Дата документу 20.12.2024
Справа № 334/6474/19
Провадження № 1-кп/334/82/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2024 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_9 адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,

захисників обвинуваченого ОСОБА_10 адвокатів ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

потерпілого ОСОБА_18 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_19 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя в режимі відео конференції кримінальне провадження №0000211 від 29.05.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Нью-Джерзі США, громадянина США, який має середню освіту, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого до листопада 2022 року за адресою: АДРЕСА_1 , з листопада 2022 року проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст.146 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого в силу ст..89 КК України, обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст.146 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року, більш точна дата та час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 передав ОСОБА_18 грошові кошти у розмірі 3000 доларів США для придбання автомобілів «Mercedes-Benz-З12D» білого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 та «Mercedes-Benz-313 CDІ» білого кольору реєстраційний номер НОМЕР_2 , уклавши тим самим усну угоду про повернення вказаної суми грошових коштів, без обговорення строків повернення боргу, за умов часткової виплати від отримання прибутку з експлуатації вказаних автомобілів.

Дотримуючись зазначеної домовленості ОСОБА_18 у період часу з червня 2018 року по грудень 2018 рік. виплатив ОСОБА_9 частинами борг на загальну суму 3000 доларів США.

Однак, у ОСОБА_9 , який достовірно розумів, що ОСОБА_18 продовжує отримувати прибуток від експлуатації вказаних автомобілів, які використовуються для здійснення пасажирських перевезень, у невстановлений органом досудового розслідування час та місці виник умисел на особисте збагачення, який останній запланував реалізувати шляхом вимагання у ОСОБА_18 грошових коштів в розмірі 10 000 доларів США.

Для реалізації свого злочинного плану ОСОБА_9 вирішив підшукати особу, яка обізнана у злочинній діяльності та якій він ж же довіряти.

З цією метою, ОСОБА_9 звернувся до раніше знайомого ОСОБА_10 із пропозицією вчинити спільно вищевказані кримінальні правопорушення стосовно ОСОБА_18 повідомивши про розроблений ним план вимагання грошових коштів, який полягав у здійсненні активних протиправних дій відносно потерпілого ОСОБА_18 , на що ОСОБА_10 , достовірно розуміючи протиправність вказаних дій, погодився.

Так, на виконання попередньо розробленого та узгодженого плану злочинних дій 24.05.2019 приблизно о 09 годині 15 хвилин, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , знаходячись біля СТО, яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя вул. Електрозаводська, буд. 51, маючи умисел на незаконне збагачення шляхом вимагання передачі чужого майна, діючи з корисливий мотивів, попередньо домовившись про зустріч з потерпілим ОСОБА_18 , під вигаданим мотивом неіснуючих боргових зобов`язань перед ОСОБА_9 пред`явили потерпілому незаконні вимоги щодо передачі їм грошових коштів у сумі 10000 доларів США або передачі автомобілів «Mercedes-Benz - 312D» реєстраційний номер НОМЕР_1 та «Mercedes-Benz - 313 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_9 шляхом переоформлення права власності на указане майно, висловлюючи, в раз відмови, погрозу застосування до нього фізичного насильства, небезпечного для життя та здоров`я, на що потерпілий погодився, побоюючись за своє життя та здоров`я.

Продовжуючи свій злочинний умисел, у той же день, тобто 24.05.2019. приблизно о 09 годині 40 хвилин, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 на автомобілі «Subaru - Legacy» реєстраційний номер НОМЕР_3 . привезли потерпілого ОСОБА_18 до місця мешкання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , де, погрожуючи застосуванням насильства, продовжили виказувати вимоги передачі їм грошових коштів у розмірі 10000 доларів США або передачі автомобілів «Mercedes-Benz - 312D» реєстраційний номер НОМЕР_1 та «Mercedes-Benz - 313 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Сприймаючи погрози ОСОБА_9 та ОСОБА_10 як реальні та дійсні, побоюючись за своє життя та здоров`я ОСОБА_18 передав їм свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів «Mercedes-Benz - 312D» реєстраційний номер НОМЕР_1 та «Mercedes- Benz - 313 CDI» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Продовжуючи свої умисні протиправні дії, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 із застосуванням фізичної сили, посадили ОСОБА_18 до автомобіля «Subaru - Legacy», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_3 та скориставшись тим, що останній наляканий та сприймає погрози застосування насильства як реальні та дійсні, повезли ОСОБА_18 до сервісного центру МВС України, з метою подальшого переоформлення та відчуження зазначених транспортних засобів на користь ОСОБА_9 . Однак, у зв`язку з тим. що у потерпілого ОСОБА_18 не було документів, які б підтверджували його особу, укладання угоди не відбулось. Після чого ОСОБА_18 відпустили, проте останній не повідомив правоохоронні органи про незаконні дії стосовно нього, оскільки побоювався погроз ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Продовжуючи свої протиправні дії, направлені на вимагання майна у ОСОБА_18 , маючи на меті досягнення результатів від своїй незаконної діяльності у вигляді особистого збагачення, діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, 13.06.2019, приблизно о 19 годині 20 хвилин. ОСОБА_9 , пересуваючись на автомобілі «Subaru Legacy» реєстраційний номер НОМЕР_3 , знаходитись поблизу села Володимирівське Запорізького району Запорізької області, внаслідок блокування проїзду своїм автомобілем, зупинив автомобіль «Mercedes Sprinter» реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням потерпілого ОСОБА_18 та із застосуванням фізичної сили, шляхом обмеження руху, демонстрації предмету схожого на пістолет, посадив ОСОБА_18 до салону автомобіля «Subaru Legacy» реєстраційний номер НОМЕР_3 та наніс йому декілька ударів предметом схожим на пістолет в область лівого плеча, чим згідно висновку судово-медичної експертизи спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці лівого плечового суглобу по задній поверхні, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Після цього ОСОБА_9 скориставшись тим, що ОСОБА_18 наляканий та сприймає погрози застосування насильства як реальні та дійсні, перевіз останнього на безлюдну ділянку місцевості, яка розташована поблизу вулиці Грушевського в селі Володимирівське Запорізького району Запорізької області, куди також на виконання попереднього розробленого та узгодженого плану на автомобілі «ВАЗ-21099» реєстраційний номер НОМЕР_5 під`їхав ОСОБА_10 , який з погрозами застосування насильства, продовжив висувати вимоги потерпілому ОСОБА_18 переоформити його транспортні засоби, а саме автомобілі «Mercedes-Benz» реєстраційні номера НОМЕР_1 та . НОМЕР_2 на ОСОБА_9 .

Після цього, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , на автомобілі «ВАЗ-2199» реєстраційний номер НОМЕР_5 , скориставшись тим, що ОСОБА_18 наляканий та сприймає погрози застосування насильства як реальні та дійсні, перевезли останнього за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 . де останній знаходився до вечора, більш точний час не встановлений, 13.06.2019 до приїзду співробітників поліції, які забрали ОСОБА_18 до Запорізького ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області. Проте ОСОБА_18 не повідомив працівникам поліції про незаконні дії стосовно нього, оскільки побоювався застосуванням насильства з боку ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Продовжуючи свої умисні протиправні дії, 20.06.2019 приблизно о 09 годині 15 хвилин ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , пересуваючись на автомобілі «ВАЗ 2108» сірого кольору реєстраційний номер НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_10 , на шляху прямування по вул. Каховській у м. Запоріжжя у бік м. Дніпро, внаслідок блокування проїзду, зупинили автомобіль «ВАЗ-Рriоra» реєстраційний номер НОМЕР_7 , де знаходився як пасажир ОСОБА_18 .

Після цього ОСОБА_10 застосовуючи фізичну силу, шляхом утримання руками витягнув потерпілого ОСОБА_18 проти його волі з салону вищевказаного автомобілю, у цей же час, ОСОБА_9 наніс ОСОБА_18 один удар рукою в область лівого ока, чим згідно висновку судово-медичної експертизи спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді рани у зовнішньому куті лівої брові, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Далі, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 із застосуванням фізичної сили, подавивши волю потерпілого ОСОБА_18 , посадили його до салону автомобіля «ВАЗ 2108» реєстраційний номер НОМЕР_3 та скориставшись тим. що останній наляканий та сприймає погрози застосування насилля як реальні та дійсні, повезли ОСОБА_18 усупереч його волі за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , де пересадили останнього до салону автомобіля «ВАЗ-2108» реєстраційний номер НОМЕР_8 , на якому проти волі ОСОБА_18 перевезли його до нотаріальної контори, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, бул. Шевченко. б.27/вул. Перемоги, буд.43, де з метою переоформлення транспортних засобів автомобілів «Mercedes-Benz - 312D» реєстраційний номер НОМЕР_1 та «Mercedes-Benz - 313 СDI» реєстраційний номер НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_9 звернулись до нотаріуса, однак були затримані працівниками поліції.

Крім цього, у ОСОБА_9 у не встановлений органом досудового розслідування час та місці, виник умисел незаконно позбавити потерпілого ОСОБА_18 волі, тим самим спонукаючи останнього виконати незаконні вимоги ОСОБА_9 та ОСОБА_10 щодо передачі їм майна потерпілого. Із вказаним злочинним планом ОСОБА_9 ознайомив ОСОБА_10 , який погодився його спільно реалізувати.

