Справа № 404/8511/23
Номер провадження 1-кс/404/375/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2025 року м. Кропивницький

Слідчий суддя Кіровського районного суду міста Кіровограда ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Кропивницької оружної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно по матеріалам кримінального провадження 0002785, з попередньою кваліфікацією за ч.4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор своєчасно звернувся до слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 30.01.2025 року під час обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що заявлене до арешту майно визнано речовим доказом по кримінальному провадженню, відповідає критеріям ч. 2 ст.167 КПК України. Мета звернення збереження речових доказів, повне, всебічне дослідження усіх обставин кримінального правопорушення, встановлення повного кола причетних осіб.

За версією представників сторони обвинувачення збереження речових доказів необхідно для доведення в суді факту шахрайського заволодіння квартирами одиноких померлих громадян, в томі числі, які перебувають на балансі територіальної громади, шляхом їх оформлення на підставних осіб за підробленими документами, та подальше відчуження на свою користь, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник вилученого майна в судове засідання викликалася, не з`явилася.

Враховуючи такі обставини, відповідно до ч.4 ст.107 КПК України розгляд клопотання проведено за відсутності учасників процесу та без фіксації судового процесу технічними засобами.

СВ Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області проводить досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню. Предметом доказування є речі та документи, які можуть бути знаряддям вчинення злочину.

30.01.2025 року під час обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 , працівники поліції відшукали і вилучили речі, перелік яких містяться в протоколі обшуку.

Вилучене майно оглянуто і постановою слідчого визнано речовим доказом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Зважаючи на сукупність наявних доказів, прокурор у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, правильно звернувся з клопотанням про накладення арешту на речі та документи з тих підстав, що вони є речовими доказами у даному кримінальному провадженні. Майно, яке є речовим доказом та відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання)

У випадку повернення майна заявленого до арешту, є розумні підстави вважати, що вищезазначені речі та документи можуть бути приховані, передані, пошкоджені або знищені. Таким чином, арешт на це майно з підстав передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна.

Такий висновок узгоджується з практикою застосування ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий і надмірний тягар для особи.

На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження речами, з метою запобігання зникнення, знищення, пошкодження, зміни. Держава гарантує право громадянина на забезпечення проведення ефективного досудового розслідування. Досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру( п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України). Під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані у розумні строки (ч.1 ст.28 КПК України). Розумними вважаються строки, що є необхідно об`єктивними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Критерієм для їх визначення є: складність провадження, кількість підозрюваних і кримінальних правопорушень, обсяг і специфіка процесуальних дій для досягнення мети кримінального провадження.

Тимчасове обмеження Конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер.

Прокурор надав достатні данні: результати зафіксовані в протоколах: допиту свідків, обшуку, огляду предметів, на підставі яких доводиться обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування арешту майна (п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України). Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає, що факт визнання речовим доказом, необхідність проведення спеціальних досліджень, ризик знищення майна, є достатніми умовами для застосування щодо цього майна співрозмірного заходу забезпечення кримінального провадження, яким є накладення арешту на майно.

Прокурор правильно зазначає про необхідність в подальшому забезпечити проведення експертиз, при цьому предметом спеціальних досліджень будуть речові докази вилучені речі, тому є ризик відчуження/знищення, а відтак і нагальна потреба у забезпеченні належного зберігання речового доказу у кримінальному провадженні, безперешкодного доступу сторони кримінального провадження до зазначеного майна під час виконання вимог ст. 290 КПК України. Безпосереднього дослідження судами речових доказів.

Негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, не встановлено. Арешт суттєво не позначитися на інтересах власників володільців і третіх осіб.

Додержуючись вимог частини 1 та 2 ст. 22 та ст.26 КПК України, клопотання вирішено в межах заявлених вимог, доводів і долучених до клопотання доказів. Засада диспозитивності (ч. 3 ст. 22 КПК України), зобов`язує слідчого суддю вирішити лише ті питання, що віднесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

Згідно ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду. Тому збереження вилучених речей і документів забезпечить захист прав свобод та інтересів учасників кримінального провадження, оскільки вони на умовах змагальності, використовуючи арештовані речові докази можуть спростувати доводи протилежної сторони чи підтвердити власну версію досліджуваних подій.

