Справа № 301/290/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" лютого 2025 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Іршава кримінальне провадження, що внесене 24 січня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047 відносно

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заріччя, Іршавського району, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, непрацюючого, одруженого, на утриманні 4 неповнолітніх дітей, громадянина України, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

22 січня 2025 року близько 20 години 05 хвилин ОСОБА_3 , знаходячись на території подвір`я за місцем свого проживання, а саме: в АДРЕСА_1 , де в той час знаходилася ОСОБА_5 , в ході конфлікту з останньою, що виник між ними на ґрунті тривалих особистих неприязних відносин, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до потерпілої ОСОБА_5 , правою рукою схопив потерпілу за верхню третину правого плеча та стиснув, після чого, продовжуючи свої протиправні дії, штовхнув потерпілу, в результаті чого вона впала на землю. В той час, коли потерпіла знаходилася в лежачому положенні на землі, ОСОБА_3 ногою наніс їй один удар в кисть лівої руки. В результаті вказаних неправомірних дій ОСОБА_3 спричинив потерпілій ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше як 6 днів.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, фактичні обставини справи не оспорював та показав, що потерпіла є рідною сестрою його дружини, з якою вони тривалий час перебувають у неприязнених відносинах через майнові спори в сім`ї. 22.01.2025 року біля 20 години він з дружиною працював в теплиці, коли дочка повідомила, що до них прийшла жінка, яка хоче поговорити з дружиною. Коли вони з дружиною підійшли на подвір`я, побачили, що там стоїть потерпіла ОСОБА_6 . Вже стемніло, тому рук потерпілої чітко не було видно, але дружині здалося, що потерпіла тримає в руках предмет, схожий на ніж, про що повідомила обвинуваченого. Він особисто не бачив, що в руках потерпілої, але, знаючи характер потерпілої, припускав, що вона знову прийшла сваритися, тому попросив її покинути їх подвір`я. Оскільки потерпіла наполягала на тому, що хоче поговорити з сестрою, яка говорити з нею не хотіла, він взяв потерпілу за верхню третину правого плеча і штовхаючи, намагався вивести її з двору. В цей час потерпіла впала на землю, а він наніс ногою удар у кисть її лівої руки, після чого залишив потерпілу. У вчиненому щиро покаявся, просив потерпілу вибачити його, обіцяв більше не порушувати закон, просив суворо не карати і призначити покарання у виді мінімального штрафу.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні показала, що протягом багатьох років перебуває з сестрою та її чоловіком обвинуваченим ОСОБА_7 у неприязнених відносинах. 22.01.2025 року вирішила прийти до них додому з метою примирення. Біля 20 години вона прийшла на подвір`я будинку своєї сестри і просила дітей покликати маму. Через кілька хвилин до неї вийшов обвинувачений, якому вона пояснила, що бажає поговорити з сестрою, просила її покликати. Однак, обвинувачений силою схватив її за верхню третину правого плеча і штовхнув, від чого вона впала на бетон і вдарилася. Після цього обвинувачений копнув її ногою у ліву руку. З обвинуваченим вона не примирилася і миритися вже не бажає, просила призначити йому суворе покарання.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. Учасникам судового провадження було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши покази обвинуваченого та потерпілої, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження та дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України.

Обираючи обвинуваченому покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Те, що обвинувачений ОСОБА_3 винними себе визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, суд враховує як обставини, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 по справі не встановлено.

При призначенні покарання суд враховує особу винного, а саме: ОСОБА_3 вину визнав, у вчиненому щиро покаявся, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно, має на утриманні четверо неповнолітніх дітей, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває.

Враховуючи наведене, а також, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що покарання у виді штрафу у розмірі, наближеному до максимального, що визначений санкцією ст.125 ч.1 КК України, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Суд вважає, що підстав для призначення більш суворо виду покарання, з числа передбачених санкцією статті, не має.

Цивільний позов потерпілою не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. 368-370, 374, 615 ч.15 КПК України,

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у сумі 680 (шістсот вісімдесят) грн., що відповідає 40 неоподатковуваним мінімумам доходів громадян.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд.

Копія вироку суду після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Потерпіла має право отримати копію вироку в суді.

Головуюча: ОСОБА_1