Продовжуючи свої умисні протиправні дії, 20.06.2019 приблизно о 09 годині 15 хвилин ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_10 , пересуваючись на автомобілі «ВАЗ 2108» сірого кольору реєстраційний номер НОМЕР_6 , під керуванням ОСОБА_10 , на шляху прямування по вул. Каховській у м. Запоріжжя у бік м. Дніпро, внаслідок блокування проїзду, зупинили автомобіль «ВАЗ-Рriоra» реєстраційний номер НОМЕР_7 , де знаходився як пасажир ОСОБА_18 .

Після цього ОСОБА_10 застосовуючи фізичну силу, шляхом утримання руками витягнув потерпілого ОСОБА_18 проти його волі з салону вищевказаного автомобілю, у цей же час. ОСОБА_9 наніс ОСОБА_18 один удар рукою в область лівого ока. чим згідно висновку судово-медичної експертизи спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді рани у зовнішньому куті лівої брові, які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Далі ОСОБА_9 та ОСОБА_10 із застосуванням фізичної сили, подавивши волю потерпілого ОСОБА_18 , посадили його до салону автомобіля «ВАЗ 2108» реєстраційний номер НОМЕР_3 та скориставшись тим, що останній наляканий та сприймає погрози застосування насилля як реальні та дійсні, повезли ОСОБА_18 усупереч його волі за місцем проживання ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 , де пересадили останнього до салону автомобіля «ВАЗ-2108» реєстраційний номер НОМЕР_9 , на якому проти волі ОСОБА_18 перевезли його до нотаріальної контори, яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, бул. Шевченко, буд.27/вул. Перемоги, буд.43, де з метою переоформлення транспортних засобів автомобілів «Mercedes-Benz - 312D» реєстраційний номер НОМЕР_1 та «Mercedes-Benz - 313 CD1» реєстраційний номер НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_9 , звернулись до нотаріуса, однак були затримані працівниками поліції.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в скоєних кримінальних правопорушеннях, які йому інкримінують, не визнав та пояснив, що справу щодо нього сфальсифікували. Так ОСОБА_20 він знає з дитинства, але вони не дружили близько, стали дружити з 17 років до 19 років. На початку 2018 року він приїхав з Америки, ОСОБА_21 зв`язався з ним по телефону та запропонував бізнес, а саме купити маршрут. Він казав, що у нього є знайомі у поліції, прокуратурі і вони допоможуть купити маршрут Запоріжжя-Кирилівка, тому необхідно тільки купити маршрутки. Він пояснив ОСОБА_22 , що грошей власних не має, тому ОСОБА_23 запропонував йому поговорити з батьком. ОСОБА_23 познайомився з його батьком. ОСОБА_23 казав, що якщо не платити поліції, вони не зможуть працювати. Його батько дав 20 000 доларів США на купівлю 2 маршруток, однак розписок з ОСОБА_22 не брали. Протягом травня та червня 2018 року батько знімав гроші та передавав ОСОБА_23 для купівлі маршруток. Вони знайшли автобус ОСОБА_24 , однак ОСОБА_23 переконав його, що потрібно оформлювати т/з на нього, так як ОСОБА_23 громадянин України. Батьку своєму він про це не говорив. ОСОБА_18 знав що автобуси куплені за кошти його батька, та він йому повірив. У липні 2018 року вони купили ще одне авто. ОСОБА_23 сказав що авто зламалось, треба ремонтувати двигун та потрібно ще 2 000 доларів США. Коли ОСОБА_23 приїхав до них до дому, батько дав йому ці гроші. Як виявилось пізніше, поломки не було, а загалом ОСОБА_25 отримав десь 30 000 доларів США. ОСОБА_23 привозив частину зароблених грошей, 2 чи 3 рази привозив до 10 000 гривень. У вересні батько сказав що бізнес неприбутковий, та що необхідно переоформити маршрутки на сина, щоб продати їх. Одного разу вони разом з ОСОБА_26 поїхали в МРЕО для переоформлення, але там була черга і МРЕО вже закривалось. На наступний день ОСОБА_23 пропав, вимкнув телефон. Він почав ОСОБА_22 шукати. Потім він вийшов на зв`язок, але постійно тягнув час. 24.05.2019 року він знайшов ОСОБА_23 на СТО, коли він ремонтував маршрутки. ОСОБА_25 сказав що він не проти віддати маршрутки, але у нього борги. Присутнім був і ОСОБА_27 під час цієї розмови. Він наполягав, щоб ОСОБА_23 негайно поїхав до них додому поговорити з батьком. ОСОБА_25 погодився, що на наступний день він переоформить на нього маршрутки. На наступний день він знову пропав. Від спільних знайомих він дізнався, що ОСОБА_23 казав іншим людям що повертати маршрутки він не збирається. 13.06.2019 року він побачив ОСОБА_23 , він догнав його та запитав, коли він переоформить маршрутки. ОСОБА_23 телефонував своїм друзям із поліції і вони вирішили заявити на нього в поліцію. Після 13.06.2019 року ОСОБА_23 брав слухавку, сказав що 20.06.2019 року ми їдемо до нотаріуса. 20.06.2019 року вони поїхали до нотаріуса, за ним заїхав друг ОСОБА_28 , вони забрали ОСОБА_23 , заїхали за ОСОБА_27 . ОСОБА_18 вибачався перед ним, сказав що у нього є друг ОСОБА_29 із поліції, який порадив йому заховати маршрутки. Коли вони приїхали до нотаріуса, на нього накинулись люди, повалили. Тоді він зрозумів, що ОСОБА_25 його обдурив, він до поліції не звертався, бо знав, що у ОСОБА_22 у поліції є зв`язки. Тому шукав ОСОБА_22 , щоб поговорити з ним. Де зараз знаходяться дані маршрутки йому не відомо, він просив накласти на них арешт, однак арешт на них не був накладений. Також коли він привіз ОСОБА_23 до дому, там був його батько, брат, сусід, він спілкувався з ними. ОСОБА_25 скаржився на тиск на нього зі сторони поліції, та повідомив, що ОСОБА_36 дає гроші, щоб його приховали. ОСОБА_22 ніхто не перешкоджав, він сидів за столом і пив каву, телефон у нього він не забирав. Поліцію ОСОБА_25 також не викликав. Коли приїхала поліція, запитали де ОСОБА_25 , він повідомив, що ОСОБА_25 у будинку. Вони пройшли у будинок і запитали ОСОБА_22 , чи добре все з ним, той відповів, що так. Поліція забрала ОСОБА_22 і вони поїхали до поліції. До нотаріуса вони поїхали на консультацію, як переоформити маршрутки. Нотаріуса обирав ОСОБА_25 , коли вони прийшли до нотаріуса зайшли люди у цивільному та почали його бити. При затриманні у нього забрали паспорт, тимчасову посвідку, телефон, гроші, сумку. Його батько звертався до поліції за даним фактом, однак нічого ніхто не робив.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину в скоєних кримінальних правопорушеннях, які йому інкримінують, не визнав та пояснив, що з ОСОБА_30 він познайомився на морі, відпочивав там. Він більше знає батька ОСОБА_31 , він підтримував з ним зв`язок. Він цю ситуацію з маршрутками пропустив, батько теж не дослідив. ОСОБА_32 приїхав із заробітку, він молодий, хотів бізнес. Вирішив він з другом робити бізнес, і оформили маршрутки на його друга ОСОБА_33 . Прибіг ОСОБА_36 почав розповідати як ОСОБА_31 та батька надурили на ремонт авто. Тому вирішили поїхати до нотаріуса, маршрутки переоформити на ОСОБА_34 і на тому розійдуться. Однак ОСОБА_35 обдурили, ОСОБА_23 ховався декілька місяців, за цей час відігнали автобуси кудись. Він знав що вони ОСОБА_35 обдурять, бо цей ОСОБА_36 погана людина. Телефонував ОСОБА_36, приїхали якісь вірмени, багато людей, потерпілий ОСОБА_25 . ОСОБА_18 погана людина, він брехав постійно ОСОБА_37 . Дату не пам`ятає, він був по своїм справам, ОСОБА_32 йому зателефонував, попросив під`їхати, якщо вільний. Вони зайшли до нотаріуса, ще нічого не встигли зробити, ОСОБА_23 забув документ, коли вони пішли на вихід, і все, їх з пістолетами затримали. Кримінальне провадження сфальсифіковане, він нікого не затримував, гроші він не вимагав і нікому не погрожував. Це підстава від ОСОБА_36 і від ОСОБА_33 . З ОСОБА_38 близько дружили, але з`явився ОСОБА_36 і став плести інтриги.

