Справа № 581/39/25
Провадження № 1-кп/581/15/25
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

17 січня 2025 року сел. Липова Долина

Липоводолинський районний суд Сумської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , у присутності сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому розгляді в залі суду в с-щі ОСОБА_6 кримінальне провадження №0000003, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02 січня 2025 року, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Московське Липоводолинського району Сумської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не є особою з інвалідністю, неодруженого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, військовозобов`язаного, раніше не судимого, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

1. Обвинувачений ОСОБА_4 04 січня 2025 року близько 16 години 40 хвилин, перебуваючи в приміщенні житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раніше виниклого конфлікту з ОСОБА_5 , діючи із прямим умислом, кулаком правої руки наніс один удар в область лівого ока ОСОБА_5 , спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді синця у лівій очноямковій ділянці лівого ока з переходом до лівої виличної ділянки.

Спричинене тілесне ушкодження згідно з висновком експерта № 3 від 07 січня 2025 року відповідно до пункту 2.3.2 б) та 2.3.5. «Правил визначення тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я № 6 від 17 січня 1995 року, оцінюється як легке тілесне ушкодження.

Позиція обвинуваченого щодо сутності пред`явленого обвинувачення та потерпілої

2. Допитаний обвинувачений ОСОБА_4 під час судового розгляду винуватість у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення визнав повністю, розкаявся у вчиненому та погодився з всіма фактичними обставинами, викладеними в обвинувальному акті, та із сутністю сформульованого обвинувачення. Додатково суду пояснив суду про те, що 04 січня 2025 року між ним та потерпілою в АДРЕСА_3 виникла словесна сварка з приводу неправомірного зняття грошових коштів із його кредитного картки сином потерпілої протягом листопада 2024 року на загальну суму 600 грн та він намагався вирішити це питання з припиненням його сина ОСОБА_7 відвідування домоволодіння потерпілої та проведення ним спільно часу із її дітьми. Під час сварки потерпіла нецензурно та грубу висловилася на його адресу та він у відповідь наніс їй один удар кулаком правої руки в область лівого ока потерпілої в подальшому залишився її домоволодіння, допускав що від його удару потерпілій могло бути завдано тілесне ушкодження.

3. Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала пред`явлене обвинувачення та у частині призначення покарання поклалася на розсуд суду, просила суд суворо не карати ОСОБА_4 .

Висновки суду щодо сутності сформульованого обвинувачення

4. З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), суд дійшов висновку про недоцільність досліджувати всі докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, оскільки про таке не заперечують всі учасники судового провадження (сторони кримінального провадження), які підтвердили, включаючи обвинуваченого та потерпілу, що правильно розуміють зміст цих обставин, така їх позиція є добровільною, зокрема, обвинувачений та потерпіла розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, а тому суд визначив спрощений порядок дослідження доказів обмежившись проведенням допиту обвинуваченого та дослідженням відомостей, які характеризують його особу.

5. Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження в межах спрощеного порядку дослідження доказів, керуючись законом, оцінюючи досліджені докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, у даному провадженні вважає, що стороною обвинувачення доведена:

подія кримінального правопорушення та всі елементи складу вищевказаного кримінального проступку, зокрема, об`єкт кримінального правопорушення у виді здоров`я потерпілої, а також окремо час, місце, спосіб й активні дії обвинуваченого по завданню удару кулаком правої руки в область лівого ока потерпілої за обставин, відображених у змісті обвинувального акту;

винуватість обвинуваченого у вчиненні умисного кримінального правопорушення, форму вини у виді прямого умислу, особу обвинуваченого, як загального суб`єкта нижченаведеного складу кримінального правопорушення (п.1-2 даного вироку).

6. Ураховуючи зізнавальні показання обвинуваченого, співставивши їх із фактичними обставинами справи, викладеними в обвинувальному акті, приймаючи до уваги те, що фактичні обставини справи, які ніким із учасників справи не оспорюються, пересвідчившись в істинності такої позиції сторін кримінального провадження, та одночасно формують у суду висновок про доведеність факту вчинення ОСОБА_4 вищенаведеного кримінального правопорушення (кримінального проступку), а тому його дії, які полягали у завданні 04 січня 2025 року в АДРЕСА_3 удару кулаком правої руки одного удару в область лівого ока потерпілої ОСОБА_5 , що спричинило тілесне ушкодження у вигляді синця у лівій очноямковій ділянці лівого ока з переходом до лівої виличної ділянки, суд кваліфікує за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.

Призначення покарання за вчинене кримінальне правопорушення

7. При призначенні покарання ОСОБА_4 обставиною, яка його пом`якшує, судом розглядається щире каяття, яке пов`язується із визнанням винуватості в інкримінованому йому діянні, надання зізнавальних показань по справі.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не установлено.

8. Ураховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, його особу (є неодруженим, проте проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу із жінкою, інвалідності не має, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є неофіційно працевлаштованим та отримує щомісячний дохід у розмірі мінімальної заробітної плати, є військовозобов`язаним, має на утриманні неповнолітню дитину, наявність в обвинуваченого зареєстрованого місця проживання в с.Стягайлівка та фактичного постійного місця фактичного проживання в с.Великий Ліс Роменського району Сумської області, раніше несудимого, на обліку у лікарів-нарколога та психіатра не перебуває, позитивної характеристики за місцем проживання (у конфліктних ситуаціях не помічений, скарг не його поведінку до ради не надходило), наявність вищевказаної обставини, що пом`якшує його покарання, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, ураховуючи позицію потерпілої у даній справі, ненастання від установленого правопорушення винятково тяжких наслідків для потерпілої, не заявлення нею цивільного позову в ході розгляду даного провадження, суд уважає за необхідне з метою виправлення та остаточного переосмислення власної протиправної поведінки і для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити обвинуваченому основне покарання у виді штрафу у межах санкції, визначеної ч.1 ст.125 КК України.

При цьому, суд не вбачає підстав для призначення ОСОБА_4 інших альтернативних, більш тяжких покарань, визначених ч.1 ст.125 КК України, у виді виправних робіт та громадських робіт, оскільки ці покарання є суворими у порівнянні із штрафом, та їх застосування із урахуванням вчиненого діяння не є винятково необхідним для виправлення та перевиховання обвинуваченого в дусі законослухняності.

На думку суду, також вищенаведений висновок узгоджуються із мотивом Європейського суду з прав людини з приводу подвійної мети кримінального покарання, згідно з яким «кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів (п.102 рішення цього суду у справі «Езе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 09 жовтня 2003 року).

Інші рішення, щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку

9. Цивільний позов по справі не заявлявся. Процесуальні витрати у даній справі відсутні.

10. Речові докази у даній кримінальній справі відсутні.

11. Запобіжний захід ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування та судового розгляду відносно нього не обирався, прокурор клопотань про його обрання на стадії судового розгляду не заявляв.

Керуючись ст. 368,370, 373,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч.1 статті 125 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання за цим законом в межах санкції статті цього закону у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Сумського апеляційного суду через Липоводолинський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілій після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1