Справа№740/1564/19
Провадження№1-в/751/465/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року місто Чернігів

СУДДЯ НОВОЗАВОДСЬКОГО РАЙОННОГО СУДУ МІСТА ЧЕРНІГОВА

ОСОБА_1

розглянувши в порядку прийняття заяву засудженого ОСОБА_2 про заміну максимального рівня покарання на середній рівень безпеки покарання, призначеного судом, відповідно до ст. 82 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

10.12.2024 року із державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» до Новозаводського районного суду міста Чернігова надійшла заява засудженого ОСОБА_2 про заміну максимального рівня покарання на середній рівень безпеки покарання, призначеного судом, відповідно до ст. 82 КК України, ст. 101 КВК України, та надання захисника.

Вивчивши зміст заяви, доходжу висновку, що заява засудженого ОСОБА_3 підлягає поверненню з таких підстав.

Вироком Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24 квітня 2023 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257 КК України, і призначено йому покарання:

за ч. 4 ст. 187 КК України у виді 8 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що є його власністю, за виключенням житла.

за ст. 257 КК України у виді 6 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що є його власністю, за виключенням житла.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_2 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років, з конфіскацією всього майна, що є його власністю, за виключенням житла.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з моменту затримання, з 07.11.2018 року.

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 18.07.2024 року, апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_2 залишено без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду міста Чернігова від 24.04.2023 року без змін (т.13 а.с.164-175)

26.07.2024 року із державної установи «Чернігівський слідчий ізолятор» до суду надійшли заяви засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_4 від 28.07.2023 року про ознайомлення із матеріалами кримінального провадження та протоколами судових засідань для вирішення питання про подання касаційної скарги.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 08.05.2023 року засудженим ОСОБА_2 та ОСОБА_4 надано для ознайомлення матеріали судового кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001119 від 30.08.2018 року.

Ухвалами Новозаводського районного суду міста Чернігова від 10.07.2023 року задоволено клопотання ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , засуджених тимчасово залишено у Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» на час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 740/1564/19 (№ 1-кп/751/1/23).

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 01.08.2024 року, засуджених ОСОБА_2 та ОСОБА_4 тимчасово залишено у Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор» на час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 740/1564/19 (№ 1-кп/751/1/23).

Заміна покарання або його невідбутої частини більш м`яким передбачені положеннями статті 82 КК України.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК України ).

Стаття 82 КК України не містить імперативної вказівки на її застосування, а носить рекомендаційний характер і застосовується суддями за наявності усіх умов, передбачених даною статтею і доказів того, що засуджений дійсно заслуговує на застосування до нього ст. 82 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КВК України, залежно від поведінки засудженого і ставлення до праці, в разі залучення до неї, та навчання умови відбування покарання змінюються в межах однієї колонії або шляхом переведення до виправної колонії (сектору) іншого рівня безпеки.

Відповідно до ч. 3 ст. 100 КВК України, зміна умов тримання засудженого шляхом переведення його до виправної колонії (сектору) іншого рівня безпеки здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, за поданням адміністрації виправної колонії, погодженим з керівником територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань. У разі якщо таке подання передбачає переведення засудженого до виправної колонії (сектору) з вищим рівнем безпеки, воно погоджується із спостережною комісією.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 КВК України, засуджені, які стають на шлях виправлення, переводяться:

з приміщень камерного типу в звичайні жилі приміщення колонії максимального рівня безпеки або колонію середнього рівня безпеки - після фактичного відбуття не менше однієї четвертої призначеного судом строку покарання;

із звичайних жилих приміщень колонії максимального рівня безпеки в колонію середнього рівня безпеки - після фактичного відбуття не менше половини призначеного судом строку покарання;

у колоніях мінімального і середнього рівня безпеки - до дільниці соціальної реабілітації після фактичного відбуття:

1) не менше однієї четвертої строку покарання, призначеного судом за нетяжкий злочин;

2) не менше третини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі;

3) не менше половини строку покарання, призначеного судом за особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 107 КВК України, засуджені, які відбувають покарання у виді позбавлення волі, мають право в порядку, встановленому цим Кодексом і нормативно-правовими актами Міністерства юстиції України, зокрема, звертатися до адміністрації з проханням внести подання щодо умовно-дострокового звільнення від відбування покарання чи щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Відповідно п. 3 та 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати зокрема питання про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким, інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно із ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 7-1, 13-1, 13-4, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

У розумінні статей 22, 26 КПК України, сторони кримінального провадження, у тому числі й засуджений, є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом та використовуючи свої права повинні самостійно обстоювати власні правові позиції, права, свободи і законні інтереси засобами, які передбачені цим Кодексом. При цьому, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, вирішує лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до його повноважень, а відтак не може приймати з власної ініціативи заходи щодо збирання, доведення та обґрунтування правових позицій сторін провадження.

Враховуючи, що до заяви засудженим ОСОБА_2 не додано документів, які б підтверджували, що вирок щодо нього виконується у державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор», заяву про заміну максимального рівня покарання на середній рівень безпеки покарання, призначеного судом відповідно до ст. 82 КК України, ст. 101 КВК України подано до Новозаводського районного суду міста Чернігова, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений тимчасово перебуває, за місцем знаходження слідчого ізолятора, зазначені недоліки позбавляють суд можливості прийняти заяву до розгляду, тому заява підлягає поверненню особі, що її надіслала без розгляду.

Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Керуючись статтями 100, 101, 107 КВК України, статтями 22, 26, 537, 539 КПК України, суддя

УХВАЛИЛА:

Заяву засудженого ОСОБА_2 про заміну максимального рівня покарання на середній рівень безпеки покарання, призначеного судом відповідно до ст. 82 КК України повернути особі, що її надіслала.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя: ОСОБА_1