Провадження №1-кп/748/160/25
Єдиний унікальний № 748/5258/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2025 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі : головуючої - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 08 серпня 2024 року за №0002610, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Льгів, Чернігівського району, Чернігівської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч.4 ст.185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 в період часу з 11 год. 00 хв. до 12:00 год. 26.07.2024, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 переслідуючи прямий умисел, направлений на несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи з керування банківськими рахунками АТ КБ «Приватбанк», діючи з корисливих мотивів, шляхом підбору пін-коду доступу до мобільного додатку «Приват24», який діє на підставі банківської ліцензії №22 від 05.10.2011, авторські права на який належать АТ КБ «ПриватБанк», авторизувався в особистому кабінеті ОСОБА_5 від імені останньої, даний додаток встановлений на раніше знайдений мобільний телефон марки «Tecno Spark» 4 LiteBB 4 К, з ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 з сім-картою мобільного оператора зв`язку ТОВ «лайфселл» з абонентським номером НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 . В результаті протиправних дій ОСОБА_3 не санкціоновано втрутився до інформаційної (автоматизованої) системи мобільного додатку «Приват24» з метою здійснення не санкціонованих транзакцій по перерахуванню грошових коштів ОСОБА_5 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність охоплену єдиним умислом, об 11:00 год. 26.07.2024, ОСОБА_3 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, попередньо авторизувавшись в особистому кабінеті ОСОБА_5 в мобільному додатку «Приват24», який діє на підставі банківської ліцензії №22 від 05.10.2011, авторські права на який належать АТ КБ «ПриватБанк», встановлений на раніше знайдений мобільний телефон марки «Tecno Spark» 4 Lite BB 4 К, з ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 з сім-картою мобільного оператора зв`язку ТОВ «лайфселл» з абонентським номером НОМЕР_3 , який являється фінансовим номером клієнта АТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_5 , здійснив 1 операцію по перерахуванню грошових коштів в сумі 20000 грн. 00 коп. з карткового банківського рахунку відкритого в АТ КБ «Приватбанк» за № НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_5 , на власний картковий рахунок відкритий в АТ «УКРСИББАНК» за № НОМЕР_5 , на ім`я ОСОБА_3 , після чого об 11:58 год. 26.07.2024 здійснив ще 1 операцію по перерахуванню грошових коштів в сумі 5000 грн. 00 коп. з карткового рахунку відкритого в АТ КБ «Приватбанк» за № НОМЕР_4 , що належить ОСОБА_5 , на власний картковий рахунок відкритий в АТ «УКРСИББАНК» за № НОМЕР_5 , таким чином таємно викрав грошові кошти потерпілої ОСОБА_5 , чим спричинив останній матеріальну шкоду на загальну суму 25000 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті, у скоєному щиро покаявся та пояснив, що дійсно 26 липня 2024 року, гуляючи по с. Льгів знайшов телефон на узбіччі дороги, на якому не було паролю. Переглядаючи галерею знайшов скріншоти з "Дії", а саме імя та дату народження власниці, які методом підбору використав для входу в Приват24. На балансі побачив суму в розмірі 300 тис. грн . В подальшому перерахував 2 транзакціями кошти в сумі 20000 грн та 5000 грн на свій рахунок, а телефон сховав на зупинці. Наміру продажу телефону не мав, повернути телефон власниці ОСОБА_5 особисто боявся. Шкоду потерпілій відшкодував та вибачився перед нею.

Вислухавши позицію прокурора, думку обвинуваченого, які вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, переконавшись, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, перевіривши добровільність його позиції, роз`яснивши наслідки застосування положень ч.3 ст.349 КПК України, а саме позбавлення його права оскаржити в апеляційному порядку визнані ним обставини вчинення кримінальних правопорушень, що викладені у обвинувальному акті, беручи до уваги визнання обвинуваченими своєї вини у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень у повному обсязі, зважаючи на те, що жодним учасником судового провадження не оспорено винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих правопорушень та визначені обвинуваченням обставини їх вчинення, переконавшись, що ніхто із учасників судового провадження не заперечує щодо такого порядку судового розгляду, суд вважає можливим застосувати положення ч.3 ст.349 КПК України та визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежується дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Прийняття судом рішення про проведення скороченого судового розгляду свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, дане рішення повністю узгоджується з вимогами пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу III Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з якими суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судом створено необхідні умови для виконання стороною обвинувачення і обвинуваченим їхніх процесуальних обов`язків і здійснення прав.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), Series А, заява №25, від 18.01.1978, пункт 161, та «Коробов проти України», заява №39598/03, від 21.07.2011, пункт 65, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Будь-яких вагомих, достовірних доказів, які надають розумні підстави сумніватися у доведеності вини обвинуваченого у судовому засіданні не встановлено.

З огляду на вищевикладене, суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, враховуючи позицію обвинувачення та визнання обвинуваченим вини, дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження та вважає, що його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.361, ч.4 ст.185 КК України як несанкціоноване втручання в роботу інформаційної (автоматизованої) системи та таємне викрадення чужого майна (крадіжці) вчинене в умовах воєнного стану.

Підстав, у відповідності до ч.3 ст.337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, не встановлено.

Відтак, суд, за внутрішнім переконанням, дійшов висновку про те, що встановлені судом обставини дозволять ухвалити обвинувальний вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_3 .

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, відомості про особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відсутні.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_3 раніше не судимий, до адміністративної відповідальності притягався 29.09.2024 року за ч.1 ст.127 КУпАП, не працює, є особою з інвалідністю 3 групи, за місцем проживання негативні характеристики відсутні, звертався до лікаря психіатра в диспансерне психіатричне віддділення з 07.12.2007 року по 08.02.2018 року, на обліку у лікаря нарколога не перебуває.

За висновком органу пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюються як середні, виправлення особи без ізоляції від суспільства можливе.

Враховуючи викладене, суд вважає достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду в межах санкції ч.1 ст.361 КК України та позбавлення волі у межах санкції ч.4 ст.185 КК України та при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим. Також суд доходить висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази: мобільний телефон марки «Tecno Spark», переданий під зберігальну розписку потерпілій, слід залишити у її розпорядженні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.361, ч.4 ст.185 КК України, призначивши йому покарання:

- за ч.1 ст.361 КК України, у виді 2 (двох ) років пробаційного нагляду;

- за ч.4 ст.185 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, застосувавши принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити йому покарання за ці кримінальні правопорушення, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного ) року не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: мобільний телефон марки «Tecno Spark» - залишити у розпорядженні ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1