Справа № 539/1136/25
Провадження № 1-кс/539/194/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2025

Слідчий суддя Лубенського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074 від 04.02.2025 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Лубни Полтавської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, неодружений, має двох неповнолітніх дітей, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 22.02.2024 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 4 ст. 246, ст. 336 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 (два) роки,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області лейтенант поліції ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що ОСОБА_5 при невстановлених слідством обставинах (точної дати та часу не встановлено), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливою метою, незаконно придбав метадон у пігулках, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, які незаконно зберігав при собі з метою збуту.

Продовжуючи свій злочинний умисел, 24.02.2025, приблизно о 13 годині 07 хвилини, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з корисливим мотивом, незаконно збув особі із зміненими особистими даними « ОСОБА_8 » за 300 грн. дві пігулки метадону, які відповідно до висновку експерта № СЕ-19/117-25/4615-НЗПРАП від 26.02.2025 є наркотичним засобом, обіг яких обмежено, загальною масою 0,051 г.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів.

Крім того, ОСОБА_5 , при невстановлених слідством обставинах (точної дати та часу не встановлено), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливою метою, незаконно придбав метадон у пігулках, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, які незаконно зберігав при собі з метою збуту.

Продовжуючи свій злочинний умисел, 21.03.2025, приблизно о 16 годині 01 хвилини, ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , діючи повторно, з прямим умислом, з корисливим мотивом, незаконно збув особі із зміненими особистими даними « ОСОБА_8 » за 1500 грн., десять пігулок метадону, який відноситься до наркотичних засобів.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинений повторно.

21.03.2025 о 17 год. 08 хв. ОСОБА_5 фактично затримано відповідно до ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України.

22.03.2025 за вказаними фактами злочинної діяльності ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, повністю підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ряду ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть суттєво вплинути на проведення досудового розслідування, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Посилаючись на вказані обставини, слідчий просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб. При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити заставу в межах вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, просили його задовольнити у повному обсязі.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого. Зазначив, що сторона обвинувачення посилається, зокрема, на ризики, передбачені п.1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України. Проте, одні з цих ризиків перебільшені, а інші взагалі відсутні. Переховуватись від органів досудового розслідування і суду підозрюваний не буде, оскільки перетнути кордон України через воєнний стан не зможе, так як паспорту, який дає право виїзду за кордон, не отримував; по всій країні діє комендантська година, знаходяться блокпости; в розшук не оголошувався; приводів до нього не застосовувалось. Підозрюваний має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Через це посилання на наявність ризику переховування від органів досудового розслідування або суду у зв`язку з усвідомлення можливої втрати свободи на тривалий строк є необґрунтованим. Зі свідками, які частково допитані органом досудового розслідування та попереджені про кримінальну відповідальність, стосовно їх показань підозрюваний не спілкується і спілкуватись не планує, впливу на них ніякого немає і не мав, що підтверджується відсутністю застосування до них заходів безпеки передбачених нормами КПК України, і як наслідок, відсутністю заяв у поліції свідків про вплив на них підзахисним. Звертає увагу суду, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, де заявник с залегендованою особою. Вчиняти інше кримінальне правопорушення підозрюваний наміру не має, протилежному немає жодних доказів. Твердження прокурора, що ОСОБА_5 може продовжити свою злочинну діяльність є необґрунтованими і тільки припущенням сторони обвинувачення. Перешкоджати кримінальному провадженню наміру не має, так як активно буде сприяти встановленню всіх обставин кримінального провадження, добровільно надав органу досудового розслідування всі біологічні зразки для проведення експертиз. Щодо оголошеної підозри зазначає наступне. Так, дійсно як зазначено в клопотанні, обґрунтована підозра є, сторона захисту на даній стадії не заперечує обґрунтованість підозри, бо розуміє, що на цій стадії є докази, які підтверджують причетність підозрюваного до вчинення злочину. Разом з тим, акцентує увагу суду на відсутності вагомих доказів обґрунтованої підозри по епізоду №2, а саме те, що ОСОБА_5 21.03.2025, діючи повторно, з прямим умислом, з корисливим мотивом незаконно збув особі за 1500 грн. десять пігулок метадону, який відноситься до наркотичних засобів, оскільки відсутній висновок експерта. Окрім того, відповідно до протоколу затримання підозрюваного відразу після вчинення ним злочину під час особистого обшуку останнього виявлено та вилучено кошти в загальній сумі 190 грн., а в фабулі підозри зазначено 1500 грн. Таким чином, ОСОБА_5 фактично підозрюється у вчиненні одного епізоду за ч.1 ст. 307 КК України, а відповідно обсяг оголошеної підозри органом досудового розслідування складається з одного епізоду, а не з двох. Якщо суд дійде висновку, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у двох епізодах злочинної діяльності, то просить врахувати, що цих епізодів лише два, і останній підозрюється у збуті психотропної речовини у невеликих розмірах. Підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, а саме: наявність матері ОСОБА_9 , рідного брата ОСОБА_10 ; має постійне місце проживання; має середню спеціальну освіту, в 2001-2003 році служба в армії у військовій частині НОМЕР_1 . До вчинення злочину працював: в 2004 році служба в ОВС м. Кременчук, Полтавської області; в 2005 році на підприємстві охоронником; увесь інший час працював за цивільно-правовими угодами. Щодо віку та стану здоров`я підозрюваного, він перебуває на програмі наркозалежних, що підтверджується вилученим працівниками поліції листком призначення препаратів наркотичних засобів на ім`я ОСОБА_5 . Розмір застави в максимальному розмірі зазначений в клопотанні сторони обвинувачення є непомірним для підозрюваного, оскільки він працював за цивільно- правовими угодами, стабільного доходу не мав, мати підозрюваного пенсійного віку не працює. Через це підозрюваний і його близькі родичі не можуть внести таку заставу. Просить врахувати, що сама по собі тяжкість вчинення кримінального правопорушення не може бути підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу тримання під вартою. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який буде достатнім та ефективним заходом забезпечення кримінального провадження, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи, дозволять підозрюваному проходити лікування.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав зазначене його захисником.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч.1 ст.194 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, здійснено з дотриманням строків і порядку, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

