КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
номер провадження 3-зв/824/15/2025
П О С Т А Н О В А

18 квітня 2025 року м. Київ

Справа № 760/10354/24

Київський апеляційний суд у складі судді ОСОБА_2, розглянувши заяву захисника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_3,

у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 26 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; стягнуто судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з судовим рішенням, адвокат ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 26 вересня 2024 року, в якій просив постанову скасувати, провадження у справі закрити.

16 грудня 2024 року до апеляційного суду від адвоката ОСОБА_4 надійшла заява про відвід судді ОСОБА_3

Постановою судді Київського апеляційного суду ОСОБА_5 від 20 грудня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви про відвід судді.

Заявою від 17 березня 2025 року суддя ОСОБА_3 заявила самовідвід, який мотивувала тим, що адвокат ОСОБА_4 у заяві про відвід судді ОСОБА_3 зазначав про безпідставне відкладення розгляду справи через неприбуття у судове засідання 09.12.2024 року ОСОБА_1 , попри те, що захисник прибув в судове засідання, чим суб`єктивно у негативному значенні витлумачив підстави обґрунтування суддею відкладення розгляду справи. Тому на переконання судді ОСОБА_3, така процесуальна поведінка адвоката спрямована на умисне створення обставин, які перешкоджають розгляду матеріалів адміністративного провадження суддею ОСОБА_3 та сама по собі об`єктивно свідчить про умисне створення адвокатом обставин, які у стороннього спостерігача можуть викликати сумніви у неупередженості судді ОСОБА_3 у даному судовому провадженні, зокрема дії адвоката свідчать про вдавання ним до засобів та методів, спрямованих на дискредитацію судді ОСОБА_3

Постановою Київського апеляційного суду від 19 березня 2025 року заяву про самовідвід судді Київського апеляційного суду ОСОБА_3 - залишено без задоволення.

07 квітня 2025 року ОСОБА_4, який діє в інтересах ОСОБА_1 , направив на електронну адресу Київського апеляційного суду заяву про відвід судді ОСОБА_3, посилаючись на наявність обставин, що викликають сумнів в її неупередженості, що є підставою для її відводу.

Вказує, що після постанови Київського апеляційного суду від 19 березня 2025 року про залишення без задоволення заяви про самовідвід судді ОСОБА_3 у захисника ОСОБА_4 залишились обґрунтовані сумніви у неупередженості судді, які у контексті принципу «вигляду справедливості», можуть позначитися на об`єктивності розгляду справи по суті. Посилається на дотримання принципів справедливого судочинства, які закріплені у нормах законодавства: ст. 7, 22, 291 КПК України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 62 Конституції України, а також ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Вивчивши заяву про відвід та матеріали справи, вважаю, що заяву про відвід судді ОСОБА_3 слід задовольнити з наступних підстав.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, що передбачають право на відвід судді і, відповідно, не передбачають порядку розгляду такої заяви.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Як вбачається з рішень Європейського Суду з прав людини, найбільш наближеними до процесуальних норм з розгляду справ про адміністративні правопорушення є норми КПК України.

Пункт 4 ч. 1 ст. 75 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному проваджені за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Положення ч.ч. 2 та 5 ст. 80 КПК України встановлюють, що за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.

Слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

- якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

- брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

- якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

- за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

- у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є обов`язком судді.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини (рішення від 09 листопада 2006 року у справі «Білуга проти України», від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Згідно п.п. 46-48 рішення ЄСПЛ у справі Моґенса Гаусшильдта (Mogens Hauschildt) проти Королівства Данії (заява № 10486/83), наявність безсторонності, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, має визначатися за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді в даній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу.

Щодо суб`єктивного критерію, у будь-якому випадку, особиста упередженість судді має бути презумпцією доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм, необхідно встановити, чи існують, якщо зовсім не брати до уваги особисту поведінку судді, легко з`ясовувані факти, які можуть ставити під сумнів його безсторонність. З цього погляду навіть виступи можуть мати певне значення. Найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості і передусім, у разі провадження/кримінального, в особи/обвинуваченого.

Бангалорськими принципами поведінки суддів від 19 травня 2006 року, схваленими Резолюцією економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, встановлені стандарти етичної поведінки суддів.

Відповідно до змісту Бангалорських принципів «неупередженість» та «об`єктивність» ці принципи є необхідною умовою для належного виконання суддею своїх обов`язків. Неупередженість та об`єктивність виявляються не лише у змісті рішення, але й в процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Застосування цього принципу проявляється у необхідності заявлення суддею самовідводу у тому випадку, коли існують обставини, які у стороннього спостерігача можуть викликати сумніви у неупередженості та об`єктивності судді.

Згідно зі ст. 3 Кодексу суддівської етики, суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною.

У разі, коли виникає питання про відвід (самовідвід), значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним чином поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє відсутні докази чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінуючої зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу здійснення правосуддя.

Як убачається із змісту заяви, підставою заявленого відводу судді ОСОБА_3 була допущена, на думку захисника ОСОБА_4, упередженість судді у процесуальній поведінці, що привело заявника до переконання про те, що суддя ОСОБА_3 є упередженою та необ`єктивною у розгляді даної справи.

Зазначені у заяві захисника ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_3 обставини, сприймаються як процесуальна активність суду направлена на забезпечення завдань провадження у справі про адміністративне правопорушення на стадії апеляційного розгляду справи, яка не може бути розцінена у якості суб`єктивних упереджень судді до предмету апеляційного розгляду. Сприйняття захисником ОСОБА_4 упередженості судді ОСОБА_3, на переконання суду, є хибним, викликане його суб`єктивним сприйняттям ходу апеляційного розгляду справи.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, після вирішення судом заяви про відвід судді від 16 грудня 2024 року, заяви про самовідвід судді від 17 березня 2025 року, які постановами Київського апеляційного суду від 20 грудня 2024 року та від 19 березня 2025 року були залишені без задоволення, адвокат ОСОБА_4 продовжує висловлювати недовіру судді ОСОБА_3, наполягаючи на тому, що під час розгляду заяви про відвід слід брати не лише об`єктивні обставини, що свідчать про упередженість, а й суб`єктивне сприйняття дій головуючого судді.

Таким чином, з метою недопущення у майбутньому недовіри з формуванням думки учасників процесу на правомірні очікування законності судового рішення, враховуючи, що суддя може бути цілком об`єктивним у ситуації, яка, тим не менше, викликає обґрунтовану підозру в упередженості, що вимагає відводу (самовідводу) судді, задля виключення сумніву щодо об`єктивного розгляду справи та для забезпечення умов, за яких у будь-кого не виникало б сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, вважаю за можливе заявлений відвід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 75-80 КПК України, суд

постановив:

Заяву захисника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_4 про відвід судді ОСОБА_3 від розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - задовольнити.

Справу передати на повторний автоматизований розподіл.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: ОСОБА_2