Номер провадження: 11-сс/813/794/25
Справа № 947/9607/25 1-кс/947/3924/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

10 квітня 2025 року м. Одеса

Суддя-доповідач Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_4 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25 березня 2025 року за наслідками розгляду скарги на постанову слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 31 січня 2025 року про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваної у розшук в рамках кримінального провадження №0000106, внесеного до ЄРДР 23 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КПК України,

установив:

Зміст оскарженого судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді було задоволено скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , та скасовано постанову слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 31 січня 2025 року про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розшук в рамках кримінального провадження №0000106, внесеного до ЄРДР 23 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу слідчого судді представник потерпілої ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_4 , подала апеляційну скаргу, в якій зазначив, що не погоджується з ухвалою слідчого судді вважає та просить її скасувати.

Мотиви апеляційного суду.

Розглянувши вказану апеляційну скаргу, суддя-доповідач приходить до таких висновків.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно із ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Положеннями ч. 1 ст. 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

За приписами п. 8 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Питання щодо оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування чітко врегульовані нормами чинного кримінального процесуального закону, які є спеціальними по відношенню до загальних.

Вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено положеннями ст. 309 КПК України. І цей перелік розширеному тлумаченню не підлягає. Водночас, частиною 3 ст. 309 КПК України прямо передбачено, що скарги та інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Положення ч.3 ст. 309 КПК України визнано такими, що відповідають Конституції України (є конституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 5-р/2020 від 17 березня 2020 року.

У свою чергу, відповідно до ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених п. 9-1 ч.1 ст. 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

З поданої апеляційної скарги убачається, що представник потерпілої ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_4 , оскаржує ухвалу слідчого судді за наслідками розгляду скарги на постанову слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 31 січня 2025 року про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваної ОСОБА_7 у розшук в рамках кримінального провадження №0000106, внесеного до ЄРДР 23 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КПК України.

Зважаючи на положення ст. 307, 309 КПК України, ухвала слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25 березня 2025 року в частині розгляду скарги щодо зупинення досудового розслідування, не підлягає апеляційному оскарженню.

Суддя-доповідач враховує посилання апелянта на постанову Другої судової палати ККС ВС від 22 вересня 2022 року по справі № 335/6870/19 (провадження № 51-751 км 22) у якій зазначено про те, що оскарження ухвали слідчого судді про скасування постанови слідчого щодо оголошення підозрюваного у розшук не передбачена КПК України, а тому вона має переглядатися в апеляційному порядку на підставі п. 17 ч.1 ст. 7 та ч.1 ст. 24 КПК України, у той же час вважає за необхідне зауважити наступне.

Однією з характерних рис апеляційного провадження є широка свобода оскарження. Складовою частиною цієї гарантії виступає законодавчо визначене коло учасників кримінального провадження, які, реалізуючи своє диспозитивне право, ініціюють провадження в суді апеляційної інстанції.

Суддя-доповідач акцентує увагу, що у правових висновках, викладених у постанові Великої Палата Верховного Суду від 23 травня 2018 року (справа №237/1459/17) та у постановах Верховного суду України від 12 жовтня 2017 року та ККС ВС від 05 липня 2022 року (справи №5-142кс(15)17; 757/27041/21-к), в яких наголошено, що у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, до яких відсилають положення ч. 3 ст. 309 КПК, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 399 КПК України, не визначено коло суб`єктів апеляційного оскарження вказаних ухвал слідчих суддів.

Водночас, ст. 393 КПК України визначено перелік осіб, які мають право подати апеляційну скаргу. Так, п. 7 ч. 1 зазначеної статті регламентовано, що апеляційну скаргу має право подати потерпілий або його законний представник чи представник у частині, що стосується інтересів потерпілого, але в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції.

При цьому, положення ч. 2 ст. 392 КПК України визнано такими, що відповідають Конституції України (є конституційними), згідно з Рішенням Конституційного Суду №4 р/2019 від 13 червня 2019 року).