Не зважаючи на те, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вину у інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях не визнали, їх винуватість у скоєних злочинах, передбаченого ч.2 ст.189 та ч.2 ст.146 КК України підтверджується дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме:

- поясненнями потерпілого ОСОБА_18 , який в судовому засіданні пояснив, що обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 стверджували, що він винен ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 10 000 доларів США за покупку маршрутних таксі, вимагали переоформити вказані маршрутні таксі. Відбувалось це у травні або червні 2019 року. Перша зустріч відбулась в травні 2019 році біля СТО на правому березі міста Запоріжжя, де на нього чинили тиск, ОСОБА_9 повідомив йому про борг в 10 000 доларів, також ОСОБА_10 вдарив його по щоці. Вони всі поїхали додому до ОСОБА_9 та згодом в сервісний центр, який знаходився в колишньому порту та дізнались за переоформлення. В цей день його відпустили додому, його не утримували. На наступний день після зустрічі він звернувся до поліції та почав ігнорувати ОСОБА_9 , не спілкувався з ним. Згодом, майже за місяць, за проханням ОСОБА_39 він переганяв автобус Мерседес Спринтер, який належить останньому, з ремонтної бази в Комунарському районі міста Запоріжжя в село Володимирівське. Його підрізав ОСОБА_9 на автомобілі «Субару» та вимагав від нього, щоб він вийшов та сів до нього в автомобіль. ОСОБА_32 вдарив його по щелепі рукояткою предмета, який був схожий на пістолет. Він сів в автомобіль ОСОБА_9 та вони поїхали в невідомому напрямку. ОСОБА_40 залишилась стояти на дорозі. Згодом до них під`їхав ОСОБА_10 на іншому автомобілі. Вони стверджували, що він винен 10 (десять) тисяч доларів США та вимагали переоформити його маршрутні таксі на ОСОБА_41 . Потім вони поїхали додому до ОСОБА_9 , його посадили в альтанці при вході в коридор, де розмовляли хвилин 20. Згодом приїхала поліція і він поїхав разом з поліцією. Він знову не виходив на зв`язок з ОСОБА_9 . Його знайомив ОСОБА_42 зателефонував йому та запропонував зустрітись та поїхати з ним за компанію до міста Дніпра. Він вийшов з будинку та поїхали у сторону ОСОБА_43 , їхали по дорозі, їх підрізав автомобіль ВАЗ з якого вийшов ОСОБА_9 та наніс йому удар у брову та почав витягувати його з автомобіля. Його посадили в автомобіль ВАЗ, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 сказали йому «досить бігати від нас». В автомобілі був ще один хлопець, вони поїхали в сторону Великого Лугу, там зупинились, сказали, що його ніхто не тримає. ОСОБА_44 йому погрожував, та сказав, що поїдуть до нотаріуса, де він підпише довіреність. Потім ОСОБА_9 повіз його до дому, дав йому пластир, щоб закрити місце удару, посадили вдома. Потім телефонував ОСОБА_10 і вони з ОСОБА_9 поїхали в місто на бульвар Шевченка до нотаріусу. Він передав свій паспорт, технічні паспорта на автомобілі були у ОСОБА_45 , які він забрав ще у травні. Була відсутня довідка про його ідентифікаційний код, ОСОБА_44 сказав, що потрібно зараз їхати за ним. В цей момент приїхала поліція і затримала їх, відвезла всіх у відділення поліції, у нього знімали побої. ОСОБА_9 знає з дитинства, в 2019 році вони відновили своє спілкування, він дійсно брав у нього в борг 3 (три) тисячі доларів США на автобуси, але потрошку їх віддавав.

-поясненнями свідка ОСОБА_46 , який в судовому засіданні пояснив, що рік не пам`ятає, мабуть це був 2019- 2020 рік, ОСОБА_21 переганяв йому автомобіль Мерседес-спринт з рембази на Космосі у Володимирівське . Це було ближче до вечора, йому зателефонував ОСОБА_25 та повідомив, що його хтось зупиняє. Оскільки він був вже на Осипенківському , то одразу поїхав і свою машину побачив вже на АЗС, яка знаходиться в стороні Великого Лугу. Люди йому повідомили, що ОСОБА_25 поїхав разом з ОСОБА_30 . Він зателефонував ОСОБА_49 та попросив повернути ключі. Приїхав він у Володимирівське до машини, і там вже хтось привіз ключі, хто саме не знає. Документи на автомобіль знаходились в автомобілі. Згодом ОСОБА_25 зателефонував та сказав, що з ним все добре. Знав, що ОСОБА_25 та ОСОБА_32 були друзі, знав, що ОСОБА_25 займався маршрутками, ремонтував їх, кому саме належать маршрутки йому не відомо. Щодо позбавлення ОСОБА_50 пересування, йому також нічого не відомо. Він знайомий з ОСОБА_9 та бачив ОСОБА_10

-поясненнями свідка ОСОБА_51 який працює інспектор патрульної поліції. В судовому засіданні пояснив, що під час несення служби, вони отримали виклик, що сина заявника викрав відомий чоловік. Дату на даний час він не пам`ятає, та адресу також не пам`ятає, був темний час доби. Вони з напарником ОСОБА_52 , під`їхали за зазначеною адресою, вийшов до них молодий чоловік, який на запитання чи перебуває такий у нього, підтвердив та запросив у будинок. ОСОБА_53 зайшов до будинку, та вийшов разом з хлопцями. Молодий хлопець, по якому був виклик, вів себе спокійно, ніхто його не утримував, не тягнув, потерпілий не хвилювався, не просив про допомогу, що його утримують. Будь-яких тілесних ушкоджень на ньому він бачив. Через декілька хвилин приїхала слідча група, потерпілого посадили в автомобіль.

-поясненнями свідка ОСОБА_54 , який в судовому засіданні пояснив, що він є батьком обвинуваченого ОСОБА_55 . Син дружив з ОСОБА_56 багато років. Одного разу син приїхав з ОСОБА_23 та запропонував організувати бізнес. ОСОБА_25 пояснив, що разом з батьком знає цей бізнес, та потрібно було виділити сімейні кошти на купівлю двох автомобілів Мерседес, та поставити їх на маршрут Запоріжжя-Кирилівка. Він виділив 20 000 доларів США та зняв дані кошти у банку. ОСОБА_26 замовляв йому кошти у банку і вони разом їх знімали. Купили спочатку один автомобіль, згодом інший автомобіль. Він передавав гроші в автомобілі, там був син, ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , та ще один чоловік. Також він знайомий з ОСОБА_57 . Просив сина оформити автомобілі на себе, однак він не послухав та оформив все на ОСОБА_50 , про це він дізнався тільки через півроку. Також ОСОБА_23 постійно потрібні були кошти на ремонт, то двигун, то щось інше. Також син з ОСОБА_23 вклали гроші у магазин для продажу масла. ОСОБА_25 постійно приходив до нас до дому, був як свій. Потім через деякий час він пропав, син його розшукував, та хотів переоформити маршрутки на себе. Одного разу ОСОБА_25 зайшов до них і у нього була ушкоджена брова, він пояснив, що спіткнувся та упав. Він з дружиною обробили ушкодження ОСОБА_23 , та наклеїли пластир, будь-яких претензій з його сторони не було. Також йому відомо, що ОСОБА_23 був згоден переоформити автомобілі на сина, оскільки автомобілі були придбані за їх сімейні кошти. Йому відомо, що син з ОСОБА_23 їздили у МРЕО, однак там, щось у них не вийшло. Згодом стало відомо, що ОСОБА_23 автомобілі загнав на Осипенківський та сховав їх, сплачував за все це ОСОБА_58 , це ОСОБА_29 . Коли одного разу приїхала поліція до них до дому, він сидів за столом разом з ОСОБА_23 та сином та розмовляли, також була дружина і його син. ОСОБА_23 не був наляканий, не просив про допомогу. Йому відомо, що ОСОБА_23 продав автомобілі і гроші поділи з організаторами даної справи. Він звертався до правоохоронних органів, однак будь-яких результатів не було.

-поясненнями свідка ОСОБА_59 , який в судовому засіданні пояснив, що він працює оперуповноваженим карного розшуку Запорізького РУП. У 2019 році у теплу пору року, він був на чергуванні, надійшов виклик, що викрадено чоловіка у селі Володимирівське. Телефонував батько потерпілого ОСОБА_22 . Він зі слідчим та водієм виїхали на місце. На місці вже була патрульна поліція, вони зайшли до будинку ОСОБА_41 , у якому перебував потерпілий ОСОБА_25 , був батько ОСОБА_41 . Потерпілий ОСОБА_25 сказав, що все добре, тому вони ОСОБА_22 вивели з будинку та посадили в службовий автомобіль. І вже в автомобілі, потерпілий сказав, що ОСОБА_44 забрав у нього сумку з документами та особистими речами. Коли опитали ОСОБА_41 , він повідомив, що таксі забрало сумку з документами та телефоном. Потім ОСОБА_44 зателефонував водієві таксі, як пояснив, начебто він боїться їхати, бо його затримають. Потім ОСОБА_44 повідомив, що водій привіз сумку та кинув у покинутому будинку. Пішли до зазначеного будинку, дорогу показував ОСОБА_44 та знайшли сумку з розбитим телефоном. ОСОБА_22 доставили до відділу поліції, однак від написання заяви потерпілий відмовився. Сумку повернули потерпілому. Потерпілий казав, що у нього є знайомі, які йому допоможуть.

-поясненнями свідка ОСОБА_60 який є співробітником поліції. В судовому засіданні пояснив, що під час несення служби, був виклик до будинку обвинуваченого ОСОБА_41 , що там знаходиться потерпілий. Коли під`їхали постукали у ворота, відкрив двері обвинувачений. Також там був батько ОСОБА_41 , його мати, потерпілий ОСОБА_25 . У потерпілого він не бачив тілесних ушкоджень, все було тихо. Згодом приїхала слідча група, і через хвилин 40 вони поїхали на інший виклик.

-поясненнями свідка ОСОБА_61 , який в судовому засіданні пояснив, що він товариш ОСОБА_55 , також знає ОСОБА_62 запропонував купити маршрутки та поставити їх на маршрут. ОСОБА_44 разом з батьком знімали гроші для покупки маршруток. ОСОБА_25 брав ці гроші і купили маршрутки, хто саме купував йому не відомо. Однак знає, що пропонував купити маршрутки саме ОСОБА_25 . Йому відомо, що маршрутки не працювали і дохід не приносили. У день затримання йому зателефонував батько ОСОБА_31 та повідомив, що ОСОБА_35 затримали. Він прийшов до них до дому, там був батько, мати та брат ОСОБА_41 , також було четверо поліцейських стояли біля хвіртки. Коли приїхав адвокат, проводили обшук, однак нічого не знайшли. Його записали понятим, він підписував протокол. До даних подій він спілкувався з потерпілим, а після вже не спілкується, однак знає, що ОСОБА_25 продав маршрутки.

