Провадження № 1-кп/932/1050/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу

27 січня 2025 року Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

представника малолітнього потерпілого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро

у кримінальному провадженні № 0001048 клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народного депутата України, не судимого, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , обвинуваченого за ч.2 ст.146 КК України, запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, -

В С Т А Н О В И В :

17.12.2024 року на розгляд Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001048 за обвинуваченням ОСОБА_9 за ч.3 ст.27 ч.2 ст.146 КК України, ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 146, ч.2 ст.365 КК України.

Зі стадії досудового розслідування до обох обвинувачених було застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до 23.12.2024 включно.

Ухвалою суду від 23.12.2024 в підготовчому судовому засіданні за клопотанням прокурора було продовжено запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_10 . У зв`язку з неодноразовою неявкою в судове засідання обвинуваченого ОСОБА_9 та невиконанням ухвали про його привід питання продовження йому запобіжного заходу не розглядалося. У зв`язку зі спливом раніше застосованого до ОСОБА_9 запобіжного заходу прокурором подано клопотання про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді цілодобового арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України: повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною судом, або спілкування з нею з дотриманням умов, визначених судом; залишити на зберігання у відповідних органах державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю. Обгрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на існування ризиків, передбачених пунктами 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, неналежну процесуальну поведінку обвинуваченого та неможливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування до ОСОБА_9 більш м`яких запобіжних заходів.

Обгрунтовуючи ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, щодо можливого переховування від суду, прокурор посилається на те, що обвинуваченому інкримінується вчинення злочину, за який передбачено покарання до п`яти років позбавлення волі, обізнаність в чому може спонукати його до переховування від суду. Крім того, на думку прокурора, вказаний ризик підтверджує і той факт, що ОСОБА_9 , будучи одним з учасників кримінального правопорушення, після його вчинення не повідомив правоохоронні органи про свою причетність до зазначеної події і, розуміючи протиправний характер та наслідки своїх дій, залишив місце вчинення злочину.

Також, аргументуючи свою позицію щодо ризику переховування від суду, прокурор зазначає, що ОСОБА_9 , маючи документи для виїзду за кордон, може змінити місце свого проживання, скориставшись своїми зв`язками в правоохоронних органах. Крім цього, посилається на невиконання обвинуваченим ОСОБА_9 своїх процесуальних обов`язків, так як, перебуваючи під дією обов`язків, визначених йому ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування, неодноразово без поважних причин не прибував у призначені судом дати підготовчого засідання, чим затягував судовий розгляд.

Доводами існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, прокурор зазначає, що, перебуваючи на свободі, ОСОБА_9 може незаконно впливати як на потерпілого, так і на свідків, шляхом вчинення щодо них незаконних дій з метою схилити їх до зміни показань на свою користь або відмови від дачі показань, на що може вказувати характер вчиненого злочину з застосуванням насильства та встановлений під час досудового розслідування факт користування ОСОБА_9 послугами найманої охорони, забезпеченої зброєю та спеціальними засобами, яка виконувала його вказівки на місці вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

З огляду на обставини кримінального правопорушення та його вчинення з застосуванням насильства до потерпілого, сторона обвинувачення не виключає і ризику вчинення ОСОБА_9 інших кримінальних правопорушень в разі, якщо він не перебуватиме під цілодобовим домашнім арештом.

Посилаючись на вказані обставини, суспільний інтерес у справі, який полягає у досягненні цілей, визначених ст.177 КПК України, прокурор вважає, що лише запобіжний захід у виді цілодобового арешту з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, може забезпечити його належну процесуальну поведінку, чого не зможе забезпечити будь-який інший більш м`який запобіжний захід на даній стадії судового провадження.

В судовому засіданні прокурор підтримав своє клопотання і просив суд його задовольнити.

Вказане клопотання було повністю підтримано потерпілою стороною та її представником.

