цьому не мав права на керування механічними транспортними засобами відповідної категорії та знаходився у стані алкогольного сп`яніння, чим грубо порушив вимоги п.п. 2.1 (а) та 2.9 (а) Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), згідно з якими: - п. 2.1 (а) «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії»; - п. 2.9 (а) «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Під час руху на вказаній автодорозі, а саме поблизу будинку, розташованого за адресою: Харківська область, Лозівський р-н, с-ще Лиманівка, вул. Івана Середи, 43, водій ОСОБА_4 , діючи необережно, грубо порушив вимоги п. 12.1 ПДР України, згідно з яким: - п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним». Внаслідок дорожньо-транспортної події пасажир автомобіля «ЗАЗ-DAEWOO», р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , загинув на місці пригоди, а пасажирка автомобіля ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від отриманих тілесних ушкоджень померла в лікарні. Згідно з висновком судово-медичної експертизи, у зв`язку із подією 23.11.2024 ОСОБА_6 отримав наступні тілесні ушкодження: - закрита черепно- мозкова травма: садно в правій скроневій ділянці (7 ? 2,5 см), крововилив в правий скроневий м?яз розміром 6 х 5 см, переривчастий яскраво-червоний крововилив під м?які мозкові оболонки правої півкулі в тім?яно-лобовій ділянці розміром 4 х 3 см;- закрита непряма травма шийного відділу хребта з вивихом першого шийного хребця зі зміщенням і переломом зубовидного виростку 2- го шийного хребця; - закрита тупа травма тулуба: розрив в ділянці входу легеневих вен в ліве передсердя довжиною 1,5 см з нерівними краями з крововиливом, розривом навколосерцевої сумки і крововиливом в плевральні порожнини: в правій плевральній порожнині мається 700 мл, а в лівій - 1200 мл темно-червоної рідкої крові з пухкими темно-червоними кров?яними згортками; - ділянки забою тканини обох легень в ділянці воріт з темно-червоними крововиливами і лінійними розривами довжиною до 4 см; лінійно- зигзагоподібні розриви капсули правої долі печінки глибиною до 0,7 см з крововиливом в черевну порожнину 3 черевній порожнині 150 мл темно- червоної рідкої крові, яка розташована переважно в ділянці правого підребер?я; - косо-поперечний уламковий перелом правої стегнової кістки в середній третині зі зміщенням; - садна на підборідді зправа (1,5 ? 0,7 см), на зовнішній поверхні правого плечового суглобу (6,5 ? 2,5 см), на передній поверхні лівої гомілки в середній третині (2 х 1,6 см), в області проекції середньої третини правої ключиці (1,7 х 0,4 см). Причиною смерті ОСОБА_6 є вищевказані несумісні з життям тілесні ушкодження з розривом печінки, легень, судин серця. Згідно з висновком судово-медичної експертизи, у зв`язку із подією 23.11.2024 ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження: -голови та обличчя: синець в правій лобній області волосистої частини голови з синцевістю м?яких покровів голови з боку їх внутрішньої поверхні на цьому рівні, субарахноїдальні крововиливи під м?які мозкові оболонки у півкулях головного мозку, забій головного мозку;- тулуба: закрита тупа травма грудної клітини у вигляді закритого перелому 1- го правого ребра, синцевість плеври правої легені в області кореня, забію-контузії правої легені з розвитком правобічного гемопневмоторакса; закрита тупа травма живота у вигляді переривчастої синцевості брижі кишечника на протязі переважно зправа, синцевості правого та лівого купола діафрагми, розривів правої долі печінки по діафрагмальній та внутрішній поверхнях з крововиливом у черевну порожнину, синцевості капсули печінки та селезінки в області їх воріт, синцевості жирової клітковини обох нирок;-кінцівок: садно на синцевій основі по тильній поверхні правої кисті в області проекції 3-го п?ясткові- фалангового суглобу, закриті косо-поперекові переломи обох кісток правого передпліччя на рівні середньої третини, відкритий косо- поперековий перелом правої стегнової кістки у нижній третині. Причиною смерті ОСОБА_7 явилась поліорганна недостатність в наслідок вищевказаної тупої поєднаної травми голови, тулуба та кінцівок у вигляді крововиливів під оболонки головного мозку з подальшим розвитком набряку-набрякання головного мозку, переломів кісток скелету та кінцівок з розривами внутрішніх органів і крововиливом у черевну порожнину, ускладнені лівобічною гнійною пневмонією, і про що в свою чергу свідчать результати судово-гістологічного дослідження шматочків внутрішніх органів трупа. Згідно з висновком комплексної судової експертизи звуко- відеозапису, фототехнічної та автотехнічної експертизи у даній дорожній обстановці водій автомобілю «ЗАЗ-DAEWOO», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , порушив вимоги п.п 12.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору, перебувають в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події. Порушення правил безпеки дорожнього руху ОСОБА_4 виразилися в тому, що він, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, не маючи права на керування механічними транспортними засобами, діючи необережно, керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ-DAEWOO», р.н. НОМЕР_1 , обрав таку швидкість руху і такі прийоми керування, при яких втратив контроль над керуванням автомобілем та допустив його неконтрольований рух з подальшим виїздом за межі проїзної частини дороги та наїздом на перешкоду у вигляді залізобетонної опори, яка розміщувалась справа від проїзної частини дороги по ходу руху автомобіля, чим грубо порушив вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України, внаслідок чого пасажир автомобіля ОСОБА_6 загинув на місці пригоди, а пасажирка автомобіля ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень померла в лікарні.

