Єдиний унікальний номер 205/5947/25
Номер провадження 1-кс/205/390/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000231, внесеному 19 лютого 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровську, українець, громадянин України, має середню освіту, не одружений, на утримані малолітніх, неповнолітніх дітей, недієздатних осіб не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло вищевказане клопотання слідчого, в обґрунтування якого зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимою особою, в тому числі за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, маючи кримінально-протиправний умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу та подальшу його передачу у місце позбавлення волі ДУ «ДВК (89)», яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Данила Галицького, буд. 1-А, у невстановлені досудовим розслідуванням місці, час і спосіб незаконно придбав наркотичний засіб «метадон», що містився в двох поліетиленових згортках рожевого кольору. Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_5 у невстановлені під час досудового слідства час та місці, з метою приховування від догляду помістив вищевказані поліетиленові згортки з наркотичним засобом «метадон», у середину двох цукерок «Korivka». Після чого, він помістив вказані дві цукерки з наркотичним засобом «метадон» до поліетиленового пакету, в якому знаходилися ще близько кілограму цукерок «Korivka», а також інші продукти харчування, та все перераховане запакував до картонної коробки з логотипом «Нова пошта». Таким чином, ОСОБА_5 пристосував наркотичний засіб до прихованої передачі через кімнату приймання передач ДУ «ДВК (89)» з метою збуту його невстановленій особі на території колонії. 17 лютого 2025 року о 08 годині 51 хвилину ОСОБА_5 зберігаючи при собі вищевказані продукти харчування, серед яких перебував поліетиленовий пакет з цукерками «Korivka», в яких знаходились дві цукерки з наркотичним засобом «метадон», усвідомлюючи кримінально-протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій умисел спрямований на незаконний збут наркотичних засобів шляхом їх передачі до установи виконання покарань, прибув до відділення «Нової Пошти» №26, яке розташовано за адресою: пр. Івана Мазепи, 34 в м. Дніпрі, де склав вище вказані продукти до картонної коробки з логотипом «Нова пошта», та відправив її до відділення Нової Пошти №89, вказавши отримувачем ОСОБА_6 , який відбуває покарання в ДУ «ДВК (89)». При цьому, вказаному відправленню присвоєно номер товарно-транспортної накладної №7310. В цей же день, приблизно о 17 годині 40 хвилин, через особистий електронний кабінет у додатку «Нова Пошта», ОСОБА_5 подав заявку на переадресацію відправленої ним вранці посилки, яка прибула у відділення Нової Пошти №89 за адресою: вул. М. Грушевського, 10 в м. Дніпрі до ДУ «ДВК (№ 89)», яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Данила Галицького, буд. 1-А. Переадресація була виконана 17 лютого 2025 року о 17 годині 40 хвилин, через контактний центр ТОВ «Нова Пошта», оператором ОСОБА_7 , та відправлена з відділення «Нової Пошти» №89 з новим номером ТТН №6052 на ім`я отримувача ОСОБА_6 до ДУ «ДВК (№89)». 18 лютого 2025 року приблизно о 14 годині 30 хвилин вказана посилка прибула до кімнати прийому передач ДУ «ДВК (№89)», куди прийшов засуджений ОСОБА_6 для її отримання. Однак, при огляді картонної коробки із продуктами харчування, працівниками ДУ «ДВК (№89)» у поліетиленовому пакеті з цукерками «Korivka» виявлено дві цукерки з назвою «Korivka», всередині яких містилися два поліетиленові згортки з наркотичним засобом «метадон». В подальшому, 18 лютого 2025 року в період часу з 15 години 28 хвилин до 15 години 46 хвилин працівниками поліції проведено огляд місця події, а саме: кімнати прийому передач ДУ «ДВК (№89)», де в присутності двох понятих, вилучено вказані згортки з наркотичним засобом «метадон». В подальшому, під час досудового розслідування призначено і проведено судову експертизу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, згідно з висновком експерта №СЕ-19/104-25/7392-НЗПРАП від 24 лютого 2025 року надані на експертизу речовини, масами 0,2934 г., 0,2267 г., які було вилучено 18 лютого 2025 року під час огляду, містять у своєму складі метадон (фенадон), який відноситься до наркотичних засобів і рослин, обіг яких обмежено. Маса метадону (фенадону) в речовині становить 0,2184 г. та 0,1713 г. відповідно. Загальна маса метадону (фенаддону) становить 0,3897 г., що відповідно до таблиці «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01 серпня 2000 року, належить до невеликих розмірів. Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 , які виразились у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та передачі наркотичного засобу у місця позбавлення волі, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

15 квітня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 307 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, повністю обґрунтована та підтверджується зібраними доказами в ході досудового розслідування у своїй сукупності.

У вказаному кримінальному провадженні виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики того, що він може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_5 може: переховуватись від суду та органу досудового розслідування, так як підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, під загрозою застосування реальної міри покарання може переховуватись від суду або органу досудового розслідування, оскільки ОСОБА_5 є раніше судимою особою, серед вчинених ним злочинів, останній вже був засуджений за злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, та має не погашену у встановлені строки судимість від 22 листопада 2019 року; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки свідки йому відомі, а також відоме їх місце працевлаштування, та шляхом погроз або вмовлянь може впливати на зміну або відмову від показань, які наданні під час досудового розслідування; вчинити інше кримінальне правопорушення, так як він офіційно не працевлаштований, отже не має постійного джерела доходу для підтримання свого існування, та будучи раніше судимим, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став і вчинив нове кримінальне правопорушення, тому є всі підстав вважати, що він може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів з метою отримання грошової винагороди для власного проживання. З огляду на викладене, слідчий звернулась до суду з цим клопотанням.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Вважають обґрунтованими причини і підстави, викладені у клопотанні, та просили слідчого суддю обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного строком на 60 діб.