Сторона захисту проти клопотання прокурора заперечувала, вважаючи його безпідставним, а наведені прокурором ризики не доведеними, у зв`язку з чим в його задоволенні просила відмовити. Обґрунтовуючи свою позицію з приводу заявленого клопотання, захисник ОСОБА_7 посилався на абстрактність наведених прокурором ризиків, які не підтверджені жодним доказом. Апелюючи до прокурора з приводу недотримання ОСОБА_9 умов запобіжного заходу, що проявилося у його нез`явленні в підготовче судове засідання, яке призначалося 19.12, 20.12 та 23.12.2024, просив взяти до уваги, що ухвалою слідчого судді, яка діяла по 23.12.2024, такий обов`язок на ОСОБА_9 покладений не був. Тому спонукання органу обвинувачення до прибуття обвинуваченого до суду через залишення місця визначення домашнього арешту, на думку захисника, може розцінюватися як провокація до порушення покладених на нього обов`язків. До того ж, неприбуття ОСОБА_9 до суду було пов`язано з поважною причиною, так як 22.12.2024 його було госпіталізовано до медичного закладу, де він проходив стаціонарне лікування. Крім цього, ОСОБА_9 виконує обов`язки народного депутата України, має постійне місце проживання і стійкі соціальні зв`язки та ніколи не вчиняв активних дій для переховування, незаконного впливу на потерпілого чи свідків. Тому ризики переховування від суду, незаконного впливу на свідків і потерпілого, а також вчинення інших кримінальних правопорушень вважає нічим іншим, ніж припущенням, яке не ґрунтується на доказах. Посилаючись на практику ЄСПЛ, яка вимагає доведення ризиків відповідними доказами, та відсутність ризиків не процесуальної поведінки ОСОБА_9 , захисник просив суд у задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Обвинувачений ОСОБА_9 , заперечуючи проти клопотання прокурора, повністю підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши думки сторін з приводу клопотання прокурора, суд дійшов висновку про його задоволення, виходячи з такого.

Заходи забезпечення кримінального провадження законодавчо врегульовані Розділом ІІ Кримінального процесуального кодексу України.

Під заходами забезпечення кримінального провадження розуміються заходи примусового характеру, які застосовуються за наявності підстав та в порядку, встановлених законом, з метою запобігання і подолання негативних обставин, що перешкоджають або можуть перешкоджати вирішенню завдань кримінального провадження, забезпеченню його дієвості.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Як слідує зі змісту висунутого проти ОСОБА_9 обвинувачення, він, будучи народним депутатом України ІХ скликання, використовуючи депутатський мандат в особистих інтересах, протягом 2024 року, але не пізніше 21.05.2024, здійснював збір відомостей про місця можливого розташування так званих кол-центрів, у тому числі у м.Києві і Дніпрі, про які повідомив працівникам Голосіївської окружної прокуратури м.Києва та Голосіївському управлінню поліції ГУ Нацполіції у м.Києві. Будучи обізнаним з наявністю ухвал суду про проведення обшуків та з тим, що обшуки у м.Дніпрі заплановані на 20.06.2024, вирішив особисто взяти участь у вказаних слідчих діях.

20.06.2024, приблизно о 13.45 год., ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та іншими невстановленими слідством особами, одягненими у військову форму без знаків розрізнення, які були забезпечені зброєю і спецзасобами та які були залучені ОСОБА_9 для його фізичної охорони і виконання його вказівок, перебували неподалік адреси: м.Дніпро, проспект Яворницького, 53-А, де до них підійшов ОСОБА_4 та поцікавився, чому ці особи перебувають зі зброєю у громадському місці. У зв`язку з відмовою повідомити причини та підстави їх перебування за вказаною адресою, між ними та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт, під час якого ОСОБА_9 дав вказівку особам, що з ним перебували, незаконно позбавити волі потерпілого ОСОБА_4 . Після цього, отримавши вказівку від ОСОБА_9 , ці особи оточили ОСОБА_4 , заблокувавши його рух, і застосовуючи фізичну силу і чисельну перевагу, унеможливили подальше пересування ОСОБА_4 проти його волі.

В подальшому, не зупиняючись на досягнутому, вказані особи на виконання вказівки ОСОБА_9 , продовжуючи спільні злочинні дії, направлені на незаконне позбавлення волі потерпілого ОСОБА_4 , перемістилися на вулицю Шевченка, 51 в м.Дніпро, де застосували до нього фізичну силу, що виразилося у заламуванні рук, стримуванні за руки, обмеженні руху, а коли ОСОБА_4 перемістися до буд. АДРЕСА_3 , наздогнали його, відтіснили від дитячого візка з малолітньою дитиною і, заблокувавши подальший рух ОСОБА_4 , шляхом штовханини, застосування фізичної сили та чисельної переваги повалили його на землю та, заламавши йому руки назад, одягли на руки кайданки. В результаті цього ОСОБА_4 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді численних внутрішньо шкірних крововиливів на голові, обличчі, шиї, тулубі та кінцівках, садн на обличчі та лівій кисті, які належать до категорії легких тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч.3 ст.27 ч.2 ст.146 КК України як організація незаконного позбавлення волі людини за попередньою змовою групою осіб, що супроводжувалося заподіянням потерпілому фізичних страждань.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч.1 ст.178 КПК України.

