КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2025 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 05.07.2024,яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Донецьк, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців та покладено на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов представника ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 моральну шкоду в сумі 20 000 (двадцяти тисяч) грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком встановлено, що 10.07.2021 року, приблизно о 12:01 год., водій ОСОБА_6 , керуючи засобом підвищеної небезпеки, а саме технічно справним, не завантаженим автомобілем марки «Peugeut 308», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався прямо в крайній лівій смузі руху, при наявності чотирьох смуг руху, у світлу пору доби, сухого, чистого, асфальтобетонного покриття проїзної частини вул. В.Липківського, зі сторони вул. Л. Толстого, в напрямку вул. Кудряшова в м. Києві. Наблизившись до автоматично регульованого світлофорним об?єктом перехрестя вул. В.Липківського з вул. Кудряшова в м. Києві, водій ОСОБА_6 , не зупиняючись, на зелений сигнал світлофора, почав здійснювати маневр повороту ліворуч в напрямку вул. Кудряшова в м. Києві.

Під час виїзду на зустрічні смуги руху водій ОСОБА_6 , будучи неуважним, неправильно відреагував на зміну дорожньої обстановки, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, продовжив рух, здійснюючи маневр повороту ліворуч, чим грубо порушив вимоги пунктів 10.1; 16.6 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), не надавши перевагу в русі велосипедисту ОСОБА_9 , який рухався прямо також на дозволяючий зелений сигнал світлофора, де відбулося зіткнення.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди велосипедист ОСОБА_9 отримав середнього ступеню тяжкості тілесне ушкодження у вигляді закритої травми лівої ключиці: уламковий перелом ключиці зі зміщенням уламків (згідно з судово-медичним експертним дослідженням КМКБ СМЕ №042-1032-2021 від 15.09.2021 року).

Відповідно до автотехнічного експертного дослідження КНДЕКЦ МВС України №СЕ-19/111-21/33257-ІТ від 16.08.2021 року з технічної точки зору причиною виникнення досліджуваної дорожньо-транспортної пригоди є невідповідності дій водія автомобіля «Peugeot 308», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 вимогам пунктів 10.1; 16.6 ПДР.

Захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_6 покарання у виді обмеження волі на строк один рік, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком один рік, стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_9 моральну шкоду в розмірі п`ять тисяч гривень.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник посилається на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Зокрема зазначає, що судом при призначенні покарання не було враховано наявність пом`якшуючої покарання обставини, а саме щирого каяття, дані, які характеризують особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, позитивно характеризується за місцем проживання, є інвалідом 3 групи, пенсіонером по інвалідності, з моменту вчинення злочину будь-яких інших правопорушень не вчиняв, що говорить про те, що він повністю усвідомив свій вчинок та засуджує його. Вказує, що жодних обставин, які б обтяжували винуватість обвинуваченого не встановлено, а інкриміноване діяння відноситься до нетяжких та неумисних злочинів. Разом з тим, зазначає, що на цей час ОСОБА_10 проходить лікування від онкологічного захворювання, яке потребує грошових витрат. Враховуючи його складне фінансове становище, обвинувачений не має можливості сплатити навіть мінімальний штраф у розмірі трьох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, виправні роботи також не можуть бути застосовані до нього, оскільки він є непрацездатною особою. Також зазначає, судом не врахована обставина щодо вже отриманого відшкодування моральної шкоди потерпілим від страхової компанії, тому вважає, що справедливим буде встановлення розміру для додаткового відшкодування моральної шкоди обвинуваченим у розмірі 5 000 гривень.

В ході апеляційного розгляду захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, та закриття кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, думки учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності якщо з дня вчинення нею кримінального правоворушення, за який передбачено покарання у виді обмеження волі і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Санкція ч.1 ст.286 КК України передбачає можливість призначення покарання у виді обмеження волі, як найсуворіший вид покарання.

Згідно з положеннями ст. 12 КК України, інкриміноване ОСОБА_6 кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, який вчинений ним 10.07.2021.

Відомостей щодо переривання або зупинення строків давності в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Отже, на час апеляційного розгляду минув трирічний строк притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Керуючись ст.ст. 284, 404, 405, 407, 417 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 05.07.2024 скасувати і звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 закрити.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3