-поясненнями свідка ОСОБА_63 , який був допитаний за клопотанням сторони захисту та в судовому засіданні пояснив, що він був понятим при проведенні слідчого експерименту з потерпілим. Він пам`ятає, що потерпілий пояснив, що його підрізала машина, та його витягли з машини, заставляли переоформити маршрутки на них. Також що його били, а згодом його звільнила поліція.

-поясненнями свідка ОСОБА_64 , який був допитаний за клопотанням сторони захисту та в судовому засіданні пояснив, що його запросили працівники поліції бути понятим у нотаріуса. Також приймав участь та був понятим ще один молодий хлопець. Затримали двох хлопців, які хотіли привласнити чиєсь майно. Вони лежали в кайданках, у них вилучалися телефони. Чи вилучались документи він вже не пам`ятає. Там було ще багато людей, нотаріус, жінка його помічниця, працівники поліції, один працівник був з камерою, ще двоє приходили. Вони там були приблизно біля 2 годин.

-поясненнями приватного нотаріуса ОСОБА_65 , який був допитаний за клопотанням сторони захисту та в судовому засіданні пояснив, що нотаріальна дія не відбулась, так як не було всіх документів, у особи яка звернулась не було ІНН. До нього прийшли три особи, один власник т/з, інша особа, на яку мали оформити та ще один. Особа яка була власником т/з не мала коду, тому він вийшов і поїхав за кодом, а двоє інших залишилися, тоді зайшли співробітники поліції. Обвинувачених він не пам`ятає. Будь-яких документів у нього, як у нотаріуса не вилучались, а у осіб він не знаю, оскільки участі не приймав, він знаходився у кабінеті, а не в приймальні. У нього склалося враження, що примусу до потерпілого не було. Поліції, на його думку, було більше 2х осіб, інше не пам`ятає. Бачив, що одного поклали в коридорі, іншого у приймальні, та на них одягли наручники. Все це відбувалося біля двох годин.

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 29.05.2019 року від ОСОБА_18 , що в період з 24.05.2019 року по сьогоднішній день четверо осіб, більшість з яких йому відомі, висувають вимоги надати 10 000 доларів США та вчинити перереєстрацію двох автомобілів «Мерседес Спринт» д.н. НОМЕР_1 , та д.н. НОМЕР_2 на інших людей в якості боргів. (т.1 а.с. 149-150)

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 14.06.2019 року від ОСОБА_18 , що 13.06.2019 року група осіб незаконно позбавила волі та незаконно проти його волі утримувала у різних місцях у селі Володимирівське Запорізького району Запорізької області. (т.1 а.с. 165-166)

- висновком експерта №226/к від 09.07.2019 за результатами судово-медичної експертизи за фактом отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_18 , 1997 року народження, відповідно до якого при огляді (29.07.19р.) у гр. ОСОБА_18 будь-яких видимих зовні тілесних ушкоджень, а також слідів їх загоєння по давності утворення віднесених до подій, викладених в обставинах справи (13.06.19р.), не виявлено. Садна в ділянці лівого плечового суглобу по задній поверхні (за даними «Висновку спеціаліста» №357 від 14.06.19 р.) у гр. ОСОБА_18 як порізно та і в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (згідно п. 2.3.2. б. «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995р.»). Виявлені тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_18 утворилися від дії тупих предметів, та могли утворитися при обставинах які зазначені в ухвалі суду та зі слів освідуємого. Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строку, вказаному в обставинах справи та зі слів освідуваного. (т.1 а.с.174-177)

- висновком спеціаліста №357/с від 14.06.2019 року за результатами судово-медичного обстеження ОСОБА_18 , 1997 року народження, відповідно до якого садна в ділянці лівого плечового суглобу по задній поверхні у гр. ОСОБА_18 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, згідно п. 2.3.2.б. («Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995р.»). Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих предметів. Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить терміну, вказаному освідуваним. (т.1 а.с.178)

- заявою ОСОБА_18 про добровільне надання для огляду особистого телефону «Samsung Galaxy» та інформації яка знаходиться на даному телефоні. (т.1 а.с 179)

- протоколом огляду предметів від 14.06.2019 року, відповідно до якого оглянуто мобільний телефон «Samsung Galaxy S7» з сім картою НОМЕР_10 на якому міститься аудіо файл від 13.06.2019 року з розмовою ОСОБА_66 та ОСОБА_18 та скопійовано до оптичного носія інформації. (т.1 а.с. 180-181)

- постановою про долучення до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу від 15.06.2019 року, відповідно до якої до матеріалів справи долучено оптичний носій інформації. (т.1 а.с. 182)

- карткою реєстрації Запорізького районного відділення поліції Дніпровського відділу ГУНП в Запорізькій області повідомлення ЄО №5169 від 13.06.2019 року, відповідно до якої 13.06.2019 року о 20:03 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 13.06.2019 о 20:01 за адресою: Запорізький район с. Володимирівське, вул. Невідомо, зателефонували друзі сина 20 хв. та повідомили що його сина викрали, це зробили на авто сіре Субару АР3632?? це зробив " ОСОБА_67 ", син заявника ОСОБА_68 ІНФОРМАЦІЯ_3 мт НОМЕР_10 , зі слів заявника цей ОСОБА_69 погрожував сину, на цього ОСОБА_34 заведено кримінальну справу, телефон друга, який зателефонував заявнику, заявник не надає. Заявник: ОСОБА_70 , місце проживання: АДРЕСА_4 , тел.: НОМЕР_11 . Виїздом 13.06.2019 року о 20-25 на місце СОГ та Піхта-115 за адресою с. Володимирівське, вул. Грушевського, 14 було виявлено автомобіль Субару НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в ході перевірки було встановлено, що ОСОБА_71 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходиться у гостях у свого знайомого ОСОБА_72 та його ні хто не викрадав. Відомості до ЄРДР вноситься не будуть. (т.1 а.с.184)

- протоколом огляду предметів від 10.07.2019 року, відповідно до якого оглянуто оптичного диск на якому міститься запис повідомлення ОСОБА_73 щодо підпалу будинку від 09.06.2019 року та щодо позбавлення волі його сина ОСОБА_18 від 13.06.2019 року. (т.1 а.с. 187-190)

- постановою про долучення до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу від 15.06.2019 року, відповідно до якої до матеріалів справи долучено оптичний носій інформації. (т.1 а.с. 191)

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 20.06.2019 року від ОСОБА_18 , що 20.06.2019 року група осіб незаконно позбавила волі та незаконно проти його волі утримувала у різних місцях у селі Запоріжжя. (т.1 а.с. 201-202)

- висновком спеціаліста №376/с від 21.06.2019 року за результатами судово-медичного обстеження ОСОБА_18 , 1997 року народження, відповідно до якого рана у зовнішньому куті лівої брови, синець на нижньому повіці лівого ока у гр. ОСОБА_18 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, згідно п. 2.3.2. б. («Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995р.»). Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупого (их) предмета (ів). Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить терміну, вказаному освідуваним. (т.1 а.с.203)

- висновком експерта №594 від 27.06.2019 року за результатами судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_18 , 1997 року народження, відповідно до якого рана у зовнішньому куті лівої брови, слідом загоєння якої, став виявлений при огляді (29.07.19р.) рубець, синець на нижньому повіці лівого ока (за даними «Висновку спеціаліста» №376 від 21.06.19р.) у гр. ОСОБА_18 як порізно та і в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (згідно п. 2.3.2. б. «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995р.»). Виявлені тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_18 утворилися від дії тупого (их) предмету (ів), та могли утворитися при обставинах на які вказує освідуємий зі слів. Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строку, вказаному в обставинах справи та зі слів освідуваного. (т.1 а.с.208-209)

- Ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 10 червня 2019 року, ЄУН 4807/3735/19-к, відповідно до якої надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, а саме на спостереження, відбір та фіксацію змісту інформації, яка передається ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , з використанням мобільного телефону (радіоелектронних засобів - мобільних терміналів системи зв`язку) із номером НОМЕР_12 , строком 60 днів. (т.1 а.с.235)

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової ) дії по зняттю інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 25.07.2019 року проведеної на підставі ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 10.06.2019 року(т.1 а.с. 236-242)

- протоколом огляду предмету від 29.08.2019 року, відповідно до якого оглянуто диск на якому мається папка з назвою « НОМЕР_13 » в якій знаходяться файли телефонних розмов та текстові роз`яснення телефонних дзвінків з вказанням адрес станцій оператора стільникового зв`язку. (т.1 а.с. 243-248)

- Ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 10 червня 2019 року, ЄУН 4807/3736/19-к, відповідно до якої надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, а саме на спостереження, відбір та фіксацію змісту інформації, яка передається ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 з використанням мобільного телефону (радіоелектронних засобів - мобільних терміналів системи зв`язку) із номером НОМЕР_14 , строком 60 днів. (т.2 а.с.8)

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової ) дії по зняттю інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 25.07.2019 року проведеної на підставі ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 10.06.2019 року. (т.2 а.с. 9-18)

- Ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 10 червня 2019 року, ЄУН 4807/3741/19-к, відповідно до якої надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії : спостереження за особою (з метою пошуку, фіксації і перевірки відомостей про особу, її поведінку та тих, з ким ця особа контактує) з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 строком 60 днів. (т.2 а.с.21)

