Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в залі Подільського районного суду в місті Києві клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м Києва ОСОБА_3 , про арешт майна, поданого в рамках кримінального провадження № 0000163 від 13.07.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України

У С Т А Н О В И В :

До Подільського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна, поданого в рамках кримінального провадження №0000163 від 13.07.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Обґрунтовуючи подане клопотання прокурор зазначив, що досудовим розслідуванням перевіряються факти привласнення бюджетних коштів окремими посадовими особами КП «ЖИТЛОІНВЕСТБУД-УКБ», виділених на капітальне будівництво, що спричинило матеріальні збитки державним інтересам у великих розмірах.

Встановлено, що КП «Житлоінвестбуд-УКБ» у період часу з 2002 по 2018 роках побудовано багатоквартирні будинки з паркінгами за адресами: м. Київ, проспект Маяковського, 70 (біля 100 паркомісць); м. Київ, вул. Милославська, 8 (біля 300 паркомісць).

Однак, на фінальному етапі будівництва багатоквартирних будинків, не було завершено та не введено в експлуатацію два паркінги, що розташовані за вищевказаними адресами.

При цьому, з бюджету виділено 13 млн. гривень на здачу в експлуатацію вищевказаних об`єктів, що може свідчити про нецільове використання бюджетних коштів комунальним підприємством.

Також встановлено, що 22.05.2019 між КП «Житлоінвестбуд-УКБ» (Сторона-1) та ТОВ «Європаркінг» (Сторона-2) укладено договори № 130/44 на завершення будівництва багатоповерхової автостоянки на вул. Милославській у Деснянському районі м. Києва, а також № 130/45 на завершення будівництва паркінгу на діл. 45, 46, 48 на пр. Маяковського житлового масиву Троєщина, 14 мкрн. У Деснянському районі м. Києва.

Відповідно до умов договорів, Сторона-1 передає, а Сторона-2 приймає функції замовника з завершення будівництва Об`єкту і бере на себе зобов`язання та відповідальність за виконання умов цього Договору, у тому числі, за фінансування та своєчасне завершення будівництва Об`єкту, прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом Об`єкту.

У результаті реалізації проекту Сторона-2 отримує право власності на весь Об`єкт (машино-місця), а Сторона-1 грошові кошти на умовах та у порядку, визначених цим договором.

Окрім цього, Строна-2 зобов`язується відшкодувати Стороні-1 протягом п`яти років витрати, пов`язані з розробкою, погодженням та проведенням державної експертизи проектно-кошторисної документації, виконаних будівельних робіт та інших робіт та/або послуг на підставі документів, які підтверджують розмір понесених витрат, в зв`язку з будівництвом Об`єкту.

В той же час встановлено, що ТОВ «Європаркінг» не здійснено оплати на користь КП «Житлоінвестбуд-УКБ» згідно умов вищевказаних договорів, а комунальним підприємством не проведено жодної претензійно-позовної роботи стосовно останніх, у зв`язку із цим сплинули строки позовної давності, що негативно впливає на роботу підприємства та призвело до створення дебіторської заборгованості.

Крім того, діючи в інтересах ТОВ «Європаркінг», директором КП «Житлоінвестбуд-УКБ» ОСОБА_5 укладено додаткові угоди до вищевказаних договорів, згідно яких графіки здійснення виплат зміщено в сторону збільшення часового періоду, однак незважаючи на це ТОВ «Європаркінг» не сплатило жодних грошових коштів в порушення умов укладених договорів та додаткових угод до них. Вказане свідчить про те, що КП «Житлоінвестбуд-УКБ» свідомо не зацікавлене в закінченні будівництва та введення в експлуатацію вказаних паркингів, натомість надає можливість ТОВ «Європаркінг» здійснювати незаконну комерційну діяльність на вказаних об`єктах.

