Справа № 522/52/25
Провадження по справі № 1-кс/522/185/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

03 квітня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу УСБУ в Одеській області ОСОБА_3 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000083 від 09.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, про арешт майна,

за участю сторін кримінального провадження:

слідчого ОСОБА_3 ,

захисників підозрюваного адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом Управління СБ України в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000083 від09.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

За матеріалами кримінального провадження, встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , входить до групи осіб, які вчиняють протиправні дії на користь держави агресора з метою зміни меж території і державного кордону України.

Так, встановлено, що громадянин України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 01.07.2024 на власну банківську картку НОМЕР_1 «Універсал Банку» через невстановлений обмінний сервіс криптовалютної біржі WhiteBit отримав грошові кошти в сумі 6130 грн. від невстановленої особи яка причетна до фінансування РПД на території України. В той же час, встановлено, що ОСОБА_7 на прохання свого товариша ОСОБА_6 , надав останньому данні своєї банківської картки для отримання вказаних коштів, які в тойже час за вказівкою ОСОБА_6 перевів на картку НОМЕР_2 у сумі 5500 грн., а залишок залишив собі. Таким чином, до вказаного злочину можливо причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , використовує мобільний номер телефону НОМЕР_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що належить громадянину України ОСОБА_8 . Також, встановлено, що ОСОБА_6 здійснює збір та передачу службової інформації невстановленим співробітникам правоохоронних органів РФ.

У зв`язку з викладеними обставинами, 06.01.2025, у період з 16-29 год. до 16-49 год., у зв`язку з невідкладним випадком, пов`язаним з врятуванням майна, яке може бути визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчим слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_3 проведено обшук автомобілю марки BMW, синього кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві власності, в ході якого вилучено:

- автомобіль марки BMW, синього кольору, з державним номерним знаком

НОМЕР_4 ;

- ключі від автомобілю марки BMW, синього кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_4 .

Таким чином, вищевказані предмети і документи мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а також можуть бути використані, самостійно і в сукупності, як докази вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-виховного характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Обставини кримінального провадження містять достатні підстави вважати, що без накладення арешту у встановленому законом порядку на вилучені в ході обшуку предмети і документи, вони можуть бути приховані або знищені для унеможливлення їх використання в якості речових доказів у кримінальному провадженні, слідчий звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно.

Позиція учасників судового розгляду.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав в повному обсязі, зазначив, що вказаний у клопотанні транспортним засіб може бути визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні. Звернувся до суду із клопотанням про арешт транспортного засобу для забезпечення конфіскації майна, а тому просив задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні захисники підозрюваного адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заперечували щодо задоволення клопотання про арешт транспортного засобу. Свої доводи мотивували тим, щовикладене в клопотанні не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_6 придбав вказаний автомобіль у співробітника СБУ в 2020 році. Для покупки цього автомобіля був взятий кредит в банку, а тому вказаний автомобіль є заставним майном банку, тому він не може бути конфіскований. Транспортний засіб «BMW» д.н.з. НОМЕР_4 є спільним майном ОСОБА_6 із дружиною.

Також захисники підозрюваного зазначили, що клопотання про арешт майна подано слідчим УСБУ в Одеській області з пропущенням процесуальних строків.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення клопотання слідчого про арешт транспортного засобу.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання про арешт майна підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Мотиви суду.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Статтею 132 КПК України встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження, застосування яких не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Частина 2 ст. 170 КПК України передбачає, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. Зокрема, якщо дані речі підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частина 2 ст. 170 КПК України передбачає, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. Зокрема, якщо дані речі підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Частинами 1, 2 ст. 173 КПК України визначено обов`язок слідчого судді відмовити у накладенні арешту на майно, якщо особа, яка звернулася з таким клопотанням не доведе необхідність такого арешту.

При вирішенні питання про арешт майна суддя враховує в тому числі і розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Із клопотання слідчого вбачається, що він просить накласти арешт на транспортний засіб із метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, тобто на підставі п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому накладення арешту на транспортний засіб із метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні УСБУ в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 000083 від 09.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження, 06.01.2025, у період з 16-29 год. до 16-49 год., у зв`язку з невідкладним випадком, пов`язаним з врятуванням майна, яке може бути визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчим слідчого відділу Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_3 проведено обшук автомобілю марки BMW, синього кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві власності, в ході якого вилучено: автомобіль марки BMW, синього кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_4 ; ключі від автомобілю марки BMW, синього кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_4 .

На переконання слідчого судді, стороною обвинувачення доведено наявність правових підстав для накладення арешту на транспортний засіб, необхідність накладення якого обґрунтовано обумовлена потребою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, передбаченого санкцією ч. 2 ст. 111 КК України та запобігання можливості його відчуження чи передання на користь третіх осіб, з метою приховування, що виправдовує таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Аналізуючи викладені вище обставини, слідчий суддя вважає, що у даному випадку наявні достатні підстави вважати, що тимчасово предмети відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та у органу досудового розслідування існує можливість його використання у якості доказу у кримінальному провадженні.

Метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «BMW» д.н.з. НОМЕР_4 на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_6 .

За такого, врахувавши мету накладення арешту на майно, правову підставу, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку, про необхідність задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на транспортний засіб «BMW» д.н.з. НОМЕР_4 , що на праві власності належить підозрюваному ОСОБА_6 .

Слідчий суддя приходить до висновку, що необхідно накласти арешт на майно підозрюваного з метою запобігання можливості підозрюваного ОСОБА_6 його передачі на користь третіх осіб, з метою приховування, оскільки такі ризики не є вочевидь необґрунтованими.

У ході розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено негативних наслідків арешту майна. Натомість, відмова у задоволенні клопотання про арешт майна може потягнути його безповоротну втрату.

Поряд з цим слідчий суддя зауважує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, хоча власник обмежується у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим, а тому відповідні обмеження є розумними і співмірними, з огляду на завдання кримінального провадження та, з урахуванням досліджених обставин в цьому кримінальному провадженні, потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи з метою виконання завдань кримінального провадження.

Доводи захисників підозрюваного, що клопотання про арешт майна подане слідчим із пропущенням процесуальних строків суд не бере до уваги, оскільки строки не є пропущеними.

Згідно ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим 06.01.2025 проведено невідкладний обшук автомобіля «BMW» д.н.з. НОМЕР_4 , клопотання про арешт майна відправлено слідчим УСБУ В Одеській області ОСОБА_3 поштою 07.01.2025, що підтверджується трек-номером 59 0012 9764 1735, яке надійшо до суду 08.01.2025.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, оскільки проводяться першочергові слідчі дії, це сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власність є пропорційним, та завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 131, 167-173, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділу УСБУ в Одеській області ОСОБА_3 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт майно, тимчасово вилучене в ході обшуку від 06.01.2025, у період з 16-29 год. до 16-49 год в автомобілі марки BMW, синього кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_4 , відповідно до ч. 3 ст. 233 КПК України, а саме на:

- автомобіль марки BMW, синього кольору, з державним номерним знаком

НОМЕР_4 ;

- ключі від автомобілю марки BMW, синього кольору, з державним номерним знаком НОМЕР_4 .

Виконання ухвали покласти на слідчого слідчого відділу УСБУ в Одеській області ОСОБА_3 , або інших слідчих з групи у кримінальному провадженні за № 000083 від 09.09.2024.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження у порядку, передбаченому частиною 1 статті 174 КПК України.

Копію ухвали слідчого надіслати до УСБУ в Одеській області, для відома та виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 07.04.2025 о 16 год. 00 хв. в залі суду № 131.

Слідчий суддя: ОСОБА_9

03.04.2025