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової ) дії: візуальне спостереження за особою ОСОБА_10 від 26.07.2019 року. (т.2 а.с. 22-25)

- Ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 10 червня 2019 року, ЄУН 4807/3743/19-к, відповідно до якої надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії : спостереження за особою (з метою пошуку, фіксації і перевірки відомостей про особу, її поведінку та тих, з ким ця особа контактує) з використанням відеозапису, фотографування, спеціальних технічних засобів для спостереження - ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , строком 60 днів. (т.2 а.с.28)

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової ) дії: візуальне спостереження за особою ОСОБА_9 від 26.07.2019 року (т.2 а.с. 29)

- довіреність від 18.06.2018 року, якою ОСОБА_18 передав в користування ТОВ «БАСТУР» транспортний засіб (т.2 а.с. 30-31)

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.06.2019, відповідно до якого ОСОБА_18 на фото №2 впізнав особу, як ОСОБА_74 , який 20.06.2019 року незаконно із застосуванням психологічного та фізичного впливу позбавив його волі, з метою отримання грошових коштів та транспортних засобів. (т.2 а.с. 32-34)

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.06.2019, відповідно до якого ОСОБА_18 на фото №3 впізнав особу, як ОСОБА_75 , який 20.06.2019 року разом з ОСОБА_76 незаконно позбавили волі та вимагали грошові кошти. (т.2 а.с. 36-38)

- протоколом проведення слідчого експерименту від 21.06.2019 року за участю потерпілого ОСОБА_18 , відповідно до якого потерпілий пояснив обставини вчинення кримінальних правопорушень відносно нього. (т.2 а.с. 39-49)

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.06.2019, відповідно до якого ОСОБА_77 на фото №2 впізнав особу, як ОСОБА_74 , який протягом останнього місяця вимагає з його сина ОСОБА_18 грошові кошти та незаконного позбавив його волі. (т.2 а.с. 50-51)

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20.06.2019 року, відповідно до якого 20.06.2019 року о 15 годині 50 хвилин було затримано ОСОБА_10 . (т.2 а.с. 53-55)

- протоколом огляду предметів від 21.06.2019 року, предметом огляду є полімерний пакет опечатаний паперовою біркою з пояснювальним написом «слідча дія: затримання в порядку ст. 208, м. Запоріжжя, бул. Шевченка, буд.27, після відкриття якого виявлено предмети, які були вилучені 20.06.2019 року під час затримання ОСОБА_10 , а саме мобільний телефон «Nokia» в корпусі чорного кольору ІМЕІ 1) НОМЕР_15 , ІМЕІ 2) НОМЕР_16 , окуляри чорного кольору «Mustang», наручний годинник марки «SEIKO», гаманець чорного кольору, два висновки, щодо результатів медичних оглядів, договір №753-19011 769 від 16.06.2019, посвідченні водія на ім`я ОСОБА_10 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 210994-20, банківська картка банку «А-Банк» № НОМЕР_17 , чотири купони на знижку, запальничка, три металеві плати та два магніти, ланцюжок і металу білого кольору, монети номіналом 50, 25 та 5 копійок. (т.2 а.с. 56)

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20.06.2019 року, відповідно до якого 20.06.2019 року о 15 годині 50 хвилин було затримано ОСОБА_9 . (т.2 а.с. 62-64)

- Протоколом огляду предметів від 21.06.2019 року, предметом огляду полімерний пакет опечатаний паперовою біркою з пояснювальним написом «слідча дія: затримання в порядку ст. 208, м. Запоріжжя, бул. Шевченка, буд.27, після відкриття якого виявлено предмети, які були вилучені 20.06.2019 року під час затримання ОСОБА_9 , а саме мобільний телефон «lPlus 5Т» в корпусі чорного кольору з сім картою мобільного оператора Київстар» № НОМЕР_18 ІМЕІ 1) НОМЕР_19 ; 2) ІМЕІ: НОМЕР_20 , тимчасова посвідка на проживання ОСОБА_9 на території України, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина США на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_21 , а саме автобусу «Mercedes-Benz» 313 CDI, номер шасі НОМЕР_22 , колір:білий, реєстраційний номер НОМЕР_23 , рік випуску: 2002, дата реєстрації: 26.06.2018, власник: ОСОБА_18 , адреса: АДРЕСА_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_24 , а саме автобусу «Mercedes-Benz» 312D-П18, номер шасі НОМЕР_25 , колір:білий, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску: 1999, дата реєстрації: 02.05.2018, власник: ОСОБА_18 , адреса: АДРЕСА_6 , напівпрозорий полімерний флакон, батарейка живлення, зубка коронка, наплічна сумка, грошові кошти в сумі 1206 гривень, купюрами номіналом 500 гривень серії MB 0502748, ФЖ 9990011, номіналом 200 гривень серії АГ 3127726, 5 гривень серії СЕ 2694917 та 1 гривня серії СЄ 1600678, гільза з маркуванням «ТЕРЕН-3», ланцюжок з металу жовтого кольору з кулоном з металу біло-жовтого кольору. (т.2, а.с.65-66)

- постановою про долучення до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу від 21.06.2019 року, відповідно до якої долучено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_21 , а саме автобусу «Mercedes-Benz» 313 CDI, номер шасі НОМЕР_22 , колір:білий, реєстраційний номер НОМЕР_23 , рік випуску: 2002, дата реєстрації: 26.06.2018, власник: ОСОБА_18 , адреса: АДРЕСА_6 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_24 , а саме автобусу «Mercedes-Benz» 312D-П18, номер шасі НОМЕР_25 , колір:білий, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску: 1999, дата реєстрації: 02.05.2018, власник: ОСОБА_18 , адреса: АДРЕСА_6 . (т.2 а.с. 67-68, 70-71)

Крім цього в судовому засіданні були досліджені і інші документи, але при їх дослідженні було встановлено, що вони будь якого доказового характеру стосовно вчинених кримінальних правопорушень в собі не містять.

Постанова про визначення слідчих слідчої групи, які здійснюватимуть досудове розслідування від 29.05.2019 року. (т.1 а.с. 145)

Постанова про призначення групи прокурорів у кримінальному провадження від 05.06.2019 року. (т.1 а.с. 146)

Витяг з ЄРДР №0000211 від 29.05.2019 за ч. 2 ст.189 КК України (т.1 а.с. 142)

Витяг з ЄРДР №0000265 від 14.06.2019 за ч. 2 ст.146 КК України (т.1 а.с. 153)

Витяг з ЄРДР №0000281 від 20.06.2019 за ч. 2 ст.146 КК України (т.1 а.с. 193)

Постанова про об`єднання матеріалів про досудове розслідування від 20.06.2019, відповідно до якої матеріали кримінального провадження №0000211 від 29.05.2019 та №0000265 від 14.06.2019 та №0000281 від 20.06.2019 об`єднані в одне кримінальне провадження №0000211. (т.1 а.с 157-158)

Витяг з ЄРДР №0000211 від 29.05.2019 за ч. 2 ст.189 та за ч.2 ст. 146 КК України (т.1 а.с. 154-156)

Постанова про призначення групи слідчих від 10.07.2019 року у кримінальному провадження №0000211 від 29.05.2019. (т.1 а.с. 159)

Постанова про призначення групи слідчих від 14.06.2019 року у кримінальному провадження №0000265 від 14.06.2019. (т.1 а.с. 161)

Постанова про призначення групи слідчих від 20.06.2019 року. (т.1 а.с. 196)

Клопотання про призначення судово-медичної експертизи від 19.06.2019 року. (т.1 а.с. 169-170)

Ухвала слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.06.2019 року про проведення судово-цетилогічної експертизи. (т.1 а.с. 171

Ухвала слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 08.07.2019 року про внесення уточнень до ухвали слідчого судді від 27.06.2019 (т.1 ас. 172) Дана ухвала була скасована 20.03.2023 року ухвалою Запорізького апеляційного суду від 20.03.2023 року. (т.4 а.с. 136-138)

Постанова про призначення групи слідчих у кримінальному провадження №0000281 від 20.06.2019 року. (т.1 а.с. 196)

Постанова про призначення групи прокурорів у кримінальному провадження №0000281 від 20.06.2019 року. (т.1 а.с. 197-198)

Клопотання про призначення судово-медичної експертизи від 19.06.2019 року. (т.1 а.с. 204-205)

Ухвала слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 27.06.2019 року про проведення судово-медичної експертизи. (т.1 а.с. 206)

Клопотання про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 06.06.2019 року (т.1 а.с. 233-234)

Клопотанням про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 06.06.2019 . (т.2 а.с. 6-7)

Клопотання про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 06.06.2019. (т.2 а.с. 19-20)

Клопотання про дозвіл на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 06.06.2019. (т.2 а.с. 26-27)

Ухвала слідчого судді Орджонікідзевського районного суду від 26.06.2019 року, відповідно до якої у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовлено.(т.2 а.с. 60)

Розписка ОСОБА_10 , відповідно до якої він отримав на відповідальне зберігання вилучене у нього майно. (т.2 а.с. 61)

Ухвала слідчого судді Орджонікідзевського районного суду від 26.06.2019 року, відповідно до якої у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна відмовлено. (т.2 а.с. 75)

Розписка ОСОБА_9 , відповідно до якої він отримав на відповідальне зберігання вилучене у нього майно. (т.2 а.с. 78)

Постанова про долучення до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу від 21.06.2019 року, відповідно до якої визнано речовим доказом автомобіль «ВАЗ-2108» реєстраційний номер НОМЕР_8 . (т.2 а.с. 79-80)