21.03.2025 о 17 год. 08 хв. ОСОБА_5 затримано відповідно до ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 307, 2 ст. 307 КК України.

22.03.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджується матеріалами, доданими до клопотання, зокрема: протоколом про хід та результати проведення контролю за вчиненням злочину від 26.02.2025; протоколом огляду грошових коштів від 24.02.2025; протоколом добровільної видачі від 24.02.2025; висновком експерта № СЕ-19/117-25/4615-НЗПРАП від 26.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 11.02.2025; протоколами допиту свідка ОСОБА_8 від 26.02.2025, 22.03.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 26.02.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 26.02.2025; протоколом затримання ОСОБА_5 відповідно до ст. 208 КПК України від 21.03.2025; протоколом освідування ОСОБА_5 від 21.03.2025; протоколом обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 ; протоколом огляду від 22.03.2025.

Отже, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України. При цьому слідчий суддя враховує, що на даній стадії кримінального провадження судом лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу, а тому докази, які є достатніми для висновку про наявність обґрунтованої підозри, не обов`язково мають бути настільки ж переконливими та повними, як докази на стадії висунення особі обвинувачення у вчиненні злочину або на стадії судового розгляду такого обвинувачення.

Слідчий суддя вважає доведеним існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Цей ризик доводиться, зокрема: - тяжкістю покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 307, ч.2 ст.307 КК України, за які може бути застосовано покарання у виді позбавлення волі від чотирьох до восьми років та від шести до десяти років з конфіскацією майна; - відсутністю стійких соціальних зв`язків в місці постійного проживання (неодружений, проживає сам, офіційно не працевлаштований).

Посилання захисника на те, що обвинувачений має матір, брата, постійне місце проживання, середню спеціальну освіту, служив в армії, до вчинення злочину працював, в тому числі за цивільно-правовими угодами, не свідчить про наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків.

Слідчий суддя погоджується із наявністю ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може схилити їх до зміни показань на свою користь.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто ризику того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення. Про існування цього ризику свідчить те, що згідно із вищенаведеними доказами підозрюваний, який раніше судимий, здійснював злочинну діяльність повторно у період встановленого вироком суду іспитового строку. Разом з тим, слідчий суддя вважає недоведеним існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто ризику того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. На думку слідчого судді, вказаний ризик не може доводитися лише припущеннями, без наведення фактів стосовно поведінки підозрюваного, яка дає підстави для тверджень про існування цього ризику. Заперечуючи проти клопотання слідчого, захисник послався на те, що підозрюваний не має наміру як на теперішній час, так і у подальшому переховуватись від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення. Доказів зворотнього матеріали клопотання слідчого не містять.

Слідчий суддя вважає, що зазначене стороною захисту не спростовує існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Доказів того, що стан здоров`я підозрюваного чи інші обставини на даний час унеможливлюють перебування ОСОБА_5 під вартою, слідчому судді не надано.

Слідчий суддя зазначає, що вказані стороною захисту обставини за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні тяжких злочинів і ризиків, передбачених ст.177 КПК України, не свідчать про неможливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виходячи із обґрунтованості підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, ступеня їх тяжкості, а також встановлення наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів. На думку слідчого судді, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Тому клопотання слідчого в цій частині підлягає задоволенню.

Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне вирішити питання про розмір застави, яку підозрюваний зможе внести з метою звільнення з під-варти та яка буде достатньою для забезпечення його належної поведінки.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий просив при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити заставу в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням обставин, характеру кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 та які відносяться до тяжких злочинів, майнового та сімейного стану підозрюваного, а також вищенаведених ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне встановити підозрюваному ОСОБА_5 заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на 01 січня 2025 року, що становить 151400 гривень 00 копійок (3028,00 грн. х 50). Застава у більшому розмірі, на думку слідчого судді, буде завідомо непомірною для підозрюваного, адже слідчому судді не було надано доказів такого майнового стану підозрюваного, який би дозволяв сплатити більш високий розмір застави.

За таких обставин клопотання слідчого в цій частині підлягає частковому задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000074 від 04.02.2025, відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Ухвала діє до 19.05.2025 включно та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 182, ч. 3 ст. 183 КПК України, визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків у розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151400 (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста) гривень 00 копійок.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це прокурора та/або суд.

З моменту звільнення ОСОБА_5 з-під варти у зв`язку з внесенням застави він буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави. У разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, який здійснює досудове розслідування, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора, суду; - повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні. Вказані обов`язки в разі внесення застави покладаються на ОСОБА_5 строком на 2 (два) місяці, який починається з моменту звільнення з-під варти після внесення застави.

У разі невиконання вищеперелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Відмовити в задоволенні клопотання в іншій частині.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду. Повний текст ухвали виготовлено та підписано 26.03.2025 о 09.00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1