Справа № 761/7284/25
Провадження № 1-кс/761/5446/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Офісу Генерального ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000924 від 07.10.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 1111 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Офісу Генерального ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000924 від 07.10.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 1111 КК України, про арешт майна, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: на: транспортний засіб ЗАЗ - DAEWOO LANOS, VIN - НОМЕР_1 , червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 ; причіп бортовий, VIN - НОМЕР_3 , червоного кольору державний номерний знак НОМЕР_4 .

Клопотання мотивоване тим, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000924 від 07.10.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 1111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , не погоджуючись з політикою чинної влади в Україні та підтримуючи входження тимчасово окупованих територій України до складу рф, у невстановлений досудовим розслідуванням час але не пізніше 13.05.2022, з метою увійти в коло довіри представників окупаційної адміністрації для подальшого незаконного працевлаштування в лавах так званих правоохоронних органів рф, перебуваючи у м. Херсон (більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено) прийняв рішення сприяти окупаційній адміністрації та виконувати їх злочинні накази.

З цією метою, ОСОБА_5 , у період часу з початку березня 2022 року по 13.05.2022 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) будучи обізнаним про факт ведення рф агресивної війни проти України, невизнання вказаною державою поширення державного суверенітету України на тимчасово окупованій території України, у тому числі Херсонської області, з метою встановлення та утвердження тимчасової окупації частини території України, підтримки рішень та дій держави-агресора, збройних формувань, окупаційної адміністрації держави-агресора, співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та окупаційною адміністрацією, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, які за результатом їх реалізації завдадуть шкоди суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності України, перебуваючи у м. Херсон (більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено) погодився на пропозицію невстановлених осіб, які входили до складу «главное управление министерства внутренних дел Херсонской области», зайняти посаду у незаконному правоохоронному органі «главное управление министерства внутрених дел херсонской области».

Так, 17.05.2022 ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Херсонської області міської територіальної громади за адресою: м. Херсон, вул. Маяковського, буд. 10, добровільно зайняв посаду «временно исполняющего обязанности инспектора отделения участковых инспекторов полиции Днепровского районного отдела полиции Главного управления МВД Херсонской области», а з 12.07.2022 зайняв посаду «временно исполняющего обязанности помощника оперуполномоченного отделения уголовного розыска Днепровского районного отдела полиции Главного управления МВД Херсонской области» у незаконному правоохоронному органі «главное управление министерства внутрених дел херсонской области».

09.05.2023 матеріали кримінального провадження № 0000211 від 12.05.2022 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 1142, ч. 7 ст. 1111, ч.1 ст. 109, ч.2 ст. 1111 КК України прокурором Офісу Генерального прокурора виділені в окреме кримінальне провадження під № 0000479.

08.03.2024 матеріали кримінального провадження № 0000479 від 09.05.2023 за підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 1111 КК України прокурором Офісу Генерального прокурора виділені в окреме кримінальне провадження під №0000208.

07.10.2024 матеріали кримінального провадження № 0000208 від 08.03.2024 у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 1111 КК України прокурором Офісу Генерального прокурора виділені в окреме кримінальне провадження під №0000924.

29.02.2024 ОСОБА_5 , в порядку ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 1111 КК України (публікація від 29.02.2024 в газеті «Урядовий кур`єр», номер видання №44 (7704), а також на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора).

Відповідно до інформування ДВБ НП України підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування та на теперішній час постійно перебуває на тимчасово окупованій території Херсонської області.

Постановою слідчого від 06.03.2023 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у державний та міжнародний розшук, оскільки підозрюваний перебуває на території Херсонської області, яка відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 віднесена до переліку територій, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Як зазначає слідчий в своєму клопотанні, що санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 1111 КК України, що інкриміноване ОСОБА_5 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Таким чином, слідчий в своєму клопотанні просить, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, накласти арешт на вищезазначене майно підозрюваного ОСОБА_5 .

Також слідчий в своєму клопотанні відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України просив розглянути його без участі власника нерухомого майна та зацікавлених осіб для попередження можливості відчуження вказаного майна.

В судове засідання слідчий не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, однак подав до суду заяву, в якій просив здійснити розгляд клопотання без його участі та задовольнити клопотання про арешт майна з підстав у ньому наведених.

Враховуючи те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт не було тимчасово вилучене, то розгляд клопотання відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України можливо здійснити без повідомлення власника майна.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про наступне.

Так, у провадженні Головного слідчого управління Служби безпеки України перебувають матеріали кримінального провадження № 0000924 від 07.10.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 1111 КК України.

Звернення слідчого з клопотанням про арешт на вказане нерухоме майно зумовлено необхідністю забезпечення подальшої можливої конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

При цьому слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Як убачається з витягу з кримінального провадження № 0000924 від 07.10.2024, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості, зокрема, за ч. 7 ст. 1111 КК України.

Слідчий в клопотанні порушує питання про накладення арешту на майно, що належить на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 , а саме, на: транспортний засіб ЗАЗ - DAEWOO LANOS, VIN - НОМЕР_1 , червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 ; причіп бортовий, VIN - НОМЕР_3 , червоного кольору державний номерний знак НОМЕР_4 .

З матеріалів клопотання вбачається, що 29.02.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 1111 КК України у вказаному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим у відповідності до ч. 1 ст. 42 КПК України останній набув статусу підозрюваного у скоєнні згаданого кримінального правопорушення.

Санкція ч. 7 ст. 1111 Кримінального кодексу України, за якою підозрюється ОСОБА_5 , передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

А тому, у разі доведення винуватості ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 1111 КК України, майно, яке належить на праві власності підозрюваному підлягатиме конфіскації у дохід держави.

Крім того, існують реальні ризики передачі та відчуження вказаного майна, передбачені абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Разом з тим, слідчий суддя не знаходить у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

З огляду на наведене та з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 309, 310, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Офісу Генерального ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000924 від 07.10.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 1111 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,яке належить йому на праві власності, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним, а саме:

-транспортний засіб ЗАЗ - DAEWOO LANOS, VIN - НОМЕР_1 , червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 ;

-причіп бортовий, VIN - НОМЕР_3 , червоного кольору державний номерний знак НОМЕР_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Слідчий суддя ОСОБА_1