Розписка ОСОБА_9 , відповідно до якої він отримав на відповідальне зберігання автомобіль «ВАЗ-2108» реєстраційний номер НОМЕР_8 . (т.2 а.с. 81)

Висновок експерта №226/к від 09.07.2019 за результатами судово-медичної експертизи за фактом отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_18 , 1997 року народження, відповідно до якого при огляді (29.07.19р.) у гр. ОСОБА_18 будь-яких видимих зовні тілесних ушкоджень, а також слідів їх загоєння по давності утворення віднесених до подій, викладених в обставинах справи (13.06.19р.), не виявлено. Садна в ділянці лівого плечового суглобу по задній поверхні (за даними «Висновку спеціаліста» №357 від 14.06.19р.) у гр. ОСОБА_18 як порізно та і в сукупності кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (згідно п. 2.3.2. б. «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, 1995р.»). Виявлені тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_18 утворилися від дії тупих предметів, та могли утворитися при обставинах які зазначені в ухвалі суду та зі слів освідуємого. Давність утворення тілесних ушкоджень не суперечить строку, вказаному в обставинах справи та зі слів освідуваного. (т.1 а.с.174-177)

Крім цього за клопотанням сторони захисту була допитана ОСОБА_78 , мати обвинувачено ОСОБА_9 , яка пояснила, що ОСОБА_23 часто приходив до них до дому, він був, як син. Її чоловік передав ОСОБА_23 20000 доларів США на купівлю маршруток, розписку він з нього не брав.

Також за клопотанням сторони захисту був допитаний свідок ОСОБА_79 , який в судовому засіданні пояснив, що є сусідом ОСОБА_55 , який виріс на його очах. Гвоздіка бачив декілька раз, той приїздив до ОСОБА_41 . ОСОБА_50 знає, бо той вів спільний бізнес з ОСОБА_80 , займалися маршрутками. Памятає на початку липня, це було на веранді біля дому, ОСОБА_32 спілкувався зі своїм другом ОСОБА_23 , потім ОСОБА_32 сказав що вони домовились як везти бізнес. ОСОБА_32 сказав батьку, і той дав гроші 20000 доларів США на маршрутки, які вони і купили. Батько приніс гроші сказав рахуйте, за столом був ОСОБА_32 і ОСОБА_23 , вони взяли гроші і поїхали. При ньому гроші ОСОБА_23 не повертав. Бізнес у них не пішов, маршрутки арештували. Також вони хотіли ще зробити магазин з автозапчастин, батько передав 8000 доларів США.

Суд критично відноситься до показань свідків ОСОБА_54 , ОСОБА_81 та ОСОБА_82 , що кошти в розмірі 20000 доларів США передавались ОСОБА_18 на маршрутки, оскільки це батьки обвинуваченого, а ОСОБА_79 їх сусід, а відтак вони зацікавлені у не притягненні останніх до кримінальної відповідальності.

Крім того, суд звертає увагу на розбіжність у показах даних свідків, так ОСОБА_83 в судовому засіданні пояснював, що кошти він знімав особисто у банку та передавав особисто ОСОБА_18 , сусід ОСОБА_79 в судовому засіданні пояснив, що коли був у будинку сусіда, то особисто бачив, що ОСОБА_83 приніс кошти у сумі 20000 доларів США на маршрутки з кімнати та віддав сину ОСОБА_9 та його товаришу ОСОБА_18 , щоб вони перахували та купили маршрутки. Однак він пішов з будинку перший і хто саме брав кошти йому невідомо.

Надані стороною захисту копії квитанцій про видачу готівки ОСОБА_84 на суму 2000 доларів США від 18.05.2018, дві квитанції на суму 2000 доларів США від 19.05.2018, на суму 2000 доларів США від 17.05.2018 року, на суму 2000 доларів США від 27.04.2018 року, на суму 2000 доларів США від 26.04.2018 року, на суму 2000 доларів США від 20.04.2018 року, на суму 2000 доларів США від 17.05.2018 року, дві квитанції на суму 2000 доларів США від 15.05.2018 року, тільки підтверджують зняття ОСОБА_85 коштів, однак не підтверджують передачу даних коштів ОСОБА_18 .

Суд звертає увагу, що відсутні будь-які докази, коли та яку саме суму коштів ОСОБА_83 перевадав ОСОБА_18 , коли та за яку саме суму коштів купувалися транспортні засоби. Також відсутні будь-які підтвердження, що ОСОБА_86 звертався з позовом до потерпілого ОСОБА_18 щодо повернення йому даних коштів, чи звернення до правоохоронних органів, щодо шахрайських дій потерпілого.

Суд критично оцінює показання сторони захисту щодо передачі ОСОБА_87 коштів у сумі 20000 доларів США батьком обвинуваченого ОСОБА_9 на придбання маршруток, оскільки не було надано суду будь-яких належних, достовірних та допустимих доказів на підтвердження цього.

Наданий захисником диск з відеозаписом розмови ОСОБА_10 і ОСОБА_9 з потерпілим ОСОБА_18 в транспортному засобі тільки підтверджує погрози обвинувачених потерпілому, а ніяк не підтверджує заборгованість потерпілого перед ОСОБА_9 .

Від допиту інших свідків прокурор відмовився, сторона захисту також погодилася з прокурором.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду даного кримінального провадження, суд створив необхідні умови для виконання учасниками процесу своїх процесуальних обов`язків і здійснення наданих їм прав. Сторони користувалися рівними правами та свободою у поданні доказів, клопотань, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України, в тому числі правом на виклик та допит свідків.

Суд зі своєї сторони, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив усі необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав, неодноразово за клопотанням прокурора, а потім захисника ОСОБА_15 , виносив ухвали про привід свідків, які частково не були виконані.

Відповідно до ч.2 ст.327 КПК України прибуття в суд свідка забезпечується стороною кримінального провадження, яка заявила клопотання про його виклик. Суд сприяє сторонам кримінального провадження у забезпеченні явки зазначених осіб шляхом здійснення судового виклику.

Судом досліджено подані стороною обвинувачення докази, а також оцінено заперечення захисту на предмет їх достатності та обґрунтованості. Під час постановлення вироку в нарадчій кімнаті проведено детальний аналіз показань обвинувачених у взаємозв`язку із показаннями допитаних в судовому засіданні потерпілого та свідків. Одночасно з`ясовано фактичні дані, що містяться в таких показаннях та ті, які відображені у протоколах слідчих дій і висновках експертів, оцінено такі докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, передбачених ст. 368 КПК України.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Докази повинні бути належними, тобто такими, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Також, докази повинні бути допустимими, тобто такими, що отримані у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: 1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; 2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; 3) порушення права особи на захист; 4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; 5) порушення права на перехресний допит;

Недопустимими є також докази, що були отримані: 1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; 2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; 3) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження; 4) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання.

Разом з тим, як вбачається з постанови колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06 липня 2021 року у справі № 720/49/19 (провадження № 51-3230км19), оцінюючи надані сторонами докази на предмет їх допустимості згідно з ч. 1 ст. 87 КПК України суди першої та апеляційної інстанцій виходили із того, що зазначені положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані у відповідній нормі. Тобто, будь-яке процесуальне порушення, допущене в ході збирання доказів, саме по собі не може бути підставою для визнання їх недопустимими.

У зв`язку із цим, за наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли вони: прямо та істотно порушують права і свободи людини; та/або надають підстави для сумнівів у достовірності отриманих фактичних даних, які не видалося за можливе усунути під час судового розгляду.

Відповідно до ч.1 ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення крім випадків, встановлених ч.2 ст. 89 КПК України.

В судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_9 адвокатом ОСОБА_88 було заявлено клопотання про визнання доказів недопустимими. Так захисник просив визнати Висновки спеціаліста № 357/к від 14.06.2019 р. і № 376/к від 21.06.2019 р. недопустимими доказами, оскільки ці документи не надавались потерпілим і не отримувались шляхом тимчасового доступу.

Також вважає, що Висновок експертизи № 226/к від 09.07.2019 р. є - недопустимим доказом, оскільки його було виконано на підставі ухвали суду від 28.07.2019 р., яка тепер скасована в апеляційному порядку.

Крім того вважає, що недопустимими є і протоколи НСРД від 25.07.2019 р., оскільки згідно з дорученням, датованим 29.09.2019 р., слідчий доручив оперативному підрозділу: встановити анкетні дані і номери телефонів осіб, причетних до вимагання грошей, встановити очевидців вимагання. Інших доручень слідчого, в тому числі і на проведення НСРД, в матеріалах справи немає. У протоколах, які надані суду, відображено лише результати слідчої дії, а не її хід: не вказано, хто конкретно з оперативних працівників чи залучених спеціалістів, де саме і у який спосіб встановлював спеціальне аудіоспостережне обладнання; не вказано, яке конкретно обладнання для аудіоспостереження було встановлено (назва та технічні характеристики обладнання); не зазначено співробітника оперативного підрозділу, який безпосередньо налаштовував і використовував обладнання. Крім того протоколи складені лише через місяць після закінчення прослуховування.

Окільки положеннями КПК України прямо передбачено, що рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів приймається особою, яка проводить відповідну процесуальну дію, то відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України, особа, яка проводить негласну слідчу (розшукову) дію (наприклад аудіо- відео контроль особи), повинна винести відповідну постанову про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів. При цьому, слідчий (оперативний працівник) повинні вказати у цій постанові ідентифікаційні ознаки технічних засобів, які будуть використані під час зведення процесуальної дії. Також до перелічених протоколів долучені невідомо ким виготовлені цифрові відеофайли з копіями відеозаписів. Додатки до протоколів - DVD-диски - не є первинними носіями отриманої інформації, а записи є лише копіями, що, у свою чергу, не може бути допустимим доказом по справі.

