Справа № 685/1189/23
Провадження № 1-кп/675/13/2025
У Х В А Л А

"02" січня 2025 р. м. Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , їх захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_9 , його захисника ОСОБА_10 , розглянувши в м. Ізяслав Хмельницької області у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції клопотання прокурора Хмельницької обласної прокуратури про продовження строку запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_6 , який обвинувачуєтьсяу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307 та ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України,

ОСОБА_9 , який обвинувачуєтьсяу вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 та ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України,

ОСОБА_7 , який обвинувачуєтьсяу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Ізяславського районного суду Хмельницької області знаходиться кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000599 від 05.07.2022 року у відношенні ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307 та ч. 3 ст. 28, ч.2 ст. 317 КК України.

17.12.2024 до суду надійшло клопотання прокурора Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_11 , яке в судовому засіданні підтримане прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_5 про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В клопотанні прокурор посилається на те, що ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307 та ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, зокрема ч. 3 ст. 307 КК України є особливо тяжким злочином, за яке законом передбачене покарання від 9 до 12 років позбавлення волі, а тому останні з метою уникнення від покарання можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати розгляду кримінального провадження іншим чином з метою покращення свого становища, продовжити вчиняти інші злочини.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , та запобігання продовженню злочинної діяльності, можливого ухилення від судового розгляду, виникає необхідність в продовженні стосовно останніх запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На даний час існує наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , можуть здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК України, які наразі не зменшилися.

Обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та їх захисники у судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання прокурора. Одночасно вказали, що доводи прокурора є тільки припущеннями не підтвердженими будь-якими доказами, тому вважають, що на даний час наявні законні підстави для зміни запобіжного заходу на більш м`який запобіжний захід, зокрема, такий як цілодобовий домашній арешт або встановлення посильного розміру застави.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, приходить до наступного.

Судом встановлено, що на підставі ухвали Ізяславського районного суду Хмельницької області від 05.11.2024 ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На даний час ризики, які існували під час досудового розслідування кримінального провадження та на час cудового розгляду кримінального провадження при вирішення питання про обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , не змінилися та не відпали.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно зі ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу обвинуваченого, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Слід зауважити, що обрання конкретного запобіжного заходу, який оптимально відповідає конкретним обставинам кримінального провадження, багато у чому визначається характером (властивостями вчиненого злочину), одним з важливіших серед яких є тяжкість пред`явленого обвинувачення.

Необхідність врахування даного фактору зумовлена тим, що залежно від неї (тяжкості) залежить покарання, яке обвинувачений зобов`язаний буде понести (у разі визнання його винним).

Зокрема, у п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України прямо вказано, що при оцінці відповідних ризиків (перелічених у ч. 1 ст. 177 КПК України) слід враховувати й, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною в інкримінованому правопорушенні.

Вирішуючи клопотання прокурора суд виходить із сутності пред`явленого обвинувачення, тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, міцності соціальних зв`язків, наявності постійного місця роботи або навчання, репутації, майнового стану, наявності попередніх судимостей, наявності повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, ризику повторення протиправної поведінки тощо.

Тобто ризик переховування від суду має оцінюватися не тільки в контексті ймовірності суворого покарання обвинуваченого за наслідками розгляду кримінального провадження, а з урахуванням даних, що характеризують особу обвинуваченого, способу його життя, сталості соціальних зв`язків.

Вищенаведені обставини щодо тяжкості інкримінованих злочинів, даних про особу обвинувачених вказують на те, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Таке рішення суду забезпечить не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, судом враховується, що ОСОБА_6 являється раніше судимим за вироком Тернопільського міського суду від 03.05.2022 за ч. 3 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, та маючи не зняту і непогашену судимість, продовжив вчиняти кримінальні правопорушення і обвинувачується в організації місця для незаконного виготовлення психотропних речовин, організації незаконного виготовлення, придбання, зберігання, пересилання, а також в незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчинених організованою групою, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 307 та ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України.

Стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 , суд враховує, що останній будучи в силу ст. 89 КК України раніше не судимим, обвинувачується в організації та утримання місця для незаконного виготовлення психотропних речовин, незаконному зберіганні, перевезенні, пересиланні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчинених організованою групою, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 та ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України.

Щодо ОСОБА_7 , то останній обвинувачується в незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчиненого організованою групою, в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Вказані обвинувачення характеризуються суспільною небезпечністю та передбачають покарання, зокрема ч. 3 ст. 307 КК України виключно у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років.

Вивченням даних про особу обвинувачених встановлено, що останні ніде не працюють, постійного заробітку не мають, а отже усвідомлюючи відповідальність, яка їм загрожує у випадку доведеності їх вини, існує реальний ризик того, що перебуваючи на волі, обвинувачені можуть перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та можуть вчинити інше кримінальне правопорушення

При цьому, суд вважає, що стороною обвинувачення дотримано вимогу обґрунтованої підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок обвинувачених, із подією кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, а саме тяжкість інкримінованих обвинуваченим злочинів та їх суспільну небезпечність, виходячи також з сукупності обставин, що характеризують особу обвинувачених, суд приходить до переконання, що клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , є обґрунтованим, а інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти наведеним у клопотанні ризикам.

Доводи сторони захисту, які б свідчили на користь зменшення раніше встановлених ризиків неналежної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , судом під час розгляду клопотання не встановлені.

Суд також звертає увагу на те, що відомостей стосовно стану здоров`я обвинувачених, які унеможливлювали б продовження застосування до них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суду не надано.

Наведені ж прокурором ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованими, об`єктивно існують, а тому, подальше тримання під вартою ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , є виправданим.

Обставин, які б унеможливлювали продовження раніше застосованого до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

За таких обставин, суд доходить висновку, що саме запобіжний захід в вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених та виконання ними процесуальних обов`язків, і таку міру забезпечення кримінального провадження виправданою, оскільки цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу (інтересу правосуддя), які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи (рішення ЄСПЛ у справі «Лабіта проти Італії»).

Таким чином, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить проведення повного, швидкого та об`єктивного судового розгляду даного кримінального провадження в розумні строки.

Також, з урахуванням того, що ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, суд не визначає розмір застави, як альтернативний запобіжний захід.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 331, 369-372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк обраного щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у слідчому ізоляторі до 02.03.2025 включно, без можливості внесення застави.

Продовжити строк обраного щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у слідчому ізоляторі до 02.03.2025 включно, без можливості внесення застави.

Продовжити строк обраного щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у слідчому ізоляторі до 02.03.2025 включно, без можливості внесення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження і направити начальнику слідчого ізолятора.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим в той самий строк і в тому ж самому порядку, з дня отримання копії даної ухвали.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3