Згідно ст.181 КПК України, домашній арешт, який просить застосувати прокурор до обвинуваченого ОСОБА_9 , полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення особою зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, у своєму клопотанні прокурор з огляду на зміст та обставини обвинувачення посилається на можливе вчинення ОСОБА_9 дій, передбачених пунктами 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду, незаконний вплив на потерпілого і свідків у даному кримінальному провадженні, вчинення іншого кримінального правопорушення, що може негативно впливати на хід здійснення правосуддя та виконання завдань кримінального провадження.

Оцінюючи вказані ризики, суд вважає їх на даній стадії судового провадження існуючими, на що вказує серйозність висунутого обвинувачення, його характер та конкретні обставини, тяжкість передбаченого ч.2 ст.146 КК України покарання, яка хоча і не є самостійною підставою для позбавлення свободи, проте є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або вчинення злочинів повторно, неналежна поведінка обвинуваченого, який не прибував за викликом до суду, у зв`язку з чим піддавався приводу, встановлена КПК процедура отримання показань на стадії судового розгляду, роль обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення згідно висунутого обвинувачення, що не може виключати незаконного впливу на потерпілого або свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Приймаючи рішення про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, суд приймає до уваги і значний суспільний інтерес, викликаний даним кримінальним провадженням, який полягає в моральних засадах, досягненні в суспільстві справедливості як вищого блага, та обов`язок суду своїм процесуальним рішенням забезпечити не лише права обвинуваченого, а й охорону суспільних інтересів, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципами поваги до особистої свободи, і вважає, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді цілодобового арешту з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених частиною п`ятою ст.194 КПК України, буде дієвим та виправданим заходом превентивного характеру, застосованим з метою запобігання протиправній поведінці обвинуваченого та забезпечення завдань кримінального провадження.

Жоден інший із більш м`яких запобіжних заходів з урахуванням вище зазначених обставин, на думку суду, не спроможний на даній стадії судового провадження, коли ще справа не призначена до судового розгляду, усунути існуючі ризики та забезпечити належну поведінку обвинуваченого.

Аргументи сторони захисту про наявність у обвинуваченого відповідної ділової репутації, родини, міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, статуту народного депутата України, відсутність судимостей не виключають ризиків можливого переховування обвинуваченого від суду, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення і не є безумовними підставами для відмови у застосуванні запобіжного заходу. До того ж, зазначені захисником обставини існували і на момент вчинення кримінального правопорушення, проте не стали для обвинуваченого тими стримуючими факторами, які б могли утримати від вчинків, що його компрометують, та запобігти вчиненню кримінального правопорушення. Доводи про бездоганну поведінку обвинуваченого суд не приймає.

Керуючись ст.178, 181, 194, 314-315, 369-372,395 Кримінального процесуального Кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника третього відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами ДБР Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч.2 ст.146 КК України запобіжний захід

у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за винятком необхідності отримати медичну допомогу та прямувати до зони укриття у разі надзвичайних ситуацій техногенного, природного або воєнного характеру, та покласти на ОСОБА_9 наступні обов`язки:

- прибувати до суду за кожним його викликом;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування з іншим обвинуваченим, потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладеними обов`язками визначити ОСОБА_9 по 27 березня 2025 року.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_9 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали доручити територіальному органу Національної поліції України за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 .

Контроль за виконанням ухвали та організацію виконання ухвали суду покласти на прокурора третього відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м.Дніпропетровська протягом п`яти днів з дня її постановлення.

Резолютивна частина ухвали проголошена 27.01.2025, повний текст оголошено 30.01.2025.

Підготовче судове засідання продовжити 05.02.2025 об.11.00 год.

Суддя ОСОБА_1