Також зауваження проти копіювання оригінальних аудіозаписів стосується і диску з аудіофайлом з телефону ОСОБА_18. (т. 1, а.с. 111-112).

Судом досліджувалися Висновки спеціаліста № 357/к від 14.06.2019 р. і № 376/к від 21.06.2019 р., відпоповідно до яких, на підставі письмової заяви ОСОБА_18 в приміщенні відділу судово-медичних експертиз потерпілих, обвинувачених та інших осіб й комісійних судово-медичних експертиз лікар-спеціаліст ОСОБА_89 , 5 кваліфікаційний клас судового експерта, другий кваліфікаційної категорії, стаж роботи 5 років провела судово-медичне обстеження ОСОБА_18 . Дані висновки підтверджують самостійне звернення ОСОБА_18 щодо судово-медичного обстеження.

Відповідно до Висновку експерта (експертиза за матеріалами справи) №226/к, зазначено, що судово-медична експертиза проведена за матеріалами кримінального провадження №335/6857/19 та для проведення експертизи було надано ухвала та копія висновку спеціаліста № 357/к від 14.06.2019 р.

Враховуючи, що Висновок експертизи № 226/к від 09.07.2019 р., було виконано на підставі ухвали суду від 08.07.2019 року, якою задоволено заяву слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області про внесення змін до ухвали слідчого судді від 27.06.2019 року, та яка 20.03.2023 року була скасована ухвалою Запорізького апеляційного суду, тому судом дана експертиза не береться в якості доказу, та суд погоджується із захисником, що це є недопустимий доказ.

Щодо визнання недопустимими протоколів НСРД від 25.07.2019 р., суд звертає увагу захисника, що незазначення у протоколі НСРД ідентифікаційних ознак і технічних характеристик засобів фіксації, які застосовувалися під час проведення, не може вважатися істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та свідчити про наявність підстав для визнання недопустимими зафіксованих результатів цих дій. Постанова ККС ВС від 10.12.2020 Справа № 464/710/18 Провадження № 51-3805км20.

Відсутність у протоколі НСРД відомостей про те, за допомогою якої саме апаратури було проведено зняття інформації та на який саме носій інформації не тягне недопустимості його як доказу. Твердження сторони захисту щодо можливого здійснення технічного втручання і редагування аудіозапису, мають спиратися на об`єктивні дані безсумнівного сприйняття таких фактів органами слуху, або переконливо підтверджуватися іншими доказами у справі, або обґрунтовуватися відповідними технічними висновками спеціалістів на засадах змагальності в кримінальному процесі. Розгляд судом заяв про підробку звукозаписів здійснюється у порядку ст. 214 КПК. Постанова ККС ВС від 20.05.2020 Справа № 585/1899/17 Провадження № 51-5456 км 18.

Також суд не погоджується із стороною захисту, що протоколи НСРД від 25.07.2019 р. були складені через місяць після закінчення прослуховування, оскільки протоколи за результатами проведення негласної слідчої (розшукової ) дії по зняттю інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 25.07.2019 року проведеної на підставі ухвалою слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 10.06.2019 року, містять інформацію, що під час контролю рот ватного спілкування вказаного абонента в період з 14.06.2019 року по 24.07.2019 року. В ході проведених заходів, серед усіх розмов було встановлено розмови, що представляють оперативний інтерес по справі.

У відповідності до вимог ст. 266 КПК України дослідження інформації, отриманої за результатами НСРД при застосуванні технічних засобів, здійснюється вивченням змісту отриманої інформації, про що складається протокол; при виявленні відомостей, що мають значення для досудового розслідування і судового розгляду, в протоколі відображається відповідна частина інформації.

Щодо посилання захисника, що додатки до протоколів - DVD-диски - не є первинними носіями отриманої інформації, а записи є лише копіями, що, у свою чергу, не може бути допустимим доказом по справі. Суд зазначає, що в даних протоколах зазначено, що всі матеріали, що були отримані в результаті проведення негласної слідчої (розшукової) дії, в електронному вигляді зберігаються на оптичному (аудіо диску) носію із зазначенням інв. номеру. Та до протоколи долучено додатки - диск для лазерних систем зчитування формату DVD-R.

Постановою Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 березня 2021 року в справі № 554/5090/16-к (провадження № 51-1878кмо21) розтлумачено порядок оцінки електронного доказу та його допустимості. Один і той же електронний документ може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом екземпляри електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення. Відповідно до приписів ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» у випадку його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа, де матеріальний носій є способом збереження інформації, який має значення тільки коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документа є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного матеріального носія.

Суд не може погодитися із твердженнями сторони захисту про визнання всіх наявних в матеріалах кримінального провадження даних проведених заходів НСРД недопустимими доказами, оскільки такі санкціоновані та проведені на підставі ухвал слідчого судді, які постановлені з дотриманням підстав та умов встановленими законом. За результатами проведення таких заходів у формі протоколів про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії (зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж) з відповідними додатками були зафіксовані хід і результати негласних слідчих (розшукових) дій. Вказані протоколи відповідають загальним правилам фіксації кримінального провадження.

Таким чином, з огляду на те, що протоколи про результати здійснення негласних слідчих (розшукових) дій (зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж) оформлені у встановленому процесуальним законом порядку, суд визнає дані докази належними.

Також, на переконання суду, вказані обставини захисником, жодним чином, не змінюють та не впливають на достовірність одержаних відомостей, їх належність, повноту та допустимість, не позначилися та не могли позначитись на порушеннях конституційних правах і свободах обвинувачених чи інших осіб у провадженні.

Суд також не приймає посилання захисника, що слідчий експерименту з потерпілим ОСОБА_18 , це просто його повторний допит. Матеріали провадження містять достатні підстави для висновку про те, що протокол слідчого експерименту за участю потерпілого відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зокрема статей 104,105 КПК, а саму слідчу дію проведено за правилами, передбаченими ст. 240 КПК.

Відповідно до вимог чинного законодавства, якщо відомості повідомлено потерпілим під час проведення процесуальних дій, то вони є складовим компонентом змісту документа як окремого процесуального джерела доказів, зокрема протоколу слідчого експерименту, де фіксуються його хід та результати. Отже, показання і протокол слідчого експерименту є окремими самостійними процесуальними джерелами доказів, які суд оцінює за правилами ст. 95 КПК України.

Згідно правового висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14.09.2020 у справі № 740/3597/17 відсутні підстави для ототожнення показань та протоколу слідчого експерименту, які є окремими самостійними процесуальними джерелами доказів для встановлення обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, відповідно до ст. 91 КПК. Показання необхідно розмежовувати з іншим самостійним процесуальним джерелом доказів протоколом слідчого експерименту.

Судом встановлено, що під час проведення вказаної слідчої дії було здійснено перевірку й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального провадження, шляхом їх відтворення, як дій, обстановки та обставин події.

Щодо затримання ОСОБА_9 , суд звертає увагу захисника, що відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 20.06.2019 року, ОСОБА_9 було затримано 20.06.2019 року о 15 годині 50 хвилин, за адресою м. Запоріжжя, бул. Шевченко, буд. 27, відповідно до п.1 ч.1 ст.208 КПК України.

Статтею 208 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Частина 3 статті 208 КПК України передбачає, що уповноважена службова особа, слідчий, прокурор може здійснити обшук затриманої особи з дотриманням правил, передбачених частиною сьомою статті 223 і статтею 236 цього Кодексу.

За таких підстав, суд вважає, що обставини затримання і особистого обшукуОСОБА_9 , свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 208 КПК, для такого затримання.

Щодо заперечень адвоката ОСОБА_15 , що він не має інформації щодо допиту потерпілого ОСОБА_18 , суд зазначає, що 06.04.2021 року допит потерпілого відбувався в присутності захисника обвинувачених, а саме адвоката ОСОБА_12 , яка чула у повному обсязі пояснення потерпілого та особисто ставила запитання потерпілому, також ставилися запитання обвинуваченими, що зафіксовано на відеозаписі судового засідання. В нарадчій кімнаті додатково було прослухано відеозапис судового засідання від 06.04.2021 року, на якому зафіксований допит потерпілого ОСОБА_18 , тому будь-які перешкоди для відтворення запису відсутні.

При цьому судом врахована практика Європейського суду з прав людини. Зокрема,у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Згідно до ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд приходить до висновку, що вина обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень, установлена повністю та досліджені в судовому засіданні, докази в їх сукупності та взаємозв`язку дають підстави суду для ухвалення обвинувального вироку.

Відповідно до ст. 189 КК України вимагання - це вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим чи його близькими родичами. З об`єктивної сторони вимагання характеризується двома взаємопов`язаними діями: 1) пред`явленням майнової вимоги; 2) погрозою застосування насильства.

Вимагання слід вважати закінченим з моменту пред`явлення вимоги, поєднаної із вказаними погрозами незалежно від досягнення винною особою поставленої мети.

