Справа № 756/5122/25
Провадження № 1-кс/756/898/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_4 про арешт майна у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 квітня 2025 року за № 0000962,

В С Т А Н О В И В :

До Оболонського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просив накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів на майно, вилучене в ході особистого обшуку ОСОБА_5 09 квітня 2025 року та обшуку 10 квітня 2025 року за місцем у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , а саме:

- зіп-пакет із речовиною рослинного походження в синій ізоленті, поміщений до спеціального пакету «Національна поліція України» № CRI1269694;

- 7 згортків у синій ізоленті з невідомою речовиною, поміщених до спеціального пакету «Національна поліція України» № CRI1269695;

- мобільний телефон марки iPhone 12, IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , поміщений до спеціального пакету «Національна поліція України» № PSP1494666;

- зіп-пакет із речовиною рослинного походження, упакований до спеціального пакету № CRI1269698;

- один згорток із чорної ізоленти з речовиною рослинного походження, упакований до спеціального пакету № CRI1269704;

- 22 згортки в чорній ізоленті з речовиною рослинного походження, упаковані до спеціального пакету № CRI1269703;

- пристрій для помолу із залишками речовини, упакований до спеціального пакету № CRI1269702;

- пристрій для паління, упакований до спеціального пакету № CRI1269701;

- зіп-пакет із залишками речовини рослинного походження, упакований до спеціального пакету № CRI1269699;

- зіп-пакети з нашаруваннями, упаковані до спеціального пакету № CRI1269700;

- шприц із нашаруваннями, упакований до спеціального пакету № CRI1269697.

Клопотання обґрунтоване тим, що СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 квітня 2025 року за № 0000962, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

09 квітня 2025 року було затримано ОСОБА_5 , а 10 квітня 2025 року було проведено обшук за місцем її проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . В ході згаданих слідчих дій було вилучено наведене у клопотанні майно.

Слідчий просив накласти арешт на майно з метою забезпечення збереження речових доказів, пославшись на існування ризику втрати, знищення, використання, перетворення зазначеного майна.

Слідчий ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав, клопотання з наведених у ньому мотивів.

Власник майна ОСОБА_5 у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. Неприбуття власника у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання (ч. 1 ст. 172 КПК України).

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з таких підстав.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, та полягає у тимчасовому позбавленні права на відчуження, розпорядження та/або користування майном (ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 131, ч. 1 ст. 170 КПК України).

Згідно з приписами ч. 1, 2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, та він допускається виключно з метою забезпечення:

- збереження речових доказів;

- спеціальної конфіскації;

- конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

- відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати (ч. 2 ст. 173 КПК України):

- правову підставу для арешту майна;

- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

- наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Для кожної з правових підстав арешту (мети його накладення) кримінальний процесуальний закон визначає додаткові обставини, які мають враховуватися слідчим суддею, зокрема:

- можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається з метою забезпечення речових доказів);

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або цивільного позову);

- можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається з відповідною метою);

- розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (якщо арешт майна накладається з метою забезпечення цивільного позову).

Також на особу, яка подала клопотання про арешт майна, покладено обов`язок довести (ч. 1 ст. 173 КПК України):

- необхідність такого арешту;

- наявність ризику приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Враховуючи загальні підстави застосування заходів забезпечення кримінального провадження, передбачені ч. 3 ст. 132 КПК України, арешт майна не допускається, якщо не буде доведено, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Слідчий зазначив, що ОСОБА_5 з метою реалізації свого протиправного корисливого умислу, спрямованого на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено, - канабісу, з метою подальшого збуту, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, у невстановлені досудовим розслідуванням місці, час та день, але не пізніше ніж 09.04.2025, незаконно придбала та почала зберігати при собі наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - канабіс, упакований та розфасований однаковим чином у 9 згортках, обмотаних ізоляційною стрічкою синього кольору, в середині яких знаходяться прозорі поліетиленові пакети з речовиною рослинного походження зеленого кольору, які остання почала зберігати при собі з метою подальшого збуту на території Оболонського району міста Києва.

Продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, ОСОБА_5 09.04.2025 у невстановлений час перебувала на березі озера «Кирилівське» за адресою: м. Київ, вул. Героїв полку «Азов», 6 А (координати 50.5010336, 30.4931321), де під деревом залишила з метою збуту «закладку», а саме згорток клейкої стрічки синього кольору, всередині якого міститься прозорий поліетиленовий пакет із пазовим замком із речовиною рослинного походження зеленого кольору, а саме наркотичним засобом, обіг якого обмежено, - канабісом для подальшого отримання вказаного згортка потенційним покупцем.

У подальшому, 09.04.2025, приблизно о 16:50, ОСОБА_5 , яка перебувала за адресою: м. Київ, вул. Героїв полку «Азов», 6 А, була зупинена працівниками поліції та на запитання щодо наявності речей, обіг яких обмежений або заборонений, остання повідомила, що має.

Після того, ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України, та в ході слідчих дій, у присутності понятих, було виявлено та вилучено 8 згортків, обмотаних синьою ізоляційною стрічкою, всередині яких знаходились прозорі поліетиленові пакети, а в них - речовина рослинного походження, а саме наркотичний засіб, обіг якого обмежено, - канабіс, який остання зберігала з метою збуту.