Обвинувачений ОСОБА_4 , допитаний у судовому засіданні, свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, підтвердивши факт вчиненого ним кримінального правопорушення, пояснивши час, спосіб та обставини, за яких він вчинив кримінальне правопорушення, підтвердивши характер та механізм своїх дій, щиро розкаявся, висловлював жаль з приводу вчиненого, просив вибачення у потерпілих та просив суд суворо його не карати, надавши можливість і надалі відшкодовувати потерпілим матеріальну та моральну шкоду. Пояснив, що він шокований та дуже шкодує, що трапилася ця трагічна подія, та до цього часу відчуває душевний біль, бо з його вини загинули його кохана дівчина та його друг.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні 19.03.2025 року пояснила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, однак вважала, що ОСОБА_4 заслуговує максимального покарання, передбаченого санкцією статті, оскільки його дії призвели до смерті двох осіб, зокрема, її сина ОСОБА_6 .

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилась, надала телефонограму про розгляд справи за її відсутності, зазначивши про відсутність матеріальних і моральних претензій до ОСОБА_4 , просила призначити йому мінімальне покарання, з іспитовим строком.

Захисник в судовому засіданні пояснила, що у обвинуваченого та потерпілих ОСОБА_6 і ОСОБА_7 були дружні стосунки та вони добровільно сіли в його автомобіль у якості пасажирів, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_4 був напідпитку. Після ДТП ОСОБА_4 був шокований смертю свого друга та коханої дівчини, це для нього є трагедією, та до теперішнього часу він постійно усвідомлює свою винуватість у їхній загибелі, та відчуває душевні страждання. Одразу після ДТП він всіляко намагався врятувати життя ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , в подальшому надавав матеріальну допомогу на лікування дівчини, та після їхньої смерті на поховання. Відшкодовував та й надалі має намір відшкодовувати потерпілим матеріальну та моральну шкоду. Пояснила, що з етичних міркувань та поваги до потерпілих, розуміння їх скорботи та душевного болю, не просили в них чеків, квитанцій та розписок. Просила врахувати як пом`якшуючі обставини щире каяття, співпрацю з органом досудового розслідування, добровільну матеріальну допомогу потерпілим. Зважаючи на стан здоров`я ОСОБА_4 , наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи обвинуваченого, та відсутності обставин, що обтяжують покарання, просила відповідно до ст. 69 КК України, призначити обвинуваченому покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті.

Прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу. При цьому судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, а також з`ясовано, що вони усвідомлюють неможливість далі оспорити фактичні обставини справи в апеляційному порядку, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 4 ст.286-1 КК України- порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили загибель кількох осіб.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Вирішуючи питання про призначення покарання суд керується також роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення за ч.4 ст.286-1 КК України відповідно до ст.12 КК України належить до категорії особливо тяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Активне сприяння розкриттю злочину як обставина, що пом`якшує покарання, означає добровільну допомогу слідству будь-яким чином: повідомлення правоохоронним органам або суду фактів у справі, надання доказів, інших відомостей про власну кримінальну діяльність чи діяльність інших осіб, викриття інших співучасників, визначення ролі кожного з них у вчиненні злочину, надання допомоги в їх затриманні, видача знарядь і засобів вчинення злочину, майна, здобутого злочинним шляхом. Визнання засудженим своєї вини та надання правдивих показань не підтверджує наявності такої обставини, що пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю злочину (постанова Верховного Суду в справі № 263/15605/17, провадження № 51 - 4234 км 20). Ні органом досудового розслідування, ні судом в судовому засіданні не було встановлено наявності у діях ОСОБА_4 активного сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а надання ним правдивих свічень, відповідно до вказаної позиції касаційного суду, не підтверджує наявності такої обставини, що пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

У п.п. 20, 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Згідно висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду щодо правозастосування положень статей 55, 286, 286-1 КК, викладеному у постанові 04 вересня 2023 року у справі № 702/301/20: Особі, яку визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого відповідною частиною статей 286, 286-1 КК, суд може призначити додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами незалежно від того, чи мала така особа на момент вчинення кримінального правопорушення отримане у передбаченому законом порядку посвідчення на право керування транспортними засобами.