З урахуванням викладеного і керуючись ст. 170-173 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на майно, вилучене 30.01.2025 в ході обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме на:

Копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_4 на «1» арк.;

- лист Кіровського ВДВС № 58895 від 23.12.2023 на заяву ОСОБА_5 (за адресою: м. Кропивницький, вул.Московська, 64) на «1» арк.;

- довідка ОКВП «Дніпро-Кіровоград» № 5 від 21.11.2013 видана ОСОБА_5 (за адресою: АДРЕСА_2 ) на «1» арк.;

- копія паспорту ОСОБА_5 на «1» арк.;

- копія картки фізичної особи платника податків ОСОБА_6 на «1» арк.;

- копія картки платника податків ОСОБА_5 на «1» арк.;

- копія паспорту ОСОБА_5 на «1» арк.;

- копія паспорту НОМЕР_1 (сторінки 4, 5, 10, 11) на «1» арк.;

- копія паспорту ОСОБА_6 на «1» арк.;

- копія архівної довідки № 104072 від 15.11.2013 виданої ОСОБА_5 (за адресою: АДРЕСА_2 ) на «1» арк.;

- обліково-послужна картка СО№076809 ОСОБА_5 ;

- копія свідоцтва про народження ОСОБА_5 на «1» арк.;

- витяг про смерть ОСОБА_5 № 7 від 18.05.2023 на «1» арк.;

- свідоцтво про смерть ОСОБА_7 . Серія НОМЕР_2 від 19.07.2013 на «1» арк.;

- свідоцтво про смерть (Повторно) ОСОБА_7 Серія НОМЕР_3 від 30.07.2014 на «1» арк.;

- свідоцтво про смерть ОСОБА_4 . Серія НОМЕР_4 від 18.05.2013 на «1» арк.;

- свідоцтво про смерть (Повторно) ОСОБА_4 Серія НОМЕР_5 від 30.07.2014 на «1» арк.;

- свідоцтво про розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 . Серія НОМЕР_6 від 24.04.2007 на «1» арк.;

- свідоцтво про розірвання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 . Серія НОМЕР_7 від 24.04.2007 на «1» арк.;

- свідоцтво про народження ОСОБА_4 . Серія НОМЕР_8 від 05.07.2005 на «1» арк.;

- витяг про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей № 27228161 від 31.07.2014 на «1» арк.;

- копія паспорту ОСОБА_5 на «1» арк.;

- витяг про смерть для отримання допомоги на поховання ОСОБА_7 № 6 від 19.07.2013 на «1» арк.;

- копія довіреності від 29.07.2014 від ОСОБА_5 на ОСОБА_8 та ОСОБА_6 на «1» арк.;

- копія картки фізичної особи платника податків ОСОБА_9 на «1» арк.;

- копія паспорта ОСОБА_9 на «1» арк.;

- Копія картки платника податків ОСОБА_5 на «1» арк.;

- довідка 1219 від 20.11.2013 квартального комітету №28 видана ОСОБА_5 на «1» арк.;

- лист № 2598/03-07/11-13 від 13.11.2013 Управління Держземагенства у Кіровоградському районі ОСОБА_5 на «1» арк.;

- лист № 2602/03-07/11-13 від 13.11.2013 Управління Держземагенства у Кіровоградському районі ОСОБА_5 на «1» арк.;

- заява ОСОБА_5 від 26.11.2023 на «1» арк.;

- довідка № 48060 від 13.11.2013 служби обліку газу видана ОСОБА_4 на «1» арк.;

- довідка № 49205 від 20.11.2013 служби обліку газу видана ОСОБА_4 на «1» арк.;

- проект індивідуального двохквартирного житлового будинку на «1» арк.;

- дозвіл на проведення будівельних робіт № 970 від 23.03.1982 за адресою: АДРЕСА_3 ;

- робочий проект на газоснабжение жилого дома № 64 по ул. Московской в г. Кировограде № 26 от 25.04.1991 на «1» арк.;

- робочий проект на газоснабжение жилого дома № 64 по ул. Московской в г. Кировограде (узгоджено № 26 от 13.10.1994 на «8» арк.;

- технический паспорт на жилой дом по ул. Московской 64 в г. Кировограде от 31.08.1981 на «7» арк.;

- звіт про оцінку майна житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , від 30.10.2013 № 521-10/13-К на «19» арк.;

- звіт про оцінку майна житлового будинку за адресою: м. Кіровоград, вул. Московська, 64, від 2014 № 397 на «41» арк.;

- звіт про оцінку майна житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , від 30.10.2013 № 521-10/13-К на «19» арк., власником та фактичним володільцем яких є ОСОБА_10 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Слідчий суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1