Надалі, 09.04.2025 в період часу з 19:31 до 19:42, під час проведення огляду місця події на березі озера «Кирилівське» за адресою: м. Київ, вул. Героїв полку «Азов», 6-А (координати 50.5010336, 30.4931321), за участю ОСОБА_5 та понятих, працівники поліції вилучили згорток клейкої стрічки синього кольору, всередині якого прозорий поліетиленовий пакет із пазовим замком з речовиною рослинного походження зеленого кольору, а саме наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабіс.

У ході досудового розслідування встановлено, що надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору є наркотичним засобом, обіг якого обмежено, - канабіс, масою 7,53 г у перерахунку на висушену речовину.

Крім того, 10.04.2025 у період з 00:33 по 01:44 проведено обшук у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , в ході якого також вилучено пакети з речовиною рослинного походження.

Наведені у клопотанні обставини корелюють обставинам, зазначеним у витязі з ЄРДР, підтверджені наданими слідчим матеріалами у мірі, достатній для вирішення питань, пов`язаних з розглядом клопотання, зокрема, протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України, протоколом обшуку від 10 квітня 2025 року тощо.

У своїй сукупності наведені відомості та надані на їх підтвердження матеріали дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Водночас, слід наголосити, що в межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не вирішує питання про наявність усіх елементів складу злочину, винуватість чи невинуватість осіб у його вчиненні.

09 квітня 2025 року було затримано ОСОБА_5 , а 10 квітня 2025 року було проведено обшук за місцем її проживання у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . В ході згаданих слідчих дій було вилучено наведене у клопотанні майно.

Слідчий просив накласти арешт на зазначене майно з метою забезпечення збереження речових доказів. Постановами від 09 та 10 квітня 2025 року зазначені у клопотанні речі було визнано речовими доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Одним з процесуальними джерел доказів є, зокрема, речові докази.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення тощо.

За твердженням слідчого, до обставин, які розслідуються у зазначеному кримінальному провадженні, може бути причетна ОСОБА_5 . Належність майна ОСОБА_5 підтверджується фактом вилучення його в ході особистого обшуку та обшуку за місцем її проживання.

Таким чином, зазначене у клопотанні майно може містити інформацію щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, зокрема, телефон може містити електронні копії створених документів, відомості про спілкування осіб та інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Вилучена речовина рослинного походження може бути використана для проведення експертиз з метою встановлення хімічного складу речовини та її кількості.

Викладене свідчить, що зазначене майно, вилучене в ході обшуку, може бути використане як доказ для встановлення обставин, що підлягають доказуванню відповідно до ст. 91 КПК України.

Як вже зазначав слідчий суддя, завданнями арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Зважаючи на обставини кримінального правопорушення, яке розслідується у межах цього кримінального провадження, доводи слідчого про існування такого ризику є цілком обґрунтованими.

Запропонований слідчим спосіб арешту майна шляхом зберігання шляхом заборони користуватися та розпоряджатися майном (його зберігання в органу досудового розслідування у визначеному законодавством порядку) релевантний потребам сторони обвинувачення у збереженні речового доказу та його властивостей, які можуть мати доказове значення, їх дослідження та обумовлений необхідністю запобігти його знищенню чи пошкодженню.

Викладене переконує слідчого суддю у тому, що мета цього заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді запобігання цьому ризику може бути досягнута.

Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є оціночними поняттями. Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що будь-яке втручання у право особи з боку держави має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно.

Враховуючи характер майна, тимчасове позбавлення особи можливості користуватися та розпоряджатися ним, не становитиме надмірного втручання та суттєвих негативних наслідків для неї.

Наведене у клопотанні майно належать до переліку майна, на яке згідно з приписами ч. 10 ст. 170 КПК України може бути накладений арешт.

Слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер.

Тимчасовий характер арешту майна обумовлений наявністю правового механізму, передбаченого ст. 174 КПК України, за яким арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За таких обставин клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 372, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання - задовольнити.

2. Накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів шляхом заборони користування та відчуження на майно, вилучене в ході обшуку 10 квітня 2025 року за місцем у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., а саме:

- зіп-пакет із речовиною рослинного походження в синій ізоленті, поміщений до спеціального пакету «Національна поліція України» № CRI1269694;

- 7 згортків у синій ізоленті з невідомою речовиною, поміщених до спеціального пакету «Національна поліція України» № CRI1269695;

- мобільний телефон марки iPhone 12, IMEI1 НОМЕР_1 , IMEI2 НОМЕР_2 , поміщений до спеціального пакету «Національна поліція України» № PSP1494666;

- зіп-пакет із речовиною рослинного походження, упакований до спеціального пакету № CRI1269698;

- один згорток із чорної ізоленти з речовиною рослинного походження, упакований до спеціального пакету № CRI1269704;

- 22 згортки в чорній ізоленті з речовиною рослинного походження, упаковані до спеціального пакету № CRI1269703;

- пристрій для помолу із залишками речовини, упакований до спеціального пакету № CRI1269702;

- пристрій для паління, упакований до спеціального пакету № CRI1269701;

- зіп-пакет із залишками речовини рослинного походження, упакований до спеціального пакету № CRI1269699;

- зіп-пакети з нашаруваннями, упаковані до спеціального пакету № CRI1269700;

- шприц із нашаруваннями, упакований до спеціального пакету № CRI1269697.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1