Провадження № 1-кс/932/4688/24
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

20 грудня 2024 року слідча суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровськ ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Градениці Біляївського району Одеської області, громадянина України, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, який проходить військову службу на посаді старшого розвідника 2 розвідувального відділення 1 взводу розвідки спеціального призначення роти розвідки військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, молодшого сержанта, з професійно-технічною освітою, раніше не судимого, одруженого, має на утриманні сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

у с т а н о в и л а:

Старший слідчий Першого СВ (з дислокацією у місті Краматорську) ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором подав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді старшого розвідника 2 розвідувального відділення 1 взводу розвідки спеціального призначення роти розвідки військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в порушення вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 6, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 36, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, 19 грудня 2024 року об 11 год. 30 хв., перебуваючи в пункті тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 НГУ на території АДРЕСА_2 , умисно не виконав бойовий наказ № 1 від 19.12.2024 тимчасово виконуючого обов`язки командира роти розвідки спеціального призначення по роботі з особовим складом військової частини НОМЕР_1 НГУ лейтенанта ОСОБА_8 , який винесено на підставі бойового розпорядження командира НОМЕР_2 бригади військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України полковника ОСОБА_9 №488дск від 19.12.2024, згідно якого, до 15:00 19.12.2024 старшому розвіднику 2 розвідувального відділення 1 взводу розвідки спеціального призначення роти розвідки спеціального призначення молодшому сержанту ОСОБА_5 наказано висунутись за маршрутом Військове містечко № 1 командно-спостережний пункт батальйонно-тактичної групи 18 бригади на службовому автотранспорті роти розвідки спеціального призначення зі штатним озброєнням та індивідуальними засобами бронезахисту, по прибуттю поступити в розпорядження командира батальйонно-тактичної групи НОМЕР_2 бригади, про що доповісти особисто. Доповісти командиру батальйонно-тактичної групи 18 бригади про прибуття та готовність до виконання бойових завдань в складі сил і засобів батальйонно-тактичної групи НОМЕР_2 бригади в районі Часів Яр. Під час переміщення за маршрутом суворо дотримуватись заходів особистої безпеки та правил поводження зі зброєю, уникнути необережного поводження зі зброєю. По прибуттю забезпечити ефективне застосування засобів ураження, своєчасно виявляти та не допускати ведення противником повітряної розвідки, проводити заходи маскування вогневих позицій із урахуванням періоду року та використанням маскувальних властивостей місцевості, дотримуватися заходів мінної безпеки, не допустити самовільного залишення підрозділом рубежів та позицій чим підірвав бойову готовність та боєздатність підрозділу, що могло призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони Збройних Сил України на зазначеній ділянці оборони, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України інше умисне не виконання наказу начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

19 грудня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема: допитами свідків, протоколами слідчих експериментів зі свідками та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 402 ч. 4 КК України, 4-х ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому просить слідчого суддю обрати стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань установлено, що 19.12.2024 зареєстроване кримінальне провадження № 0016897 за ч.4 ст. 402 КК України, у межах якого подане клопотання.

19.12.2024 ОСОБА_5 під особистий розпис повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, а саме умисне невиконання наказу начальника, вчинене в умовах воєнного стану.

З долучених до клопотання матеріалів та наданих судді пояснень вбачається, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем, особою з інвалідністю не визнавався, одружений, має на утриманні малолітню дитину.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_5 пояснив, що він 19 грудня 2024 року відмовився від виконання бойового завдання, оскільки не хотів піддавати життя військовослужбовців загрозі. Він знав, що місто, куди мали послати виконувати завдання, п`ять місяців тому було заміноване. Він відмовився п`ять місяців тому виконувати у цьому місті бойове завдання і вдруге з цієї ж причини - 19 грудня 2024 року. Крім того його п`ять місяців утримували у підвалі КПД військової частини, він багато місяців не був у відпустці, не бачився із дружиною та дитиною. Не заперечував проти клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник, також, не заперечував щодо застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор на задоволенні клопотання наполягав.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та копії долучених до нього матеріалів, якими слідчий і прокурор обґрунтовують доводи клопотання, захисника і підозрюваного, які не заперечували щодо задоволення клопотання, слідча суддя вважає, що воно підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

Слідча суддя вважає, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 402 КК України підтверджується бойовим розпорядженням командира військової частини, протоколами допиту свідків, протоколом огляду відеозаписів тощо.

При цьому слідча суддя враховує, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, оскільки факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Отже, незалежно від подальшої юридичної кваліфікації дій підозрюваного, на сьогодні є достатні підстави стверджувати, що ОСОБА_5 може бути причетним до інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 402 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 є військовослужбовцем, що свідчить про наявність спеціальних навичок із маскування, володіння спеціальною зброєю. Місцем дислокації підрозділу підозрюваного є зона, максимально наближена до бойових дій.

Слідча суддя вважає, що під час розгляду клопотання слідчим доведено, що на сьогодні існують заявлені ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_5 під вартою, оскільки поданими матеріалами підтверджується, що він може переховуватися від органів досудового розслідування, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, має навички, які можуть сприяти переховуванню від органів досудового розслідування та суду та впливати на інших учасників кримінального провадження, продовжити вчиняти аналогічні правопорушення.

При цьому суддя вважає недоведеним ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Отже, враховуючи вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, дані про особу підозрюваного, ризики, доведені у судовому засіданні, слідча суддя вважає, що на цьому етапі досудового розслідування застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недостатнім і не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки він не буде обмежений у свободі пересування та комунікації з іншими особами.

Ураховуючи викладене, вважаю, що клопотання слідчого слід задовольнити, обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів із визначенням розміру застави з дотриманням вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 177-178, 182-184, 186, 193-194, 196-197, 309-310 КПК України, слідча суддя

п о с т а н о в и л а:

Клопотання старшого слідчого Першого СВ (з дислокацією у місті Краматорську) ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою обчислюється з моменту затримання 19 грудня 2024 року до 16 лютого 2025 року включно.

Ухвала слідчої судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України, з дотриманням п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , встановити заставу у вигляді 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень, які необхідно внести до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з під варти звільнити.

У разі внесення застави, відповідно до ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою,

- не спілкуватися із свідками по цьому кримінальному провадженню.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії ухвали до 16.02.2025 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений о 08:00 годині 23.12.2024.

Слідча суддя ОСОБА_1