№ 1-кп/183/2098/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2024 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000037 від 18.06.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, який має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, а саме:

- 23 листопада 2009 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 122 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільненого з іспитовим строком на 1 рік;

- 03 листопада 2010 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 69, ч. 2 ст. 296, ч. 1 ст.70 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбутий строк 6 місяців позбавлення волі за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 листопада 2009 року, до відбуття покарання 2 роки позбавлення волі. Звільненого умовно-достроково 03 травня 2012 року з Дніпропетровської ВК (№ 133);

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 в порядку проведення замісної підтримувальної терапії відповідно до Наказу Міністерства охорони здоров`я України № 200 від 27 березня 2012 року періодично, у тому числі впродовж вересня 2024 року, отримував у ТОВ «Медичний центр «Гармонія» наркотичний засіб «Метадон», обіг якого обмежено.

30 вересня 2024 року у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на незаконний збут вказаного наркотичного засобу, а саме раніше отриманих в порядку проведення замісної підтримувальної терапії таблеток «Метадон».

30 вересня 2024 року, приблизно о 14 годині 00 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи із корисливих мотивів, всупереч Законам У країни «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», перебуваючи при вході у під`їзді № 1 будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи про обмеження обігу метадону (фенадону), за попередньою домовленістю з ОСОБА_6 , реальні анкетні дані якого змінені, продав останньому три таблетки білого кольору круглої форми, що містять метадон (фенадон), маса якого становить 0,0641 г, за що отримав від останнього грошові кошти у сумі 400 гривень.

Умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, як незаконний збут наркотичних засобів.

В ході судового розгляду суду надана угода про визнання винуватості, укладена 17 грудня 2024 року між прокурором у кримінальному провадженні прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_7 , якій на підставі ст. ст. 36-37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000037, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з іншого боку, та за участю захисника ОСОБА_5 .

Відповідно до зазначеної угоди обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 307 КК України, ОСОБА_3 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення та отримана згода обвинуваченого на його призначення. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Заслухавши думку учасників процесу, зокрема, прокурора, який не заперечувала щодо затвердження угоди про визнання винуватості, думку обвинуваченого, який просить затвердити зазначену угоду про визнання винуватості, думку захисника, який проти затвердження угоди не заперечує, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що угоду про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором слід затвердити.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Захисник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 не заперечував проти затвердження угоди, зазначаючи, що її умови не суперечать нормам законодавства, угода укладена добровільно, обвинувачений у повній мірі розуміє наслідки укладення угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, від якого потерпілих немає. Відповідно до ст. 12, ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена у даному провадженні, оскільки інкримінованим ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням шкоду завдано лише суспільним інтересам.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Запобіжний захід у кримінальному провадженні обвинуваченому залишити раніше обраний - тримання під вартою.

Під час досудового розслідування по даному кримінальному провадженню був проведений ряд судових експертиз, вартість яких підлягає стягненню з обвинуваченого на користь держави відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373,374,475 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Угоду про визнання винуватості від 17 грудня 2024 року укладену між прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області та ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 , затвердити.

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 307 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання за ч. 1 ст. 307 КК України у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання - з 01.10.2024.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання період її попереднього ув`язнення з 01.10.2024 по 17.12.2024 включно.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити раніше обраний - тримання під вартою.

Речові докази по кримінальному провадженню:

-Грошові кошти у сумі 551 (п`ятсот п`ятдесят одна) гривня, а саме купюри номіналом: 200 грн зразка НБУ №ЕБ5812084; 100 грн зразка НБУ №АБ955915; 100 грн зразка НБУ №АБ2702268; 100 грн зразка НБУ №АД3834288; 50 грн зразка НБУ №АЛ3904037; 1 грн зразка НБУ №УР595836 (квитанція №002026) - які передані до УФЗБ ГУНП в Дніпропетровській області - обернути в дохід держави;

-Три таблетки білого кольору круглої форми, що містить метадон (фенадон), маса якого становить 0,0641, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Новомосковського РВП - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертиз:

-№СЕ-19/104-24/39673-НЗПРАП в сумі 1989 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 75 (сімдесят п`ять) копійок;

-№СЕ-19/104-24/39676-НЗПРАП в сумі 2387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) гривень 70 (сімдесят) копійок;

-№СЕ-19/104-24/39524-НЗПРАП в сумі 1989 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят дев`ять) гривень 75 (сімдесят п`ять) копійок.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення лише з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно вручити ОСОБА_3 та прокурору.

Суддя ОСОБА_1