При обранні міри покарання ОСОБА_4 суд враховує, що він, не маючи права керувати механічними транспортними засобами відповідної категорії, вчинив особливо тяжкий необережний злочин проти безпеки руху та експлуатації транспорту, від якого настала смерть двох молодих осіб. Також суд враховує особу обвинуваченого, який є особою молодого віку, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, неодружений, учасник бойових дій, якому встановлено інвалідність ІІ групи у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, нагороджений нагрудним знаком ЗСУ(хрестом) та медаллю «За відвагу», студент, офіційно працевлаштований, раніше не судимий, та, з урахуванням думки потерпілих, приходить до висновку, що покарання останньому слід призначити у виді позбавлення волі, в межах санкції ч.4 ст.286-1 КК України, з його реальним відбуванням, з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Верховний Суд у постанові від 28 січня 2025 року у справі № 158/1422/23; провадження № 51 - 4195 км 24 вказав, що поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Думка потерпілого враховується при призначенні покарання, проте вона не є вирішальною та обов`язковою для суду при визначенні остаточного покарання. Такий підхід щодо врахування думки потерпілих для призначення покарання відповідає позиції касаційного суду у цьому питанні, оскільки вона має враховуватись в сукупності з іншими обставинами кримінального провадження (постанова ВС від 28 січня 2025 року у справі № 158/1422/23; провадження № 51 - 4195 км 24).

У постанові від 17 вересня 2019 року у справі № 744/884/17; провадження № 51-8413км18 Верховний Суд зазначив, що частина 1 положення ст. 69 КК України надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише "за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину". Таке формулювання призводить до висновку, що застосування статті 69 КК можливе, якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони (1) можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК, і (2) істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Також у вищевказаній постанові Верховний Суд зазначив, що ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, роллю, яку виконувала особа, визнана винуватою, у вчиненні злочину, її поведінкою під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватця. Суд, посилаючись при призначенні покарання на статтю 69 КК, зобов`язаний не лише перерахувати обставини, що можуть бути враховані як такі, що пом`якшують покарання, а й обґрунтувати, виходячи із загальних засад призначення покарання, яким чином сукупність таких обставин істотно знизила тяжкість вчиненого злочину.

Підстав для застосування положень ст. 69 КК України судом не встановлено.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 23.11.2024 року, ОСОБА_4 було фактично затримано 23.11.2024 року о 08 год. 37 хв.(а.с. 81-84).

Ухвалою Лозівського міськрайнного суду Харківської області від 18.02.2025 обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 18.04.2025 року, включно, без визначення застави.

Цивільні позови не заявлено.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, документально підтверджені витрати на залучення експертів покласти на ОСОБА_4 .

Долю речових доказів вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368 - 370,373,374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 286-1 КК України, та призначити йому покаранняу виді 7 (семи) років 6 (шести) місяців позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 8 (вісім) років.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу -залишити тримання під вартою.

Строк відбуття покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме -з 23.11.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави (ГУК Харків обл/МТГ Лозова/24060300, Код отримувача (ЄДРПОУ) 37874947, банк отримувача Казначейство України (ел.адм.подат.), номер рахунку UA0020573, код класифікації доходів бюджету 24060300 з відміткою платежу - інші надходження) процесуальні витрати за проведення експертиз: № 11880 від 15.01.2025 в сумі 9087,36 грн.; № 11805 від 16.01.2025 в сумі 9087,36 грн.; № 11863 від 15.01.2025 в сумі 9087,36 грн.; № 11878 від 16.01.2025 в сумі 7572,80 грн.; № 11865 від 16.01.2025 в сумі 9087,36 грн.; № 11867 від 16.01.2025 в сумі 7572,80 грн.; № 11806 від 17.01.2025 в сумі 9087,36 грн.; №10722 від 23.12.2024 в сумі 11359,2 грн.; №10735/10736 від 20.12.2024 в сумі 11359,20 грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 06.12.2024 у справі № 953/10743/24 на майно, вилучене 23.11.2024 в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме на: 1) автомобіль «ЗАЗ-Daewoo», р.н. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 ; 2) змив РБК з передньої пасажирської двері, змив з перемикання управління світла, змив з перемикача передач, змив з поверхні керма, змив з перемикання управління склоочисника, змив РБК з керма, змив з внутрішньої ручки відкриття водійської двері, змив РБК з порогу задньої лівої сторони біля дверей, мобільний телефон «Samsung», два пластикові фрагменти з нашаруванням РБК.

Після набранням вироку законної сили речові докази: 1) автомобіль «ЗАЗ-Daewoo», р.н. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , який знаходиться на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: Харківська область, Лозівський район, м. Лозова, вул. Ярослава Мудрого 7,- повернути власнику ОСОБА_4 ; мобільний телефон «Samsung»- повернути потерпілій ОСОБА_9 ; змив РБК з передньої пасажирської двері, змив з перемикання управління світла, змив з перемикача передач, змив з поверхні керма, змив з перемикання управління склоочисника, змив РБК з керма, змив з внутрішньої ручки відкриття водійської двері, змив РБК з порогу задньої лівої сторони біля дверей, два пластикові фрагменти з нашаруванням РБК, які знаходяться в камері речових доказів СУ ГУНП в Харківській області,- знищити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1