Справа № 953/1093/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2025 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання слідчого СВ Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 погоджено прокурором Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000187від 01.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника власника майна ОСОБА_5 ,

власника майна ОСОБА_6 ,

установив:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається

До Київського районного суду м. Харкова 03.02.2025 надійшло вказане клопотання, в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на тимчасове вилучене майно, вилучене в ході огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: системний блок сірого кольору, жорсткі диски в кількості 7 шт., упаковані в полімерний пакт PSP3008441, мобільний телефон Redmi Note 10 Pro ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , упакований в полімерний пакет WAR1027937, флеш-накопичувачі в кількості 9 шт. та 1 картридер, упаковані в полімерний пакт PSP1277484, які належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, слідчим відділом Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000187 від 01.02.2025за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.02.2025 до ХРУП №1 ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що в період з 2018 року по 2019 рік ії колишній чоловік ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняв розпусні дії відносно ії неповнолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час досудового розслідування, допитана в якості потерпілої ОСОБА_8 пояснила, що в період з 2018 по 2019 рік ОСОБА_6 торкався ії інтимних частин тіла, фотографував оголену.

01.02.2025 в період часу з 16:15 год. по 16:50 год. слідчим СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області проведено огляд квартири АДРЕСА_2 , з письмового дозволу її власника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлені та вилучені його особисті речі, а саме: системний блок сірого кольору, жорсткі диски в кількості 7 шт., упаковані в полімерний пакт PSP3008441, мобільний телефон Redmi Note 10 Pro ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , упакований в полімерний пакет WAR1027937, флеш-накопичувачі в кількості 9 шт. та 1 картридер, упаковані в полімерний пакт PSP1277484.

Обґрунтовуючи необхідність арешту, слідчий зазначає, що метою накладення арешту на вилучене майно є його збереження речових доказів та недопущення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

Незастосування арешту на дане майно може привести до його знищення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкодити здійсненню досудового розслідування.

Позиції учасників кримінального провадження

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, просила задовольнити з мотивів наведених у клопотанні. Зазначила, що 03.02.2025 Постановою слідчого було призначено комп`ютерну експертизу щодо вилученого майна.

В судовому засіданні власник майна ОСОБА_6 пояснив, що за його заявою було надано письмовий дозвіл на проведення огляду у його квартирі АДРЕСА_2 . Під час огляду було вилучено майно зазначене в клопотанні. Зазначив, що вилучена техніка, а саме системний блок, належить ОСОБА_9 , який надав його для користування, а сам виїхав за кордон; жорсткі диски належать різним клієнтам, прізвища яких не пам`ятає, 3 флеш-накопичувачі, один з яких належить ОСОБА_10 , прізвища інших не пам`ятає, просив повернути вказане майно, з метою недопущення розголошення конфіденційної інформації третіх осіб.

Представник власника майна, ОСОБА_5 , в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки ніякої події за вказаною адресою не відбувалося, адвокат не залучався, відеофіксація не проводилася. В порушення вимог статті 171 КПК України відсутні документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, вилучене майно слідчим не оглядалося, безпідставно визнано вказане майно речовим доказом.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходив при постановленні ухвали

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає необхідним клопотання задовольнити з наступних підстав.

Слідчим відділом Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000187 від 01.02.2025за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України.

Як встановлено досудовим розслідуванням, 01.02.2025 до ХРУП №1 ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що в період з 2018 року по 2019 рік ії колишній чоловік ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчиняв розпусні дії відносно ії неповнолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час досудового розслідування, допитана в якості потерпілої ОСОБА_8 пояснила, що в період з 2018 по 2019 рік ОСОБА_6 торкався ії інтимних частин тіла, фотографував оголену.

01.02.2025 в період часу з 16:15 год. по 16:50 год. слідчим СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області проведено огляд квартири АДРЕСА_2 , з письмового дозволу її власника ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлені та вилучені його особисті речі, а саме: системний блок сірого кольору, жорсткі диски в кількості 7 шт., упаковані в полімерний пакт PSP3008441, мобільний телефон Redmi Note 10 Pro ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , упакований в полімерний пакет WAR1027937, флеш-накопичувачі в кількості 9 шт. та 1 картридер, упаковані в полімерний пакт PSP1277484.

01.02.2025 вилучені предмети постановою слідчого визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Виходячи з приписів статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна, як зазначено в ч.2 ст.170 КПК України, допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, як матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Виходячи з матеріалів вказаного провадження, є підстави вважати, що тимчасово вилучене майно, зокрема, системний блок сірого кольору, жорсткі диски в кількості 7 шт., мобільний телефон Redmi Note 10 Pro ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , флеш-накопичувачі в кількості 9 шт. та 1 картридер, які вилучено під час огляду місця події відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки може містити відомості про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КК України. Тому, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки існує ризик того, що у разі не накладення арешту існує можливість відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування. Вимоги клопотання, на цій стадії досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, що чітко узгоджується з нормами ст. 170 КПК України.

При цьому слід врахувати, що питання щодо належності майна до вказаного кримінального правопорушення, будуть вирішуватись під час досудового розслідування. Слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті і не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є накладення арешту на майно.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна надалі може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Щодо доводів наведених адвокатом ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 168, ст. 237 КПК України, тимчасове вилучення майна, речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватися під час огляду.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначає лише, чи може майно бути предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення. Майно, на яке спрямоване кримінальне правопорушення підлягає арешту незалежно від того, хто є його власником, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування запобіжного заходу, а саме: запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває, слідчі дії, в обсязі, необхідному для встановлення об`єктивної істини по справі, тривають. Вказані обставини мають бути перевірені в ході досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, шляхом виконання передбачених нормами КПК України слідчих та процесуальних дій.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним ч.1 ст.98 КПК України, на нього необхідно накласти арешт.

Разом з тим слідчий суддя наголошує, що вказаний захід є тимчасовим, а тому у подальшому його власник чи володілець має право звернутися із клопотанням про скасування даного арешту і вилучене майно йому буде повернуто згідно положень ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 167,170-173 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, тимчасове вилучене в ході огляду місця події, за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: системний блок сірого кольору, жорсткі диски в кількості 7 шт., упаковані в полімерний пакт PSP3008441, мобільний телефон Redmi Note 10 Pro ІМЕІ-1: НОМЕР_1 , ІМЕІ-2: НОМЕР_2 , упакований в полімерний пакет WAR1027937, флеш-накопичувачі в кількості 9 шт. та 1 картридер, упаковані в полімерний пакт PSP1277484, які належать ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Арешт майна може бути скасований у порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.

Вилучене майно зберігати відповідно до Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 №1104).

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 04.02.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1