Погроза при вимаганні має місце тоді, коли винна особа, висловлюючи її в будь-якій формі (словами, жестами, демонстрацією зброї тощо), бажає, щоб у потерпілого склалося враження, що якщо він протидіятиме винній особі або не виконає її вимог, то ця погроза буде реалізована. Це стосується і випадків, коли винна особа погрожує застосуванням предметів, які завідома для неї не можуть бути використані для реалізації погроз (зіпсована зброя, макет зброї тощо), але потерпілий сприймає ці предмети як такі, що являють собою небезпеку для життя чи здоров`я. Така погроза може стосуватись як потерпілого, так і його близьких родичів і завжди містить у собі вимогу майнового характеру щодо передачі майна, права на майно, дій майнового характеру в майбутньому (через день, місяць тощо) (п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 № 10 «Про судову практику у справах про злочини проти власності»).

В судовому засіданні на підставі всебічно досліджених доказів було встановлено, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 висунули до потерпілого ОСОБА_18 вимогу щодо боргу у розмірі 10000 доларів США та вимогу переоформити маршрутки на ОСОБА_9 , при цьому погрожуючи потерпілому насильством, що останній сприймав реально, оскільки перед цим був затриманий ними та під час затримання йому були завдані тілесні ушкодження. Тобто, встановлені всі ознаки об`єктивної сторони складу цього злочину.

Співучасть у вчиненні злочину передбачає: об`єднання окремих зусиль кожного співучасника у взаємообумовлену спільну діяльність усіх співучасників; те, що вчинюваний співучасниками злочин є єдиний для всіх; спрямування зусиль кожного співучасника на досягнення загального результату злочину; причинний зв`язок між діяннями всіх учасників і загальним злочинним результатом. Спільна участь у вчиненні злочину може проявитися як у дії, так і в бездіяльності. Головною рисою спільної дії (бездіяльності) співучасників є те, що дії (бездіяльність) кожного з них є складовою частиною загальної діяльності з вчинення злочину. Вони діють разом, роблячи свій внесок у вчинення злочину. Дії (бездіяльність) кожного із учасників за конкретних обставин є необхідною умовою для вчинення злочинних дій (бездіяльності) іншим співучасником та настання спільного злочинного результату.

Під час судового розгляду було доведено наявність спільного умислу обвинувачених на вчинення інкримінованих їм протиправних діянь, а тому суд дійшов висновку про скоєння ними злочинів за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ст. 146 КК України незаконне позбавлення волі полягає в протиправному перешкоджанні людині вибирати за своєю волею місце перебування. Воно може виявитися у затриманні потерпілого в тому місці, де він знаходитися не бажає, або поміщення його в таке місце, яке він не має змоги вільно залишити. Це діяння може бути здійснене шляхом застосування фізичного насильства (наприклад, потерпілого зв`язують і замикають у підвалі, поміщують у заздалегідь підготовлене місце тощо).

При цьому діяння у виді незаконного позбавлення волі вважається закінченим з моменту фактичного обмеження свободи переміщення потерпілого. Необхідно враховувати, що незаконне позбавлення волі відноситься до триваючих злочинів, тому зазначене діяння вважається вчинюваним аж до часу фактичного звільнення потерпілого.

З суб`єктивної сторони цей злочин вчиняється лише з прямим умислом і може характеризуватися різними мотивами (користь, помста та інші). Обов`язковим є усвідомлення особою незаконності діяння, що нею вчиняється.

Під час судового розгляду було доведено, що дії обвинувачених по епізоду незаконного позбавленням волі потерпілого ОСОБА_18 кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 146 КК України, як незаконне позбавлення волі, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб,

Суд критично ставиться до показань обвинувачених, що вони не причетні до інкримінованих їм кримінальних правопорушень, а, відтак, аналізуючи зібрані по справі вищезазначені докази та оцінюючи їх в сукупності, суд розцінює показання обвинувачених як обрану ними форму захисту спрямовану на уникнення відповідальності. З огляду на викладене, суд вважає позицію захисту про необхідність виправдання обвинувачених як безпідставну і таку, що спростовується сукупністю здобутих і досліджених в судовому засіданні вищенаведених доказів, які повністю узгоджуються з позицією обвинувачення.

Суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує дії ОСОБА_9 за ч.2 ст.189 КК України, як вимагання передачі чужого права на майно з погрозою насильства над потерпілим, вчинене за попередньою змовою групою осіб та за ч. 2 ст. 146 КК України, як незаконне позбавлення волі, вчинене з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб.

Суд, оцінюючи надані сторонами кримінального провадження докази кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень та кваліфікує дії ОСОБА_10 за ч.2 ст.189 КК України, як вимагання передачі чужого права на майно з погрозою насильства над потерпілим, вчинене за попередньою змовою групою осіб та за ч. 2 ст. 146 КК України, як незаконне позбавлення волі, вчинене з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до положень ст.65 КК України та роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Досліджуючи дані про особу, суд повинен з`ясувати вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину, як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), матеріальний стан тощо.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченим ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених злочинів, їх наслідки, дані про особу обвинувачених, відношення самих обвинувачених до вчиненого, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України, скоєне кримінальне правопорушення за ч.2 ст.189 КК України відносяться до тяжкого злочину, кримінальне правопорушення за ч.2 ст.146 КК України до нетяжкого злочину.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , згідно зі ст. 66 КК України, під час судового розгляду не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , згідно зі ст. 67 КК України, під час судового розгляду не встановлено.

Виходячи з установлених фактичних обставин кримінального провадження, які впливають на вибір заходу примусу, а також з аналізу даних про особуОСОБА_9 , якийє громадянином США, раніше не судимий, має постійне місце проживання, не одружений, має молодий вік, не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах, відсутність матеріальних збитків від кримінальних правопорушень, враховуючи позицію потерпілого ОСОБА_18 , який просив суд призначити покарання не суворе без позбавлення волі, суд дотримуючись принципу співмірності та індивідуалізації покарання,приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо обвинувачений протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст.76 КК України. На думку суду саме призначене покарання буде законним, справедливим, воно буде відповідати тяжкості правопорушення, сприятиме виправленню винного та попередженню вчинення нових злочинів, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Виходячи з установлених фактичних обставин кримінального провадження, які впливають на вибір заходу примусу, а також з аналізу даних про особу ОСОБА_10 , якийраніше не судимий, має постійне місце проживання, не одружений, не перебуває на диспансерному обліку в наркологічному та психіатричному диспансерах, відсутність матеріальних збитків від кримінальних правопорушень, враховуючи позицію потерпілого ОСОБА_18 , який просив суд призначити покарання не суворе без позбавлення волі, суд дотримуючись принципу співмірності та індивідуалізації покарання,приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства і щодо нього є підстави для застосування ст.75 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням, якщо обвинувачений протягом іспитового строку не вчинить нового злочину, виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст.76 КК України. На думку суду саме призначене покарання буде законним, справедливим, воно буде відповідати тяжкості правопорушення, сприятиме виправленню винного та попередженню вчинення нових злочинів, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Відповідно до ч.5 ст. 74 КК України - особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Враховуючи, що з дня вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України, що мало місце 20.06.2019 року, минуло більше п`яти років, а також з огляду на відсутність в ході судового розгляду клопотань від учасника судового провадження про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд вважає за необхідне звільнити обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , від покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся. Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст.615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст. ст.368-371, 373-376, 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (два) роки обмеження волі.

Звільнити ОСОБА_9 від призначеного покарання за ч. 2 ст.146 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_9 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (три ) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_10 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (два) роки обмеження волі.

Звільнити ОСОБА_10 від призначеного покарання за ч. 2 ст.146 КК України, на підставі ч. 1 ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_10 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.189 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (три ) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_10 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: мобільний телефон «lPlus 5Т» в корпусі чорного кольору з сім картою мобільного оператора Київстар» № НОМЕР_18 ІМЕІ 1) НОМЕР_19 ; 2) ІМЕІ: НОМЕР_20 , тимчасову посвідку на проживання ОСОБА_9 на території України, паспорт громадянина США на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , полімерний флакон, батарейку живлення, зубну коронку, наплічну сумку, грошові кошти в сумі 1206 гривень, ланцюжок з металу жовтого кольору з кулоном з металу біло-жовтого кольору, автомобіль «ВАЗ-2108» вишневого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_8 , які належать ОСОБА_9 та передані йому на відповідальне зберігання - залишити за належністю.

мобільний телефон «Nokia» в корпусі чорного кольору ІМЕІ 1) НОМЕР_15 , ІМЕІ 2) НОМЕР_16 , окуляри чорного кольору «Mustang», наручний годинник марки «SEIKO», гаманець чорного кольору, два висновки, щодо результатів медичних оглядів, договір №753-19011 769 від 16.06.2019, посвідченні водія на ім`я ОСОБА_10 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ВАЗ 210994-20, банківську картку банку «А-Банк» № НОМЕР_17 , чотири купони на знижку, запальничка, три металеві плати та два магніти, ланцюжок із металу білого кольору, монети номіналом 50, 25 та 5 копійок, які належать ОСОБА_10 та передані йому на відповідальне зберігання - залишити за належністю.

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_21 , а саме автобусу «Mercedes-Benz» 313 CDI, номер шасі НОМЕР_22 , колір:білий, реєстраційний номер НОМЕР_23 , рік випуску: 2002, дата реєстрації: 26.06.2018, власник: ОСОБА_18 , адреса: АДРЕСА_6 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_24 , а саме автобусу «Mercedes-Benz» 312D-П18, номер шасі НОМЕР_25 , колір:білий, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску: 1999, дата реєстрації: 02.05.2018, власник: ОСОБА_18 , адреса: АДРЕСА_6 , які зберігаються в матеріалах справи - повернути за належністю.

паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та який переданий йому на відповідальне зберігання - залишити за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти діб з дня його проголошення через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1