Підозрюваний у судовому засіданні не заперечував проти обставин, які викладені в клопотанні про підозру, лише посилається на те, що йому не було відомо, що саме він відправляє, та просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою його фактичного проживання або в реабілітаційному центрі «Рестарт+».

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

В провадженні СВ ВП №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження №0000231, внесеного 19 лютого 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

16 квітня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед іншого - вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця проживання і роботи; наявність судимостей у підозрюваного.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 18 лютого 2025 року за адресою: м. Дніпро, вул. Данила Галицького, 1-А, під час якого вилучено речові докази, а саме: два поліетиленові згортки з порошкоподібною речовиною - метадоном; постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 19 лютого 2025 року; висновком експерта № СЕ-19/104-25/7392-НЗПРАП від 24 лютого 2025 року, який складений за результатами проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів; протоколами огляду відеозаписів з кімнати посилок ДВК (№89) та відділення Нової пошти №26; протоколом допиту в якості свідка співробітника ДУ «ДВК (№89)» ОСОБА_8 від 20 лютого 2025 року; протоколами допитів в якості свідків понятих, які були залучені під час проведення огляду місця події ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 20 лютого 2025 року; протоколами допиту в якості свідків робітників нової пошти ОСОБА_11 , ОСОБА_12 від 20 лютого 2025 року; протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками від 20 лютого 2025 року.

Вищевказані докази у своїй сукупності дають всі підстави стверджувати про вірогідну причетність підозрюваного ОСОБА_5 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Отже, слідчий суддя приймає до уваги конкретні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаному кримінальному правопорушенні.

Крім того, прокурором доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, що дає підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи невідворотність покарання, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Більш того, відповідно до позиції ЄСПЛ, зокрема з пункту 36 Рішення ЄСПЛ від 20 травня 2010 року у справі «Москаленко проти України», Європейський Суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченим, у разі визнання їх винними, в скоєнні злочинів, в яких вони обвинувачуються, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Таким чином, під час досудового розслідування встановлені достатні підстави вважати наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, не має стійких соціальних факторів, які б могли його утримати від ризику переховування від органу досудового розслідування та/або суду, раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень. Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено виключне покарання у виді позбавлення волі від 6 до 10 років, а тому може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Прокурором у судовому засіданні також доведена наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, так як він офіційно не працевлаштований і не має постійного джерела доходу. Крім того, ОСОБА_5 будучи раніше судимим, належних висновків не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що він може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою уникнення кримінальної відповідальності та шляхом погроз або вмовлянь може впливати на зміну або відмову від показань, які наданні під час досудового розслідування, не доведено, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні дані, що ОСОБА_5 якимось чином намагався або може здійснити незаконний вплив на свідків, а прокурором та слідчим вказаних відомостей не надано.

Також підозрюваний ОСОБА_5 неодноразово судимий за вчинення кримінальних правопорушень, останній раз 22 листопада 2019 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць, а на підставі ч.4 ст. 70 КК України поглинання покарання Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2019 року до відбуття 5 років 1 місяць, та згідно зі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до призначення покарання невідбутої частини покарання за вироком Ленінським районного суду м. Дніпропетровська від 22 листопада 2018 року у виді 6 місяців позбавлення волі, до остаточного відбуття покарання строком на 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Отже, підозрюваний ОСОБА_5 , який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, знаходячись на волі, може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки кожного разу після відбуття покарань у виді позбавлення волі, підозрюваний належних висновків для себе не робив і знову підозрюється у вчиненні нового кримінального правопорушення.

Разом з тим, слідчий суддя зважає на те, що 24 лютого 2022 року відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України та ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» постановлено ввести в Україні воєнний стан строком на 30 діб, строк дії якого неодноразово продовжувався і діє на теперішній час.

Військова агресія проти України суттєво обмежує можливості виконання правоохоронними органами своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку, а тому є новим ризиком.

Будь-яких обставин, які є перешкодою для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачені ч. 2 ст. 183 КПК України, а також фактів, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчий суддя на цей час не встановив.

Також слідчим суддею враховується особа підозрюваного, який не працює та не має законного джерела доходу, раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, щодо посилання підозрюваного на фактичне його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , суду не надано доказів вказаної обставини.

Більш того, п. 5 ч. 2 ст. 183 КК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Отже, наданими матеріалами клопотання, а також прокурором у судовому засіданні доведено, що запобігти вищезазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання слідчого. Застосування більш м`якого запобіжного заходу є недоцільним, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно із ст. ст. 176, 177, 178, 182 КПК України розмір застави визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, отже, враховуючи обставини кримінального правопорушення та особу, яка підозрюється, слідчий суддя вважає за доцільне визначити заставу у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень.

Статтею 194 КПК України передбачено, що на підозрюваного повинні бути покладені обов`язки, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 5 цієї статті на строк не більше 2 (двох) місяців, а у разі невиконання цих обов`язків підозрюваним щодо нього можуть наступити наслідки, передбачені КПК України.

Згідно вимог ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000231, внесеному 19 лютого 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 діб, тобто до 13 червня 2025 року включно.

Визначити щодо підозрюваного ОСОБА_5 заставу у кримінальному провадженні у розмірі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

У випадку внесення підозрюваним ОСОБА_5 встановленої застави у розмірі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, вважати, що до нього обрано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 строком до 13 червня 2025 року включно, виконувати обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього для забезпечення виконання визначених законом обов`язків може бути застосовано інший запобіжний захід.

Для утримання підозрюваний ОСОБА_5 підлягає направленню до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4».

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 17 квітня 2025 року о 15 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1