В ході досудового розслідування, до КП «Житлоінвестбуд-УКБ» було спрямовано запит щодо надання відомостей та документів пов`язаних з будівництвом та експлуатацією паркінгів за адресами: м. Київ, по проспекту Маяковського, та м. Київ, вздовж вул. Милославської, однак комунальним підприємством відмовлено у виконанні запиту в повному обсязі.

На виконання доручення прокурора, оперативними працівниками Головного управління контррозвідувального забезпечення об`єктів критичної інфраструктури та протидії фінансуванню тероризму ДЗНД СБ України встановлено, що на підземних паркінгах, розташованих за вищевказаними адресами: ТОВ «ЄВРОПАРКІНГ» (, м. Київ, вул. Червоноткацька, буд. 42, директор: ОСОБА_6 , засновник та кінцевий бенефіціарний власник - ОСОБА_7 , яка є цивільною дружиною ОСОБА_8 ) надає охоронні послуги мешканцям прилеглих будинків шляхом здачі в оренду паркомісць за ціною 50 грн за добу або 1500 грн в місяць за одне паркомісце, що свідчить про наявність грошового обороту товариства та фактичну можливість сплати грошові кошти на виконання умов вищевказаних договорів.

Також встановлено, що ОСОБА_8 , через наявні корумповані зв`язки, зокрема, заступника КМДА ОСОБА_9 , та директора КП «Житлоінвестбуд-УКБ» ОСОБА_5 , пролобіював можливість використання вказаних багаторівневих підземних паркінгів, збудованих КП «Житлоінвестбуд-УКБ», які не введені в експлуатацію. Контроль над ТОВ «Європаркінг» здійснюється ОСОБА_8 , шляхом, отримання прибутку, виплата заробітної плати працівникам, розвиток бізнесу, призначення, зміна та звільнення директорів, комунікація з органами державної влади та місцевого самоврядування тощо.

Крім того, за наявною інформацією, ОСОБА_8 частину прибутку від оренди підземних паркінгів, розташованих за адресами: м. Київ, по проспекту Маяковського та м. Київ, вздовж вулиці Милославської, передає безпосередньо або через невстановлених осіб ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , з метою не вчиняли жодних дій останніми, спрямованих на завершення будівництва підземних паркінгів та здачу їх в експлуатацію.

Так, 20.11.2024 на підставі Ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва у справі №758/14377/24 від 08.11.2024 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого виявлено та вилучено: мобільний телефон iPhone 15 Pro, imei: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 .

Необхідність накладення арешту на майно сторона обвинувачення обґрунтовує тим, що не застосування цього заходу зумовить труднощі та перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні,оскільки існує реальна загроза його приховування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, відчуження.

Прокурор в судовому засідання клопотання підтримав, просив суд його задовольнити з підстав викладених у ньому.

Представник власника майна заперечувала щодо задоволення клопотання та просила суд відмовити в його задоволенні.

Відповідно до п. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно до ч. 1 та пункту 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, до яких, зокрема, належить арешт майна. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Проаналізувавши вищенаведені обставини, вивчивши матеріали клопотання та заперечення до них, слідчий суддя доходить висновку, що на час розгляду клопотання є достатньо підстав вважати, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Обставини, викладені у клопотанні, дають слідчому судді підстави для висновку, що дане клопотання відповідає вимогам ст. 171 КПК України та містить правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів провадження, прокурор, звертаючись до слідчого судді із клопотанням про арешт майна зазначив, що метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.

Аналізуючи наведені правові норми та враховуючи, що до клопотання додані документи та матеріали, якими ініціатор клопотання обґрунтовує доводи клопотання, і враховуючи те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, відтак, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м Києва ОСОБА_3 , про арешт майна, поданого в рамках кримінального провадження №0000163 від 13.07.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України - задовольнити;

Накласти арешт на майно, а саме, мобільний телефон iPhone 15 Pro, imei: НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , що вилучено під час проведення обшуку 20.11.2024 на підставі Ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва у справі №758/14377/24 від 08.11.2024 за адресою: АДРЕСА_1 ;

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п?яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя Подільського

районного суду м. Києва ОСОБА_1