Справа № 134/2184/24
Провадження №11-сс/801/997/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: Зарічанський
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2024 року м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

зі секретарем судового засідання: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 16.12.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_6

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_5

захисника: ОСОБА_7

підозрюваного: ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, просила ухвалу Крижопільського райнного суду Вінницької області від 16.12.2024 скасувати, постановити нову ухвалу, застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , неодруженого, раніше не судимого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Ухвалою слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 16.12.2024 року відмовлено у задоволенні клопотання заступника начальника СВ Відділення поліції №1 Тульчинського районного відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною цілодобово залишати житло, що за адресою АДРЕСА_1 , терміном 60 діб з 16 грудня 2024 року по 13 лютого 2025 року включно

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за вимогою до слідчого, прокурора, судді, суду на визначений ними час;

- не залишати місце постійного фактичного проживання у визначений слідчим суддею час без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Вимоги апеляційної скарги прокурора мотивовано тим, що суд окрім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, не в повній та недостатній мірі врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Крім того, жоден більш мякий запобіжний захід, окрім тримання під вартою на даний час не може запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КПК України.

При відмові в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 судом першої інстанції не враховано наявність обгрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала вимоги апеляційної скарги, зазначила, що підозра належним чином обгрунтована, наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, просив ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, захисника ОСОБА_7 , яка просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, ухвалу слідчого судді без змін, підозрюваного ОСОБА_6 , який підтримав думку свого захисника, дослідивши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу .

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000358 ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

15.12.2024 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121КК України.

Відповідно ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно п.3 ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що інші запобіжні заходи, окрім як тримання під вартою не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України є безпідставними та спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Слідчим суддею при вирішенні питання щодо застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу враховано те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, має інвалідність загального захворювання, у нього відсутнє одне око, має постійне місце проживання, а також те, що він сам повідомив про вчинення злочину, що свідчить про відсутність ризику переховування ОСОБА_6 від слідства та суду, ОСОБА_6 не може впливати на потерпілого, оскільки він помер, не може впливати на свідків, так як вони відсутні були при вчиненні злочину, та встановлено, що беручи до уваги відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту буде достатнім, оскільки прокурором в судовому засіданні не було доведено доцільність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Крім того, слід зазначити, що ст. 184 КПК України вимагає від сторони обвинувачення в клопотанні про застосування запобіжного заходу зазначити не лише наявні ризики, а також вказати обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку, що запобігти їм взмозі вказаний вид запобіжного заходу.

Разом з тим, як вбачається з клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 слідчим не наведено виключних обставин і не надано доказів, які б давали підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

На думку суду апеляційної інстанції запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України, оскільки під час апеляційного розгляду прокурором недоведено, що підозрюваний ОСОБА_6 належним чином не виконує покладені на нього судом обов`язки.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що під час апеляційного розгляду встановлено, що з 16.12.2024 року ОСОБА_6 будь-яких дій, які дають підстави для застосування відносно нього тримання під вартою не вчиняв, що підтвердили учасники провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу суд має врахувати вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, відомості про особу підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, обставини досудового розслідування.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 слідчий суддя дійшов висновків, які суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими і такими, що узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідають практиці Європейського суду з прав людини та оцінив всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, що враховуються при обранні запобіжного заходу, належним чином мотивував своє рішення.

Твердження сторони обвинувачення про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 як превентивного заходу, на думку суду апеляційної інстанції, з огляду на цілодобовий домашній арешт не заслуговують на увагу.

Інші доводи апеляційної скарги прокурора є недоведеним припущенням щодо можливої процесуальної поведінки підозрюваного.

Доводи апеляційної скарги прокурора, щодо того, що судом безпідставно відмовлено в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином невмотивовано.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора Тульчинської окружної прокуратури ОСОБА_5 .

Ухвалу слідчого судді Крижопільського районного суду Вінницької області від 16.12.2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3