При цьому, потерпілий, його законний представник чи представник мають право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді, якщо така ухвала стосується прав, свобод та інтересів потерпілого. Про це зазначено у постанові колегії суддів Третьої судової палати ККС ВС від 10 липня 2023 року у справі № 522/7836/21 (провадження № 51-2328км22).

Отже, для вирішення питання, чи має право представник потерпілої ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_4 , звертатись з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25 березня 2025 року в частині розгляду скарги щодо оголошення підозрюваної у розшук, необхідно враховувати: 1) наявність процесуального статусу в особи, яка звертається з апеляційною скаргою; 2)чи стосується оскаржувана ухвала прав, свобод, інших інтересів особи, яка звертається з апеляційною скаргою; 3) з`ясування змісту об`єктивного та суб`єктивного інтересу учасника кримінального провадження як суб`єкта апеляційного оскарження ухвал слідчого судді тощо.

Як убачається зі змісту оскаржуваної ухвали, ОСОБА_4 , як потерпіла, так і її представник, не заявляли вимоги в суді першої інстанції під час розгляду слідчим суддею скарги захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , на постанову слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 31 січня 2025 року про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваної у розшук в рамках кримінального провадження №0000106, внесеного до ЄРДР 23 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КПК України.

Відповідно до ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Кримінально-процесуальний статус потерпілого, залежно від конкретної стадії кримінального провадження, відрізняється колом його прав та специфікою їх реалізації. Проте, потерпілий на будь-якій стадії кримінального провадження залишається самостійним учасником кримінального провадження, а зміна його процесуального статусу характеризується лише колом його прав, які визначені для різних стадій кримінального провадження, відповідно до ст. 56 КПК України.

Згідно із п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України, стороною кримінального провадження з боку обвинувачення є слідчий, дізнавач, керівник органу досудового розслідування, керівник органу дізнання, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом.

Отже, потерпілий є учасником кримінального та судового провадження, однак, на загальних підставах, але до жодної із сторін кримінального провадження не належить. Лише у випадку, коли прокурор відмовився від підтримання державного обвинувачення в суді, а потерпілий погодився підтримувати обвинувачення в суді, то такий потерпілий користується усіма правами сторони обвинувачення під час судового розгляду (ч. 2 та 4 ст. 340 КПК України). Потерпілий на стадії досудового розслідування правами сторони обвинувачення не наділений та, відповідно, не користується, а перелік його прав та обов`язків передбачено у ст. 56-57 КПК України.

Такий висновок сформульовано у постанові об`єднаної палати ККС ВС від 04 жовтня 2021 року у справі № 756/10189/20 (провадження № 51-517кмо21).

Беручи до уваги вищевикладене, суддя-доповідач приходить до висновку, що представник потерпілої ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_4 , не є особою, яка має право оскаржити в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25 березня 2025 року в частині розгляду скарги щодо оголошення підозрюваної у розшук, у розумінні п. 7 ч. 1 ст. 393 КПК України.

Таке обмеження права на апеляційне оскарження є виправданим і не призводять до обмежень конституційних прав особи, а також не перешкоджатиме здійсненню ефективного досудового розслідування вказаного кримінального провадження, оскільки сторона обвинувачення не позбавлена можливості оскаржити ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25 березня 2025 року у зазначеній частині.

Саме такий підхід, на думку судді-доповідача, відповідатиме основному завданню (призначенню) судово-контрольного провадження, яке знайшло своє нормативне закріплення в КПК України, «здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні» (п. 18 ч. 1 ст.3 КПК України.)

Відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 7, 9, 24, 309,393, 399, 424 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілої ОСОБА_4 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25 березня 2025 року за наслідками розгляду скарги на постанову слідчого СВ ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 31 січня 2025 року про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваної у розшук в рамках кримінального провадження №0000106, внесеного до ЄРДР 23 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КПК України, повернути особі, яка не має права подавати апеляційну скаргу.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2