Справа № 346/5941/21
Провадження № 1-кп/346/119/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2025 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Івано-Франківської області, Калуського району, с. Перевозець, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, на утриманні нікого немає, раніше неодноразово судимого, останній раз засудженого вироком Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21 березня 2023 року, за ст.185 ч.3 КК України, з призначеням покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України, 7 років 1 місяць позбавлення волі,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.3 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаній з проникненням у інше приміщення, вчиненому повторно. Злочин вчинено при таких обставинах, ОСОБА_4 , будучи засудженим 22.11.2001 року Калуським районним судом Івано-Франківської за ч.3 ст 81, ч.2 ст.140, ч.2 ст.17-140, ст. 42, ст. 43 КК України ( в редакції 1960 року) до покарання у виді шести років позбавлення волі, яке не відбувши, повторно, в період невідбутого покарання, вчинив новий злочин проти власності. Так, 21.01.2021 року близько 02:00 год. обвинувачений ОСОБА_4 , приїхав на автомобілі марки "РЕНО ТРАФІК", д.н.з. НОМЕР_1 , в АДРЕСА_2 , побачив новозбудований будинок комерційного приміщення, належний ОСОБА_6 , в подальшому у ОСОБА_4 , виник умисел на таємне проникнення до вказаного будинку та викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , з корисливих спонукань, підійшов до вхідних дверей будинку ОСОБА_6 , та за допомогою невстановленого досудовим розслідуванням, предмета, зламавши серцевину замка, проник в приміщення будинку. Перебуваючи у вказаному приміщенні, ОСОБА_4 , переслідуючи корисливий мотив - таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно викрав 21 рулон мінеральної вати марки "Isover" вартістю 356,67 грн. за один рулон, загальною вартістю - 7490,07 грн; ударний дриль марки "BOSH" "Professional GSB 13", бувший у використанні вартістю 1016,66 грн; перфоратор марки "HITACHI" "DH26PC", бувший у використанні, вартістю 1760 грн; кутову шліфувальну машинку марки "MAKITA" "GA9050", бувшу у використанні, вартістю 2153,33 грн; шуроповерт марки "18B Baltic BCD1800BM", бувший у використанні, вартістю 1034 грн; шуруповерт марки "Greenworks G24ID", бувший у використанні, вартістю 1194,62 грн; набір інструментів марки "Pro'sKit" "1PK-2009B" бувший у використанні, вартістю 3865,38 грн; галогенну лед-лампу для вуличного освітлення марки "IP65 HL-39/150W SMD CW" бувшу у використанні, вартістю 1500 грн; 200 метрів електричного кабелю 3х2,5, марки "NHXH E 30 3х2,5", вартістю 9205,5 грн; 150 метрів електричного кабелю 3х1,5, марки "ВВП-1 3Х1,5 Одескабель", вартістю 4206,5 грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_4 , завантаживши викрадене ним майно в автомобіль марки "РЕНО ТРАФІК", д.н.з. НОМЕР_1 , місце вчинення кримінального правопорушення покинув, розпорядившись в подальшому майном на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_6 , майноу шкоду на загальну суму 33 423 гривень 06 копійок.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та беззастережно, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини. До вчиненого обвинувачений ставиться критично, щиро кається, більше такого вчиняти не буде, також просив зарахувати строк попереднього ув`язнення.

Потерпілий ОСОБА_6 , подав до суду заяву, в якій вказав, що претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 , у нього немає, просив розгляд справи проводити без його участі.

Суд, роз`яснивши учасникам судового провадження зміст ст. 349 КПК України, з`ясувавши при цьому, що сторона обвинувачення та сторона захисту правильно розуміє зміст цих обставин, а показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи та з`ясувавши, що немає сумніву у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку та, визнавши відповідно до її змісту недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, враховуючи, що обвинувачений повністю визнав вину у кримінальному провадженні, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаній з проникненням у інше приміщення, вчиненому повторно, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а дії обвинуваченого ОСОБА_4 , слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднаній з проникненням у інше приміщення, вчиненому повторно.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 , покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинений злочин обвинуваченим ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочин.

Згідно із ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутністю претензій з боку потерпілого.

Згідно із ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Тому, суд вважає, що з урахуванням вищевикладеного, особи обвинуваченого, суд приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для призначення йому покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а тому йому слід призначити покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі у межах санкції ч.3 ст.185 КК України. Крім того, суд вважає за необхідне застосувати ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань з урахуванням вироку Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21 березня 2023 року, яким ОСОБА_4 засуджено до покарання у вигляді 7 років 1 місяць позбавлення волі. Суд приходить до висновку, що такий вид покарання, відповідатиме не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам кримінального провадження, але й особі обвинуваченого, є обгрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Речові докази по справі слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України. Витрати на експертизу слід покласти на обвинуваченого. Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , не обирався.

Крім того, у клопотанні обвинуваченого щодо зарахування строку попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, слід відмовити, з наступних підстав. Правовий висновок щодо застосування норми права, передбаченої ч.5 ст.72 КК України (зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання) сформовано у Постанові Великої палати Верховного суду від 29 серпня 2018 року. У п.107 вищевказаної Постанови вказано, що якщо особа вчинила злочин, починаючи з 21 червня 2017 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 2046-VIII (пряма дія Закону № 2046-VIII). Відповідно до Закону № 2046-VIII, ч.5 ст.72 КК України викладена у наступній редакції - попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування. Тому немає законних підстав для задоволення клопотання обвинуваченого щодо зарахування строку попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, і у клопотанні обвинуваченого слід відмовити за безпідставністю вимог.

Крім того, суд приходить до висновку, що строк покарання ОСОБА_4 слід рахувати з 21.07.2021 року, з часу фактичного затримання.

Керуючись ст.ст. 349 ч.3, 370, 371, 373, 374, 100, 124 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання: 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань з урахуванням вироку Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 21 березня 2023 року, яким ОСОБА_4 засуджено до покарання у вигляді 7 років 1 місяць позбавлення волі, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання: 7 (сім) років 2 (два) місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 21.07.2021 року, з часу фактичного затримання.

У клопотанні обвинуваченого щодо зарахування строку попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, відмовити.

Речові докази:

- два оптичні диски з відеозаписами залишити при матеріалах кримінального провадження прокуратури;

- кутову шліфувальну машинку марки "МАКІТА", яка передана на зберіганні ОСОБА_6 , - вважати такою, що повернута власнику.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 4118 (чотири тисячі сто вісімнадцять) гривень 88 (вісімдеят вісім) копійок,- витрати за проведення експертизи.

Вирок може бути оскаржено з урахуванням вимог ч.2 ст.394 КПК України шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1