Справа № 458/21/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1085/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2024 року у м.Львові.

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Турківського районного суду Львівської області від 24 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 ,

з участю: прокурора ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Турківського районного суду Львівської області від 24 вересня 2024 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з часу приведення вироку до виконання. Запобіжний захід до ОСОБА_7 у даній справі не обирався.

Згідно вироку суду, ОСОБА_7 , будучи військовозобов`язаним, у зв`язку з прийняттям Указу Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», затвердженого Законом України від 03 березня 2022 року №2105-ІХ, який неодноразово продовжувався Указами Президента України, останній раз Указом Президента України № 735/2023 від 06 листопада 2023 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації», затвердженого Законом України від 08 листопада 2023 року № 3430-ІХ, будучи належним чином повідомленим про наслідки неявки на загальну мобілізацію, прибувши 15.11.2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 , пройшов військово - лікарську комісію, якою визнаний здоровим та придатним до проходження військової служби. Після проходження медичної комісії, 16.11.2023 року отримавши повістку про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 на відправку 20.11.2023 року на 09:00 год. для проходження військової служби під час мобілізації, ОСОБА_7 діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин, маючи можливість прибути 20.11.2023 року та в подальшому не прибув на відправку до ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим порушив вимоги ст. 65 Конституції України, ст.ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вимоги Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію», тобто ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч ст.336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

На даний вирок суду захисник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати оскаржуваний вирок та звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, на підставі ст. 48 КК України, а кримінальне провадження щодо нього закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КК України.

На підтримку своїх апеляційних вимог захисник, покликаючись на положення ч. 1 ст. 285 КПК, ст.ст. 44, 48 КК, а також роз`яснення, що містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судоми України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», вказує, що станом на дату подання апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 критично оцінивши протиправний характер вчиненого ним діяння, добровільно мобілізувався до лав Збройних Сил України, 20.10.2024 р. прийняв військову присягу у в/ч НОМЕР_1 , та на даний час проходить військову службу.

Отже, ОСОБА_7 станом на дату подання апеляційної скарги не є військовозобов`язаним, а військовослужбовцем. Зазначене підтверджується фотокопією військового квитка ОСОБА_7 . Також вказує, що сторона захисту додатково надасть відповідні підтверджуючі документи після їх отримання.

Стверджує, що наведені вище обставини свідчать, що обстановка, яка оточувала обвинуваченого ОСОБА_7 на момент вчинення кримінального правопорушення, змінилася таким чином, що позитивно впливає на нього і робить маловірогідним вчинення ним нового тотожного або однорідного кримінального правопорушення. У результаті таких змін в житті обвинуваченого ОСОБА_7 істотно змінилась морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до нього заходів кримінально-правового впливу.

При апеляційному розгляді справи обвинувачений та його захисник підтримали подану апеляційну скаргу та просили таку задоволити.

Прокурор заперечив апеляційні вимоги захисника.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, за встановлених місцевим судом обставин, та кваліфікація його дій в апеляційному порядку не оспорюються, а тому судом апеляційної інстанції не переглядаються.

Перевіривши апеляційні доводи сторони захисту щодо можливості звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 на підставі ст.48 КК України від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки, колегія суддів встановила таке.

Як передбачено ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно ст.48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судоми України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», звільнення від кримінальної відповідальності за ст.48 КК можливе у разі, коли особа вперше вчинила злочин

невеликої або середньої тяжкості. Судам слід мати на увазі, що в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила.

При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності.

Для застосування ст.48 КК необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Оскаржуваним вироком ОСОБА_7 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, а саме за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

Згідно апеляційних доводів сторони захисту, станом на дату подання апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_7 критично оцінивши протиправний характер вчиненого ним діяння, добровільно мобілізувався до лав Збройних Сил України, 20.10.2024 прийняв військову присягу у в/ч НОМЕР_1 , та на даний час проходить військову службу.

Наведені обставини підтверджуються даними військового квитка серії НОМЕР_2 , копію якого долучено до апеляційної скарги, і з якого вбачається, що обвинувачений ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мобілізований до лав Збройних Сил України та 20.10.2024 прийняв військову присягу у в/ч НОМЕР_1 (а.с. 88-91).

Отже, з наведених документів вбачається, що на даний час обвинувачений ОСОБА_7 вже є військовослужбовцем та проходить військову службу.

Таким чином, колегія суддів погоджується з апеляційними доводами сторони захисту про те, що з огляду на існування зазначених вище обставин на даний час обстановка, яка оточувала обвинуваченого ОСОБА_7 на момент вчинення кримінального правопорушення, змінилася таким чином, що позитивно впливає на нього і робить маловірогідним вчинення ним нового тотожного або однорідного кримінального правопорушення.

Також є слушними доводи захисника про те, що у результаті таких змін в житті обвинуваченого ОСОБА_7 істотно змінилась морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до нього заходів кримінально-правового впливу.

При цьому колегія суддів враховує, що ОСОБА_7 вчинив нетяжкий злочин, раніше не судимий, вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, на підставі ст.48 КК України у зв`язку із зміною обстановки.

Як передбачено ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 13.08.2019 (справа № 537/1772/17), згідно якої суд апеляційної інстанції не позбавлений обов`язку під час апеляційного розгляду дати оцінку тому, чи виникли й існують підстави та умови для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, навіть якщо таких умов та підстав не існувало до моменту ухвалення вироку.

Апеляційний суд може закрити кримінальне провадження як за матеріалами, що надійшли із суду першої інстанції, так і на підставі нових матеріалів, наданих учасниками процесу або витребуваних самим апеляційним судом.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів проходить до висновку, що вирок Турківського районного суду Львівської області від 24 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 слід скасувати та звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, на підставі ст.48 КК України у зв`язку із зміною обстановки, а кримінальне провадження щодо нього закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Керуючись ст.ст.284, 376, 405, 407, 417, 419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задоволити.

Вирок Турківського районного суду Львівської області від 24 вересня 2024 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, на підставі ст.48 КК України у зв`язку із зміною обстановки.

Кримінальне провадження № 0000057 від 20.11.2023 про обвинувачення ОСОБА_7 за ст. 336 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий:

Судді: