Справа № 192/219/24
Провадження № 1-кп/192/59/25
В И Р О К

Іменем України

"10" березня 2025 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-ще Солоне, Солонянського району, Дніпропетровської області кримінальне провадження №0000706, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 грудня 2022 року відносно

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Артиран, Кедабекського, Азербайджанської республіки, громадянина Азербайджанської республіки, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , має середню освіту, фізична особа-підприємець, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ступеню інвалідності немає, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 149 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Стороною обвинувачення ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні таких кримінальних правопорушень.

1 епізод.

ОСОБА_3 у середині листопада 2022 року, більш точний час не встановлений, в денний час доби, поблизу будинку АДРЕСА_2 , помітив ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 уродженця м. Маріуполя Донецької області, якого вирішив завербувати для подальшої експлуатації праці на власних приватних господарствах.

ОСОБА_3 , користуючись уразливим станом потерпілого ОСОБА_7 , який складався з наступних життєвих обставин, а саме: останній був вимушено переміщений із Донецької області, де тривають бойові дії, втратою документів, особистих речей, грошових коштів для існування та власного житла тощо. Під час розмови зі ОСОБА_7 , ОСОБА_3 повідомив йому умови працевлаштування, які не відповідали дійсності, а саме: проживання в належних умовах у будинку, триразове харчування, нормований робочий день з 07 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., з оплатою праці в сумі 2000 грн. 00 коп. на місяць, з щоденним забезпеченням цигарок та алкоголю. При цьому ОСОБА_3 достовірно усвідомлював, що насправді ОСОБА_7 буде проживати на території тваринницької ферми в іншому населеному пункті, працювати ненормований час, без вихідних, з обмеженням контактів із іншими особами та не буде отримувати обіцяну заробітну плату, тим самим ввів в оману ОСОБА_7 , щодо дійсних умов, замовчуючи їх.

Будучи введеним в оману, ОСОБА_7 надав свою згоду на працевлаштування до ОСОБА_3 , після чого останній, визначив місцем перебування ОСОБА_7 тваринницьку ферму, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 .

Того ж дня, ОСОБА_3 та інші невстановлені досудовим розслідуванням особи, привели ОСОБА_7 до підвального приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , де останній перебував деякий час, тим самим переховуючи його від інших осіб. Після чого ОСОБА_3 , організував перевезення ОСОБА_7 на автомобілі до тваринницької ферми, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 .

По прибуттю за вищевказаною адресою, ОСОБА_7 розмістили у будівлі ферми з іншими найманими робітниками, які на той час вже там перебували та працювали різний період.

У приміщенні де перебував ОСОБА_7 разом з іншими особами, окрім двох залізних ліжок без постільного та інших побутових речей, всюди було брудно. Далі в загальному приміщені ферми знаходилась худоба. У приміщені ферми було досить прохолодно, а топили саморобною пічкою «буржуйкою», до вогню підкидали солому та екскременти від овець. Дрова для опалення будівлі доводилось збирати в полі за межами с. Панькове. Воду доводилось брати на вулиці в колодязі. Вікна забиті дошками та сміттям, стіни пошарпані, шпалер не було, харчування складалось з водянистого супу без м`яса та лише зернових каш (ячна, пшона).

З наступного дня та до початку грудня 2022 року, більш точної дати не встановлено, ОСОБА_7 виконував різні роботи на території тваринницької ферми, також випасав овець. Періодично ОСОБА_3 , упродовж дня, перевозив ОСОБА_7 до своїх приватних господарств у с. Кам`яне, Солонянського району, Дніпропетровської області, де останній, разом з іншими особами виконував різні види робіт в теплицях, де вирощувались овочі, на території домоволодіння по АДРЕСА_4 та по АДРЕСА_1 .

Робочий день починався о 06 год. 00 хв. та закінчувався після 18-19 год., без визначеного часу перерви на обід та вихідних. Теплий одяг, взуття, медична допомога не надавалось. Контакти з іншими особами обмежувались, а грошові кошти за виконані роботи ОСОБА_7 не отримав.

Таким чином, у період часу з середини листопада 2022 року по початок грудня 2022 року ОСОБА_3 вчинив протиправні дії по відношенню до потерпілого ОСОБА_7 , які полягали у вербуванні, переховуванні, переміщенні, з метою експлуатації праці, з використанням обману, його уразливого стану.

2 епізод.

05 жовтня 2023 року приблизно о 12 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у м. Дніпрі в районі центрального автовокзалу, розташованого за адресою: м. Дніпро, вул. Курчатова, буд. 10, помітив ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, якого вирішив завербувати для подальшої експлуатації праці на власних приватних господарствах.

ОСОБА_3 , користуючись уразливим станом потерпілого ОСОБА_8 , який складався з наступних життєвих обставин, а саме: останній був сиротою, батьки померли, втратив офіційне працевлаштування у зв`язку із закриттям підприємства, грошових коштів для існування та власного житла не мав. Під час розмови з ОСОБА_8 , ОСОБА_3 повідомив йому умови працевлаштування, які не відповідали дійсності, а саме: проживання в належних умовах у будинку, триразове харчування, нормований робочий день, з оплатою праці в сумі 2000 грн. 00 коп. на місяць, з щоденним забезпеченням цигарок та алкоголю. При цьому ОСОБА_3 достовірно усвідомлював, що насправді ОСОБА_8 буде проживати в будівлі яка не відповідає нормам для проживання, працювати ненормований час, без вихідних, з обмеженням контактів із іншими особами та не буде отримувати обіцяну заробітну плату, тим самим ввів в оману ОСОБА_8 , щодо дійсних умов, замовчуючи їх.

Будучи введеним в оману, ОСОБА_8 надав свою згоду на працевлаштування до ОСОБА_3 , після чого останній, у той же день, тобто 05 жовтня 2023 року приблизно о 15 год. 00 хв. привіз на власному автомобілі та визначив місцем перебування ОСОБА_8 будівлю літньої кухні, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 де також проживали інші особи. Після чого ОСОБА_8 разом із іншими особами виконував різні види робіт в теплицях, де вирощувались овочі, на території домоволодіння по АДРЕСА_4 та по АДРЕСА_1 .

Робочий день починався о 06 год. 00 хв. та закінчувався після 18-19 год., без визначеного часу перерви на обід та вихідних. Теплий одяг, взуття, медична допомога не надавалось. Контакти з іншими особами обмежувались, а грошові кошти за виконані роботи ОСОБА_8 не отримав.

Таким чином, у період часу з 05 жовтня 2023 року до 20 жовтня 2023 року ОСОБА_3 вчинив протиправні дії по відношенню до потерпілого ОСОБА_8 , які полягали у вербуванні, переховуванні, переміщенні, з метою експлуатації праці, з використанням обману, його уразливого стану.

3 епізод.

10 жовтня 2023 року приблизно о 12 год. 00 хв. ОСОБА_3 , поблизу будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , зустрів ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Нікополя, Дніпропетровської області, якого вирішив завербувати для подальшої експлуатації праці на власних приватних господарствах.

ОСОБА_3 , користуючись уразливим станом потерпілого ОСОБА_9 , який складався з наступних життєвих обставин, а саме: останній мешканець м. Нікополь, Дніпропетровської області, де відбуваються постійні артилерійські обстріли, втратив роботу через руйнування внаслідок обстрілів підприємства, необхідністю забезпечувати родину тощо. Під час розмови з ОСОБА_9 , ОСОБА_3 повідомив йому умови працевлаштування, які не відповідали дійсності, а саме: проживання в належних умовах у будинку, триразове харчування, нормований робочий день з 07 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., з оплатою праці в сумі 2000 грн. 00 коп. але з домовленістю оплати праці щотижнево, з щоденним забезпеченням цигарок та алкоголю. При цьому ОСОБА_3 достовірно усвідомлював, що насправді ОСОБА_9 буде проживати в будівлі, яка не відповідає нормам для проживання, працювати ненормований час, без вихідних, з обмеженням контактів із іншими особами та не буде отримувати обіцяну заробітну плату, тим самим ввів в оману ОСОБА_9 , щодо дійсних умов, замовчуючи їх.

Будучи введеним в оману, ОСОБА_9 надав свою згоду на працевлаштування до ОСОБА_3 , після чого останній, визначив місцем перебування ОСОБА_9 тваринницьку ферму, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 .

В той же день ОСОБА_3 перевіз ОСОБА_9 у закритому кузові малотоннажного автомобіля «Газель» до тваринницької ферми, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 . При цьому ОСОБА_3 достовірно усвідомлював, що насправді ОСОБА_9 буде проживати на території тваринницької ферми в іншому населеному пункті, працювати ненормований час, без вихідних, з обмеженням контактів із іншими особами та не буде отримувати обіцяну заробітну плату, тим самим ввів в оману ОСОБА_9 , щодо дійсних умов, замовчуючи їх.

По прибуттю за вищевказаною адресою, ОСОБА_9 розмістили у будівлі ферми з іншими найманими робітниками, які на той час вже там перебували та працювали різний період. Періодично ОСОБА_3 , упродовж дня, перевозив ОСОБА_9 до своїх приватних господарств у с. Кам`яне, Солонянського району, Дніпропетровської області, де останній, разом з іншими особами виконував різні види робіт в теплицях, де вирощувались овочі, на території домоволодіння по АДРЕСА_4 та по АДРЕСА_1 .

Робочий день починався о 06 год. 00 хв. та закінчувався після 18-19 год., без визначеного часу перерви на обід та вихідних. Теплий одяг, взуття, медична допомога не надавалось. Контакти з іншими особами обмежувались, а грошові кошти за виконані роботи ОСОБА_9 не отримав.

Таким чином, у період часу з 10 жовтня 2023 року до 20 жовтня 2023 року ОСОБА_3 вчинив протиправні дії по відношенню до потерпілого ОСОБА_9 , які полягали у вербуванні, переховуванні, переміщенні, з метою експлуатації праці, з використанням обману, його уразливого стану.

4 епізод.

10 жовтня 2023 року приблизно о 12 год. 00 хв. ОСОБА_3 , поблизу будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , зустрів ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Нікополя, Дніпропетровської області, якого вирішив завербувати для подальшої експлуатації праці на власних приватних господарствах.

ОСОБА_3 , користуючись уразливим станом потерпілого ОСОБА_10 , який складався з наступних життєвих обставин, а саме: останній мешканець м. Нікополь, Дніпропетровської області, де відбуваються постійні артилерійські обстріли, втратив роботу через руйнування внаслідок обстрілів підприємства, необхідністю забезпечувати матір пенсійного віку. Під час розмови з ОСОБА_10 , ОСОБА_3 повідомив йому умови працевлаштування, які не відповідали дійсності, а саме: проживання в належних умовах у будинку, триразове харчування, нормований робочий день з 07 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., з оплатою праці в сумі 2000 грн. 00 коп. але з домовленістю оплати праці щотижнево, з щоденним забезпеченням цигарок та алкоголю. При цьому ОСОБА_3 достовірно усвідомлював, що насправді ОСОБА_10 буде проживати на території тваринницької ферми в іншому населеному пункті, працювати ненормований час, без вихідних, з обмеженням контактів із іншими особами та не буде отримувати обіцяну заробітну плату, тим самим ввів в оману ОСОБА_10 , щодо дійсних умов, замовчуючи їх.

Будучи введеним в оману, ОСОБА_10 надав свою згоду на працевлаштування до ОСОБА_3 , після чого останній, визначив місцем перебування ОСОБА_10 тваринницьку ферму, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 .

В той же день ОСОБА_3 перевіз ОСОБА_10 у закритому кузові малотоннажного автомобіля «Газель» до тваринницької ферми, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 . При цьому ОСОБА_3 достовірно усвідомлював, що насправді ОСОБА_10 буде проживати в будівлі, яка не відповідає нормам для проживання, працювати ненормований час, без вихідних, з обмеженням контактів із іншими особами та не буде отримувати обіцяну заробітну плату, тим самим ввів в оману ОСОБА_10 , щодо дійсних умов, замовчуючи їх.

По прибуттю за вищевказаною адресою, ОСОБА_10 розмістили у будівлі ферми з іншими найманими робітниками, які на той час вже там перебували та працювали різний період. Періодично ОСОБА_3 , упродовж дня, перевозив ОСОБА_10 до своїх приватних господарств у с. Кам`яне, Солонянського району, Дніпропетровської області, де останній, разом з іншими особами виконував різні види робіт в теплицях, де вирощувались овочі, на території домоволодіння по АДРЕСА_4 та по АДРЕСА_1 .

Робочий день починався о 06 год. 00 хв. та закінчувався після 18-19 год., без визначеного часу перерви на обід та вихідних. Теплий одяг, взуття, медична допомога не надавалось. Контакти з іншими особами обмежувались, а грошові кошти за виконані роботи ОСОБА_10 не отримав.

Таким чином, у період часу з 10 жовтня 2023 року до 20 жовтня 2023 року ОСОБА_3 вчинив протиправні дії по відношенню до потерпілого ОСОБА_10 , які полягали у вербуванні, переховуванні, переміщенні, з метою експлуатації праці, з використанням обману, його уразливого стану.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_3 по 1 епізоду кваліфіковані за ч. 1 ст. 149 КК України, а саме вербування, переховування, переміщення людини, з метою експлуатації праці, з використанням обману потерпілого, його уразливого стану.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_3 по 2, 3, 4 епізодам кваліфіковані за ч. 2 ст. 149 КК України, а саме вербування, переховування, переміщення людини, з метою експлуатації праці, з використанням обману потерпілого, його уразливого стану, вчинені повторно, щодо кількох осіб.

Обвинувачений в судовому засіданні вину у пред`явленому обвинувачені не визнав, надав суду такі показання:

По 1 епізоду: Він тривалий період проживає в с. Кам`яне, Солонянського району, Дніпропетровської області, є фізичною особою-підприємцем та займається вирощуванням овочів в теплицях та розведенням домашньої худоби (корів, овець). Особисто з потерпілим ОСОБА_7 він незнайомий, вперше побачив його в судовому засіданні. Для підприємницької діяльності він використовує працю найманих працівників, яких офіційно не наймає, але домовляється з ними усно про виконання робіт. При цьому він забезпечує всіх працівників їжею, житлом, сплачує їм оплату про яку вони з ними домовляються на початку робіт в розмірі 2000 грн. 00 коп. в місяць. У разі потреби він надає медичну допомогу, всі працівники забезпечені належними засобами для праці. Також він не контролював чи залишаються працівники чи ні. Він не пам`ятає, чи був в підвалі його будинку ОСОБА_7 чи ні. Його працівник ОСОБА_11 здійснював догляд за худобою, будь-якого іншого обов`язку в нього не було. Неодноразово були випадки, що люди наймались працювати, але їх щось не задовольняло і вони уходили, він нікого не затримував.

По 2 епізоду: Він в 2023 році точну дату не пам`ятає зустрів на автовокзалі потерпілого ОСОБА_8 і розговорившись з ним запропонував йому роботу, оскільки той шукав підробіток. Він на своїй машині відвіз його до АДРЕСА_1 , де він став працювати і пропрацював приблизно 8-9 днів до приїзду працівників поліції. Потерпілий не висловлював жодних претензій щодо умов проживання був забезпечений кімнатою в літній кухні, їжею. В кімнаті де він проживав була пічка на дровах. У потерпілого був мобільний телефон, паспорт його він не забирав. Під час першої розмови потерпілий казав, що має маму в м. Кам`янське, Дніпропетровської області.

По 3 та 4 епізодам: Він вважає, що потерпілого ОСОБА_9 навмисно прислали працівники поліції. В 2023 році точної дати він не пам`ятає, восени, потерпілий разом з потерпілим ОСОБА_10 самостійно прийшли до нього та попросились на роботу, послались на те, що м. Нікополь постійно обстрілюють і вони шукають підробіток. Він погодився і відвіз їх до АДРЕСА_3 на ферму. За допомогою машини він транспортував їх від ферми до теплиць, де потерпілі повинні були прибирати бадилля, яке залишилось після овочів. Там де проживали потерпілі було електропостачання, були пічки. Потерпілі навмисно чекали обшуку і тому не забажали взяти додаткове ліжко, а повідомили, що вони будуть спати разом. Він нікого не тримав і не заставляв працювати, якщо потерпілим не підходили умови проживання, то вони могли спокійно піти, поруч є інші фермера, де вони могли найнятись на роботу. Дійсно іноді привозив потерпілих в закритому вантажному автомобілі. Потерпілі самі вмовляли щоб він взяв їх на роботу, їх ніхто не контролював і вони могли самостійно піти.

Стороною обвинувачення під час визначення обсягу доказів не конкретизовано який саме доказ підтверджує певний епізод пред`явленого обвинувачення, тому судом при визначенні доведеності пред`явленого обвинувачення по кожному епізоду, надається оцінка загальному обсягу доказів наданих стороною обвинувачення на підтвердження пред`явленого обвинувачення.

Під час судового розгляду судом допитано потерпілих та свідків сторони обвинувачення:

Потерпілого ОСОБА_7 , який будучи допитаним в судовому засіданні показав суду, що він в кінці 2022 року йшов пішки з м. Запоріжжя і зайшов до с. Кам`яне, Солонянського району, Дніпропетровської області, де в магазині спитав де є робота. Йому підказали адресу обвинуваченого, він звернувся до нього. Оскільки він перебував в стані алкогольного сп`яніння, його провели до підвалу де він протверезів і де його покормили, після цього син обвинуваченого відвіз його до ферми, село він не пам`ятає, де він став проживати. Мешкав і працював приблизно вісім днів, після чого сам пішов і звернувся до правоохоронних органів. Проживав на фермі в сараї, умови проживання були погані, водопостачання не було, туалету не було, їжа погана, пічки топили екскрементами баранів. Йому обвинувачений дав один станок для гоління і один шматок мила. Обвинувачений обіцяв сплачувати за роботу один раз на тиждень в розмірі 1500 грн. 00 коп., але не сплатив. До нього жодних фізичних заходів не застосовували, вважає, що інші робітники здійснювали на нього психологічний вплив, коли казали, йому ні куди не звертатись. Також він повідомляв іншим робітникам, що він приїхав з м. Маріуполя Донецької області, у зв`язку з бойовими діями в місті. Під час роботи у обвинуваченого він з ним не спілкувався і про неналежні умови не повідомляв, пояснити чому не зміг.

Потерпілого ОСОБА_8 , який будучи допитаним в судовому засіданні показав суду, що восени 2023 року він перебував на автовокзалі в м. Дніпро, і шукав роботу. Він зустрів обвинуваченого і той запропонував йому роботу, на що він погодився, і його обвинувачений на своєму автомобілі відвіз до с. Кам`яне, Солонянського району, Дніпропетровської області. Він працював в теплицях обвинуваченого, умови проживання його задовольняли, було триразове харчування, давали сигарети та спиртне, проживали в підсобних приміщеннях, робочий день був з 07 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. Жодних обмежень в перебуванні не було, можна було піти в будь-який момент. Будь-якого фізичного чи психологічного примусу не було. Мобільного телефону не було бо він його втратив, але ніхто не забороняв мати телефон. Також в нього був його паспорт, ніхто паспорт не забирав. Він мав побоювання, що йому не заплатять за роботу, і тому проробив всього два тижні. Попередньо була домовленість між ним та обвинуваченим, що розмір оплати 2000 грн. 00 коп. один раз на місяць. Також зазначив, що в уразливому стані він не перебував, і просто шукав роботу.

Потерпілого ОСОБА_10 , який будучи допитаним в судовому засіданні показав суду, що в жовтні місяці вони з ОСОБА_9 шукали роботу, оскільки не було роботи в м. Нікополь, Дніпропетровської області. Їм запропонували звернутись до обвинуваченого. Вони приїхали до нього в с. Кам`яне, Солонянського району, Дніпропетровської області де поспілкувались з обвинуваченим, який пообіцяв їм гарну оплату 80 грн. 00 коп. на годину, житло, їжу. Потім з`ясувалось що умови проживання погані, їжа не належної якості, умови праці важкі, оскільки працювати треба було з 07 год. 30 хв. до 18 год. 30 хв. Вихідних не було, декілька разів привозив їх на роботу у вантажному автомобілі з баранами. Психологічного та фізичного тиску не було, але оскільки житло було в іншій місцевості він не знав куди йти. Проти волі його ніхто не тримав. Також обвинувачений в кінці дня видавав спиртне та сигарети, всім однакові частки.

Потерпілого ОСОБА_9 , який будучи допитаним в судовому засіданні показав суду, що в жовтні місяці вони з ОСОБА_10 шукали роботу, оскільки не було роботи в м. Нікополь, Дніпропетровської області. Їм запропонували звернутись до обвинуваченого. Вони приїхали до нього в с. Кам`яне, Солонянського району, Дніпропетровської області де поспілкувались з обвинуваченим, який пообіцяв оплату 2000 грн. 00 коп. по закінченню сезону, житло, їжу. Потім з`ясувалось що умови проживання погані, робочий день протягом 12 годин, їжа не належної якості. Іноді він бачив, як обвинувачений висловлювався нецензурною лайкою. Фізичного впливу на них ніхто не здійснював. Але він вважав, що працівник на ім`я ОСОБА_12 докладав обвинуваченому про все що відбувається з робітниками. Також він переживав, що не отримає коштів, які обіцяв обвинувачений.

Свідка ОСОБА_13 , який будучи допитаним в судовому засіданні показав суду, що він є сином обвинуваченого. Він допомагає батькові реалізовувати овочі, які вирощуються в теплицях. Умови проживання в житлі де живуть люди задовільні, стіни глиняні, побілені, наявна пічка для опалення. Їх мати готує всім смачну їжу, в кімнатах наявний телевізор. Ніхто не забороняє людям спілкуватись з іншими людьми і ніхто людей не тримає проти волі.

Свідка ОСОБА_14 , яка будучи допитаною в судовому засіданні показала суду, що вона є сусідкою обвинуваченого, знає його тривалий час. Жодного разу не бачила, щоб до робітників була застосована якась сила чи примус. Вона часто спілкувалась з робітниками обвинуваченого, вони жодного разу не скаржились, їжа, якою годують робітників задовільна і смачна.

Свідка ОСОБА_15 , який будучи допитаним в судовому засіданні показав суду, що він є сусідом обвинуваченого, в них є неприязні стосунки щодо подій шестирічної давнини, коли корови обвинуваченого заходили на його город. Жодних умов проживання робітників обвинуваченого він не бачив, і з робітниками, які на його думку є особами без визначеного місця проживання він не спілкувався.

Свідка ОСОБА_16 , яка будучи допитаною в судовому засіданні показала суду, що вона проживає по сусідству з фермою обвинуваченого. Бачила, як робітники випасають баранів. Зі слів деяких робітників, обвинувачений їм не сплачував кошти, хто саме вона повідомити не може. У обвинуваченого працював тракторист на ім`я ОСОБА_17 , якого він примушував працювати хворим і той помер.

Свідка ОСОБА_18 , який будучи допитаним в судовому засіданні показав суду, що він тривалий термін працює у обвинуваченого на фермі в с. Панькове, Солонянського району, Дніпропетровської області. Його задовольняють умови проживання і своєчасна оплата, яка складає 2000-3000 грн. на місяць. Жодного примусу фізичного чи психологічного обвинувачений до робітників не застосовує.

Свідка ОСОБА_19 , яка будучи допитаною в судовому засіданні показала суду, що вона працює у обвинуваченого з 2018 року. Умови проживання та харчування задовільні. Оплата своєчасна. З грудня 2022 року по жовтень 2023 року вона не чула від робітників не вдоволення умовами.

Свідка ОСОБА_20 , який будучи допитаним в судовому засіданні показав суду, що він після початку збройної агресії самостійно приїхав до обвинуваченого і влаштувався до нього на роботу. Пропрацював тиждень, умови проживання і харчування його не задовольняли, роботи було багато тому він пішов. Будь-якого застосування фізичного впливу на робітників він не бачив.

Також судом досліджено такі письмові докази надані стороною обвинувачення на підтвердження пред`явленого обвинувачення.

Рапорт оперуповноваженого УМП ГУНП в Дніпропетровській області від 19 грудня 2022 року начальнику УМП ГУНП в Дніпропетровській області щодо звернення до УМП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою ОСОБА_7 , щодо вчинення відносно нього протиправних дій обвинуваченим (Т. 1 а с. 105).

Рапорт про виявлене кримінальне правопорушення начальника УМП ГУНП в Дніпропетровській області від 19 грудня 2022 року начальнику ГУНП в Дніпропетровській області, щодо звернення до УМП ГУНП в Дніпропетровській області громадянина ОСОБА_21 , щодо вчинення відносно нього протиправних дій громадянином Азербайджану ОСОБА_22 (Т. 1 а. с. 106).

Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 18 грудня 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_7 звернувся із заявою про вчинення обвинуваченим відносно нього кримінального правопорушення (Т. 1 а. с. 107).

Протоколом за результатами проведення оперативно технічного заходу - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 25 січня 2023 року відносно ОСОБА_23 (Т. 1 а. с. 108-109).

Протоколом за результатами проведення оперативно технічного заходу - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 25 січня 2023 року відносно ОСОБА_3 , відповідно до якого здійснено зняття інформації з електронних комунікаційних мереж без відома власника, пов`язаного з подоланням системи логічного захисту, з мобільного телефонного номеру НОМЕР_1 , згідно ухвали слідчого судді Дніпровського апеляційного суду від 12 жовтня 2022 року. Згідно вказаного протоколу зафіксовано розмови за вказаним телефонним номером особи, яка позначена як ОСОБА_3 з різними іншими особами (Т. 1 а. с. 110-126).

Рапорт старшого оперуповноваженого УМП ГУНП в Дніпропетровській області від 30 березня 2023 року старшому слідчому СУ ГУНП в Дніпропетровській області, щодо виконання доручення №2/430 від 21 березня 2023 року (Т. 1 а. с. 138-143).

Рапорт старшого оперуповноваженого УМП ГУНП в Дніпропетровській області від 20 вересня 2023 року старшому слідчому СУ ГУНП в Дніпропетровській області, щодо супроводження матеріалів кримінального провадження №0000706 від 19 грудня 2022 року (Т. 1 а. с. 144-145).

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2023 року (резолютивна частина), щодо надання дозволу на проведення обшуку за місцем розміщення людей ОСОБА_24 за адресою: АДРЕСА_3 (Т. 1 а. с. 146).

Протокол обшуку від 20 жовтня 2023 року за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого було виявлено осіб, серед яких був ОСОБА_25 , а також було встановлено, що приміщення в яких проводився обшук пристосовані для житла, але умови для житла відсутні: туалет, водопостачання, побутова техніка, спальні місця облаштовані у вигляді нар, білизна відсутня, відсутні належні умови для приготування та зберігання їжі, відсутні умови для підтримання особистої гігієни, приміщення не захищені від проникнення гризунів та комах. Наявна велика кількість бруду, пошкодження стін, стелі. Неналежне зберігання газового балону (Т. 1 а. с. 147-154).

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 жовтня 2023 року (резолютивна частина), щодо надання дозволу на проведення обшуку за місцем розміщення людей ОСОБА_24 за адресою: АДРЕСА_4 (Т. 1 а. с. 167).

Протокол обшуку від 20 жовтня 2023 року за адресою: АДРЕСА_4 , під час якого встановлено, що об`єктом огляду були теплиці в яких вирощуються овочі та зелені насадження (Т. 1 а. с. 168-174).

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2023 року (резолютивна частина), щодо надання дозволу на проведення обшуку за місцем розміщення людей ОСОБА_24 за адресою: АДРЕСА_1 (Т. 1 а. с. 175).

Протокол обшуку від 20 жовтня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було виявлено осіб, серед яких був ОСОБА_8 , а також було встановлено, що приміщення в яких проводився обшук пристосовані для житла, але умови для житла відсутні. Наявна велика кількість бруду, пошкодження стін, стелі, все в занедбаному стані та непридатне для нормального людського життя (Т. 1 а. с. 176-182).

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2023 року (резолютивна частина), щодо надання дозволу на проведення обшуку в автомобілі ГАЗ номерний знак НОМЕР_2 (Т. 1 а. с. 183).

Протокол обшуку від 20 жовтня 2023 року автомобіля ГАЗ номерний знак НОМЕР_2 , в ході якого нічого не виявлено (Т. 1 а. с. 184-188).

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2023 року (резолютивна частина), щодо надання дозволу на проведення обшуку в автомобілі Mercedes-Benz Vito 111 CDI номерний знак НОМЕР_3 (Т. 1 а. с. 189).

Протокол обшуку від 20 жовтня 2023 року автомобіля Mercedes-Benz Vito 111 CDI номерний знак НОМЕР_3 , в ході якого нічого не виявлено (Т. 1 а. с. 190-195).

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 жовтня 2023 року, щодо надання дозволу на проведення обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 (Т. 1 а. с. 196-197).

Протокол обшуку від 20 жовтня 2023 року домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого було виявлено мобільні телефони, цигарки, карти пам`яті та копії документів (Т. 1 а. с. 198-202).

Постанову про визнання речових доказів від 20 жовтня 2023 року, відповідно до якої визнано речовими доказами вилучене майно за адресою: АДРЕСА_2 , а саме цигарки 12 блоків (в кожному по 10 пачок) «ASTRU», 1 блок (10 пачок) цигарок «MARSHALL», 3 блоки (по 10 пачок) цигарок «ПРИМА» та 5 пачок цигарок «ПРИМА», 4 блокноти з чорновими записами, мобільний телефон «Samsung» IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , з сім картками НОМЕР_6 , НОМЕР_1 , мобільний телефон «iPhone 11» IMEI 1: НОМЕР_7 , IMEI 2: НОМЕР_8 з сім картками НОМЕР_9 , 2 карти пам`яті microSD на 2Gb та 32 Gb, сімхолдери до карток НОМЕР_10 , НОМЕР_11 та НОМЕР_12 , копії документів на ферму на 7 аркушах, 40 блоків (в кожному по 10 пачок) цигарок «ASTRU»;

за адресою: с. Кам`яне, Солонянського району, Дніпропетровської області, вул. Шевченко, буд. 21 - зошит з чорновими записами;

за адресою: с. Панькове, Солонянського району, Дніпропетровської області, вул. Польова, буд. 25, 7 блоків (в кожному по 10 пачок) цигарок «Прима», 270 пачок цигарок «ASTRU», 20 пачок цигарок «MARSHALL», 2 пляшки об`ємом 5 літрів з рідиною прозорого кольору із запахом спирту, 7 зошитів з чорновими документами, папку з документами, а саме паспорт на громадянку РФ ОСОБА_26 , фотокартки, медичні документи, свідоцтво про повну середню освіту, особову медичну книжку (Т. 1 а. с. 213-215).

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2023 року про арешт вказаного майна (Т. 1 а. с. 216-219).

Протокол огляду речей від 23 жовтня 2023 року чорнових записів витрат на робітників та документів на ім`я ОСОБА_27 (Т. 1 а. с. 220-253).

Протокол огляду речей від 23 жовтня 2023 року чорнових записів (Т. 2 а. с. 1-22).

Протокол огляду речей від 23 жовтня 2023 року документів на ім`я ОСОБА_18 (Т. 2 а. с. 23-25).

Протокол огляду речей від 23 жовтня 2023 року зошиту з обкладеною зеленого кольору (Т. 2 а. с. 26-27).

Протокол огляду речей від 23 жовтня 2023 року сім карток НОМЕР_10 , НОМЕР_13 , НОМЕР_12 , карт пам`яті microSD на 2Gb та 32 Gb на яких містяться фотознімки, які не мають відношення до кримінального провадження (Т. 2 а. с. 28).

Постанову про необхідність використання матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій як доказів у кримінальному провадженні від 17 жовтня 2023 року відповідно до якої скасовано гриф секретності з документів і вирішено підготувати клопотання про скасування такого грифу (Т. 2 а. с. 29-34).

Постанови про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - візуальне спостереження за місцем від 29 серпня 2023 року у кількості 4 одиниць (Т. 2 а. с. 35-49).

Постанови про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - візуальне спостереження за річчю від 29 серпня 2023 року у кількості 3 одиниць (Т. 2 а. с. 50-58).

Доручення на проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 29 серпня 2023 року (Т. 2 а. с. 59-60).

Протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за місцем від 02 жовтня 2023 року, відповідно до якого було здійснено «спостереження за місцем», а саме прилеглої території та домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке відбувалось, 08 вересня 2023 року, 09 вересня 2022 року, 11 вересня 2022 року, 12 вересня 2022 року, 15 вересня 2022 року, 16 вересня 2022 року (Т. 2 а. с. 61-65).

Протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за річчю від 02 жовтня 2023 року, відповідно до якого було здійснено «спостереження за річчю», а саме автомобілем Mercedes-Benz Vito сірого кольору номерний знак НОМЕР_3 , яке відбувалось, 08 вересня 2023 року, 09 вересня 2023 року, 11 вересня 2023 року, 12 вересня 2023 року, 15 вересня 2023 року, 16 вересня 2023 року (Т. 2 а. с. 66-70).

Протокол огляду речей від 01 листопада 2023 року, відповідно до якого об`єктом огляду був добровільно наданий ОСОБА_18 мобільний телефон «Huawei», сірого кольору моделі CAN-L11, IMEI 1: НОМЕР_14 , IMEI 2: НОМЕР_15 , SIM-картка НОМЕР_16 , під час огляду встановлено контакти які маються на вказаному телефоні, застосунок «Viber», а також дзвінки абонента (Т. 2 а. с. 81-85).

Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 10 листопада 2023 року, відповідно до якого ОСОБА_8 звернувся із заявою про вчинення обвинуваченим відносно нього кримінального правопорушення (Т. 2 а. с. 86-87).

Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 10 листопада 2023 року, відповідно до якого ОСОБА_9 звернувся із заявою про вчинення обвинуваченим відносно нього кримінального правопорушення (Т. 2 а. с. 88-89).

Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 10 листопада 2023 року, відповідно до якого ОСОБА_10 звернувся із заявою про вчинення обвинуваченим відносно нього кримінального правопорушення (Т. 2 а. с. 89-90).

Протокол проведення слідчого експерименту від 27 листопада 2023 року за участю ОСОБА_7 , під час якого потерпілий показав місце де він зустрівся з обвинуваченим і звідки обвинувачений відвіз його до іншого села на ферму де помістив його проживати, а також показав на теплиці поруч з будинком обвинуваченого де він працював по господарству (Т. 2 а. с. 94-99).

Протокол проведення слідчого експерименту від 30 листопада 2023 року за участю ОСОБА_9 , під час якого потерпілий показав місце де він зустрівся з обвинуваченим і де він працював в теплицях, а також показав місце де він проживав на фермі у обвинуваченого (Т. 2 а. с. 100-105).

Протокол проведення слідчого експерименту від 30 листопада 2023 року за участю ОСОБА_10 , під час якого потерпілий показав місце де він зустрівся з обвинуваченим і де він працював в теплицях, а також показав місце де він проживав на фермі у обвинуваченого (Т. 2 а. с. 106-112).

Протокол проведення слідчого експерименту від 09 грудня 2023 року за участю ОСОБА_8 , під час якого потерпілий показав місце де він працював в теплицях, а також показав місце де він проживав на фермі у обвинуваченого (Т. 2 а. с. 113-117).

Суд з`ясувавши фактичні обставини пред`явленого обвинувачення, дослідивши докази надані стороною обвинувачення на підтвердження вказаних обставин, приходить до таких висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 91 КПК України - у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України передбачено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Положеннями ч. 1 ст. 2 КК України передбачено, що підставою для настання кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Складом кримінального правопорушення визнається сукупність закріплених у законі України про кримінальну відповідальність ознак, за наявності яких реально вчинене суспільно небезпечне діяння визнається кримінальним правопорушенням.

Так, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Статтею 62 Конституції України гарантовано, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначені права і свободи мають своє відображення у загальних засадах кримінального провадження, а саме у презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка відповідно до ч. 1 ст. 17 КПК України полягає у тому, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводи свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 лютого 2019 року № 1-р/2019 у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) ст. 3682 КК зауважив, що елементом принципу презумпції невинуватості є принцип «in dubio pro reo», згідно з яким при оцінюванні доказів усі сумніви щодо вини особи тлумачаться на користь її невинуватості. Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Зі змісту ч. 2 ст. 8 та ч. 5 ст. 9 КПК України випливає, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Яременко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Кобець проти України»).

Розумний сумнів - це такий непереборний сумнів, який залишається у слідчого, прокурора, слідчого судді, суду щодо винуватості обвинуваченого чи підсудного після всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи. Наявність розумного сумніву щодо обґрунтованості обвинувачення не дозволяє будь-якій неупередженій людині, яка міркує з належним розумом і сумлінням, визнати обвинуваченого винним.

Виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Як вбачається з пред`явленого стороною обвинувачення за ч. 1 ст. 149 КК України, сторона обвинувачення стверджує, що ОСОБА_3 , здійснив вербування потерпілого, переховування його від інших, переміщення його, з метою експлуатації праці, використавши його обман та його уразливий стан.

Під час допиту в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 повідомив суду, що він в пошуках роботи перебуваючи в с. Кам`яне, Солонянського району, Дніпропетровської області прийшов за рекомендацію невідомих осіб, яких зустрів на вулиці, до будинку обвинуваченого де поспілкувавшись начебто з сином обвинуваченого попросив надати йому роботу, при цьому оскільки він перебував в стані алкогольного сп`яніння то йому на території будинку обвинуваченого надали їжу і дали протверезіти. При цьому під час одночасного допиту з обвинуваченим потерпілий ОСОБА_7 зазначив, що він самостійно прийшов до обвинуваченого, без будь-якого примусу, він мав можливість звернутись за пошуком роботи і до інших осіб, це було його особисте рішення.

Сторона обвинувачення посилається на те, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення за допомогою обману та уразливого стану потерпілого.

Обман як спосіб вчинення злочину полягає в умисному введенні в оману іншої особи або підтримуванні вже наявної у неї оманливої уяви шляхом передачі інформації, що не відповідає дійсності або замовчування про різні факти, речі, явища тощо з метою схилити цю особу до певної поведінки.

Під час допиту потерпілий повідомив суду, що він вважає був введений в обман тим, що обвинувачений не сплатив йому за роботу яку він виконав, оскільки в нього була домовленість з обвинуваченим про щотижневу оплату праці, але при цьому сам потерпілий повідомив суду, що він особисто до обвинуваченого не звертався з приводу не сплати йому коштів за виконану роботу і просто залишив місце проживання та роботи.

Крім того, як потерпілий ОСОБА_7 так і сам обвинувачений повідомляли суду, що кошти за виконану роботу повинні були надаватись готівкою без будь-яких безготівкових операцій.

У зв`язку з чим суд вважає, що з боку обвинуваченого не було вчинено дій направлених на обман потерпілого, враховуючи, що як повідомив сам потерпілий ОСОБА_7 йому було повідомлено роботу, яку він повинен був виконувати, було показано місце проживання та умови проживання. При цьому будь-якого фізичного та психічного тиску з боку обвинуваченого чи з боку інших осіб за дорученням обвинуваченого по відношенню до потерпілого не застосовувалось, що зазначив сам потерпілий ОСОБА_7 .

Що стосується уразливого стану потерпілого то суд зауважує таке.

Відповідно до примітки 2 до ст. 149 КК України, у статтях 149 та 303 цього Кодексу під уразливим станом особи слід розуміти зумовлений фізичними чи психічними властивостями або зовнішніми обставинами стан особи, який позбавляє або обмежує її здатність усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними, приймати за своєю волею самостійні рішення, чинити опір насильницьким чи іншим незаконним діям, збіг тяжких особистих, сімейних або інших обставин.

Під час допиту потерпілий ОСОБА_7 зазначив, що він був в уразливому стані, оскільки, як мешканець м. Маріуполь, Донецької області, після початку активних бойових дій залишив окуповану територію і не мав засобів для існування.

Суд погоджується, з тим, що особа, яка залишила тимчасово окуповану територію України є особою, яка може перебувати у скрутному матеріальному становищі.

Разом з тим на підтвердження уразливого стану потерпілого ОСОБА_7 стороною обвинувачення не надано жодного доказу, окрім показань самого потерпілого, при цьому потерпілий повідомив, що він будь-яких відомостей про себе обвинуваченому не повідомляв, що також ставить під сумнів ту обставину, що обвинувачений скористався уразливим станом потерпілого. Також стороною обвинувачення не доведено суду, що стан в якому перебував потерпілий ОСОБА_7 не дозволяв йому усвідомлювати свої дії та приймати за своєю волею самостійні рішення.

Та обставина, що потерпілий ОСОБА_7 перед зверненням до будинку обвинуваченого перебував в стані алкогольного сп`яніння і знаходився в невідомій йому місцевості, не ставить його в уразливий стан, оскільки потерпілий не зміг пояснити суду, чому він не звернувся за допомогою до правоохоронних органів, чи до органів місцевого самоврядування.

Тому суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено суду перебування ОСОБА_7 потерпілого в уразливому стані на момент звернення до обвинуваченого.

Також суд звертає увагу на ту обставину, що потерпілий ОСОБА_7 мав і має паспорт, який виданий йому 24 травня 2022 року, тобто за півроку до перебування його у обвинуваченого, і тому потерпілий ОСОБА_7 мав можливість оформити будь-яку допомогу як внутрішньо-переміщена особа з метою покращити свій стан (Т. 1 а. с. 72).

Стосовно експлуатації праці потерпілого ОСОБА_7 суд зазначає таке.

Згідно примітки 1 до ст. 149 КК України, під експлуатацією людини в цій статті слід розуміти всі форми сексуальної експлуатації, використання в порнобізнесі, примусову працю або примусове надання послуг, рабство або звичаї, подібні до рабства, підневільний стан, залучення в боргову кабалу, вилучення органів, проведення дослідів над людиною без її згоди, усиновлення (удочеріння) з метою наживи, примусову вагітність або примусове переривання вагітності, примусове одруження, примусове втягнення у зайняття жебрацтвом, втягнення у злочинну діяльність, використання у збройних конфліктах тощо.

Стороною обвинувачення не надано суду жодного доказу, що обвинувачений використовував примусову працю потерпілого ОСОБА_7 з метою його експлуатації. При цьому сам потерпілий зазначив, що з боку обвинуваченого будь-якого примусу щодо виконання робіт не було.

Щодо проживання потерпілого під час виконання робіт у обвинуваченого в нелюдських умовах та виконання примусової праці та експлуатації потерпілого, то суд зауважує, що окрім показань потерпілого, стороною обвинувачення не надано суду будь-яких доказів умов проживання потерпілого станом на листопад 2022 року, як і не надано доказів, які саме умови праці були у потерпілого під час виконання робіт.

Надані стороною обвинувачення протоколи обшуків складені майже через рік після листопада 2022 року, і на думку суду не підтверджують показання потерпілого, при цьому наданий стороною обвинувачення протокол слідчого експерименту проведений з потерпілим ОСОБА_7 під час якого він показав з відстані де він проживав, без відтворення обставин безпосередньо на місці проживання потерпілого та на місці виконання робіт, не свідчить про нелюдські умови проживання та про умови праці потерпілого ОСОБА_7 в листопаді 2022 року.

У зв`язку з чим суд відкидає вказані докази сторони обвинувачення.

Також судом відкидаються докази сторони обвинувачення, а саме: протокол за результатами проведення оперативно технічного заходу - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 25 січня 2023 року відносно ОСОБА_23 , протокол за результатами проведення оперативно технічного заходу - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 25 січня 2023 року відносно ОСОБА_3 , постанову про визнання речових доказів від 20 жовтня 2023 року, протоколи огляду речей від 23 жовтня 2023 року, протоколи за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за місцем від 02 жовтня 2023 року, протокол огляду речей від 01 листопада 2023 року, оскільки вказані докази не містять будь-якої доказових відомостей щодо пред`явленого обвинувачення за 1 епізодом і тому є неналежними доказами.

Допитані свідки обвинувачення не були свідками подій за участю потерпілого ОСОБА_7 і тому судом за даним епізодом обвинувачення не приймаються.

У зв`язку з чим, суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено суду наявність в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 149 КК України.

Крім того сторона обвинувачення інкримінує ОСОБА_3 вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, а саме, що він здійснив вербування, переховування від інших, переміщення його, з метою експлуатації праці, використавши обман потерпілого ОСОБА_8 та його уразливий стан, вчинивши вказане повторно, щодо кількох осіб.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 зазначив, що він познайомившись на автовокзалі з обвинуваченим коли шукав роботу. Обвинувачений запропонував йому роботу в теплицях щодо збору овочів і зелені та прибирання теплиць після збору врожаю. При цьому будь-якого тиску чи обману з боку обвинуваченого не було. Він добровільно погодився на запропоновані умови, при цьому зазначив, що в уразливому стані він не перебував, мав житло в м. Кам`янське, Дніпропетровської області, шукав роботу в м. Дніпрі тому що там кращі умови. Дійсно є сиротою, але є повнолітнім і жодного тиску з цього приводу не відчуває.

Також потерпілий вважав, що умови житла та роботи, які йому були надані та запропоновані обвинуваченим задовільні і його влаштовували. Єдине занепокоєння яке він відчував, це те що оскільки він був малознайомий з обвинуваченим тому вважав, що той може йому не заплатити за виконану роботу.

Обставини щодо перебування потерпілого ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_1 де він проживав та АДРЕСА_4 де він виконував роботи підтверджуються протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого від 09 грудня 2023 року.

Стороною обвинувачення будь-яких доказів на підтвердження уразливого стану потерпілого ОСОБА_8 на час подій вказаних у фактичних обставинах кримінального правопорушення суду не надано.

Щодо обману потерпілого ОСОБА_8 обвинуваченим ОСОБА_3 .

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які працювали у обвинуваченого в той же період часу, що і потерпілий ОСОБА_8 дали суду показання, що обвинувачений дотримується раніших домовленостей між ним та робітниками і сплачує кошти своєчасно раз в місяць за виконану роботу.

Також свідки підтвердили, що обвинувачений забезпечував їх житлом, триразовим харчуванням, а також надавав за їх проханням засоби гігієни та інші потрібні речі.

Тому суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено, що обвинувачений здійснив вербування, переміщення та переховування потерпілого ОСОБА_8 з використанням обману потерпілого, його уразливого стану.

Та обставина, що обвинувачений не сплатив потерпілому ОСОБА_8 за виконану роботу не свідчить, що обвинувачений використав обман для експлуатації потерпілого враховуючи, що потерпілий ОСОБА_8 пропрацював 15 днів у обвинуваченого, а як зазначив сам потерпілий домовленість щодо виплати коштів за виконану роботу між ним та обвинуваченим була щомісячно тобто після 30 днів роботи.

Стороною обвинувачення не надано суду жодного доказу, що обвинувачений використовував примусову працю потерпілого ОСОБА_8 з метою його експлуатації. При цьому сам потерпілий зазначив, що з боку обвинуваченого будь-якого примусу щодо виконання робіт не було.

З наданих стороною обвинувачення протоколів обшуків від 20 жовтня 2023 року за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_4 , не вбачається будь-яких відомостей, як доказу про використання примусової праці потерпілого ОСОБА_8 .

Щодо умов проживання потерпілого ОСОБА_8 зафіксованих під час обшуку 20 жовтня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , то як вказав сам потерпілий він вважав вказані умови задовільними і вони його влаштовували, при цьому будь-яких доказів щодо санітарного стану приміщень в яких проживав потерпілий (висновків експертів, пояснень спеціалістів, будь-яких замірів щодо житлової площі вказаних приміщень) стороною обвинувачення суду не надано і тому вказані доводи сторони обвинувачення є припущенням.

Стосовно наданих стороною обвинувачення протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за місцем від 02 жовтня 2023 року, відповідно до якого було здійснено «спостереження за місцем», а саме прилеглої території та домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке відбувалось, 08 вересня 2023 року, 09 вересня 2022 року, 11 вересня 2022 року, 12 вересня 2022 року, 15 вересня 2022 року, 16 вересня 2022 року та протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за річчю від 02 жовтня 2023 року, відповідно до якого було здійснено «спостереження за річчю», а саме автомобілем Mercedes-Benz Vito сірого кольору номерний знак НОМЕР_3 , яке відбувалось, 08 вересня 2023 року, 09 вересня 2023 року, 11 вересня 2023 року, 12 вересня 2023 року, 15 вересня 2023 року, 16 вересня 2023 року, то оскільки вказані протоколи складені до обставин кримінального правопорушення зазначених в обвинувальному акті і прокурор під час судового розгляду не зміг пояснити суду, які саме обставини підтверджують вказані докази, тому суд вважає, що вказані докази є неналежними за 2 епізодом.

Інші докази, а саме постанова про визнання речових доказів від 20 жовтня 2023 року, відповідно до якої визнано речовими доказами вилучене майно за адресою: АДРЕСА_2 та п`ять протоколів огляду речей від 23 жовтня 2023 року не містять будь-яких відомостей, що стосується пред`явленого обвинувачення за 2 епізодом і тому також відкидаються судом як неналежні докази.

У зв`язку з чим, суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено суду наявність в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України за 2 епізодом.

Також сторона обвинувачення інкримінує ОСОБА_3 вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, а саме, що він здійснив вербування, переховування від інших, переміщення його, з метою експлуатації праці, використавши обман потерпілого ОСОБА_9 та його уразливий стан, вчинивши вказане повторно, щодо кількох осіб.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 зазначив, що звернутись до обвинуваченого з питання надання роботи йому порадив його знайомий, при цьому зазначити хто саме вказаний знайомий він не зміг. Під час допиту потерпілий ОСОБА_9 зазначав, що обвинувачений обманув його, оскільки вони домовлялись щодо іншого розміру оплати, але він йому коштів не сплатив та через два дні повідомив, що оплата 2000 грн. 00 коп. на кінець сезону. Потерпілий також вказував, що обвинувачений знав про його уразливий стан, оскільки він проживав в м. Нікополь, Дніпропетровської області де відбуваються постійні обстріли.

Разом з тим, стороною обвинувачення на підтвердження уразливого стану потерпілого ОСОБА_9 , а саме, що він проживав в м. Нікополь, Дніпропетровської області, що він втратив місце роботи і перебував, станом на час звернення до обвинуваченого, в скрутному матеріальному становищі будь-яких доказів не надано.

Окрім цього, потерпілий ОСОБА_9 вказував, що обвинувачений при спілкуванні з іншими особами використовував нецензурну лексику. Він неміг залишити місце проживання яке йому визначив обвинувачений, оскільки інші працівники повідомляли йому, що залишати місце проживання та робити не потрібно.

Разом з тим суд звертає увагу на протиріччя в показаннях потерпілого, який повідомляє, що він не міг залишити місце проживання визначене обвинуваченим, при цьому також сам потерпілий повідомляє, що в телефонному режимі він спілкувався з рідними - з дружиною, домовився, щоб йому передали його речі автобусом, самостійно прийшов на зупинку та отримав речі від водія автобусу.

Які саме перешкоди заважали потерпілому ОСОБА_9 повідомити в телефонному режимі будь-яким особам про протиправне утримання його у обвинуваченого або залишити місце проживання та роботи, які визначив йому обвинувачений під час отримання на зупинці речей потерпілий повідомити суду не зміг.

При цьому потерпілий вказував, що з боку обвинуваченого щодо нього будь-якого примусу фізичного чи психологічного характеру не застосовувалось.

Крім того, показання потерпілого ОСОБА_9 в частині, обману його обвинуваченим та використання його уразливого стану для експлуатації не узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які є свідками обвинувачення та які проживали та працювали разом з потерпілим ОСОБА_9 з 10 жовтня 2023 року по 20 жовтня 2023 року, які не підтвердили показання потерпілого, а навпаки показали суду, що умови проживання на їх думку задовільні, будь-яких затримок з виплатою коштів за відпрацьовану роботу не було. Також будь-якого тиску чи примусу на працівників не здійснювалось.

Стосовно умов проживання потерпілого ОСОБА_9 зафіксованих протоколом обшуку від 20 жовтня 2023 року, і на які вказував потерпілий ОСОБА_9 , як неналежні, то суд враховує, що потерпілий не зміг пояснити суду які саме перешкоди заважали йому залишити вказане місце проживання, і чому маючи можливість залишити вказане місце проживання він продовжував там знаходитись, також судом враховано, що стороною обвинувачення будь-яких доказів щодо санітарного стану приміщень в яких проживав потерпілий (висновків експертів, пояснень спеціалістів, будь-яких замірів щодо житлової площі вказаних приміщень) суду не надано і тому вказані доводи сторони обвинувачення є припущенням.

Стосовно примусової праці потерпілого, то суд зауважує, що окрім показань самого потерпілого в частині, що обвинувачений не сплатив йому коштів за виконану роботу, стороною обвинувачення не надано суду будь-яких доказів, що обвинувачений використовував потерпілого для примусової праці.

Протоколами обшуків від 20 жовтня 2023 року теплиць та ферми на яких працював потерпілий не встановлено будь-яких засобів для обмеження входу та виходу осіб, також встановлено, що оглянуті теплиці хоча і мають огорожу, але ворота не зачинені і сама огорожа не є суцільною, тому суд вважає, що стороною обвинувачення не підтверджено суду, що обвинувачений використовував потерпілого ОСОБА_9 для примусової праці з метою експлуатації.

Стосовно інших доказів, а саме протоколів обшуків місця проживання обвинуваченого, його транспортних засобів, то під час проведення вказаних слідчих (розшукових) дій, стороною обвинувачення не встановлено будь-яких доказів на підтвердження пред`явленого обвинувачення за вказаним епізодом, враховуючи, що обшуком транспортних засобів нічого не виявлено, під час обшуку житла обвинувачення виявлено чорнові записи, але яке відношення вказані записи мають до пред`явленого обвинувачення прокурор під час судового розгляду повідомити суду не зміг.

Виявлення під час обшуків цигарки без марок акцизного податку та ємності з речовиною схожою на спирт, підтверджують, показання потерпілого ОСОБА_9 , що обвинувачений надавав кожного вечора після виконання робіт цигарки та спирт робітникам, але не вказує, що таким чином обвинувачений здійснював обман потерпілого, враховуючи, що сам потерпілий зазначав, що про надання щодня цигарок та спирту вони домовлялись з обвинуваченим, коли обговорювали умови роботи.

Стосовно наданого стороною обвинувачення протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за місцем від 02 жовтня 2023 року, відповідно до якого було здійснено «спостереження за місцем», а саме прилеглої території та домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке відбувалось, 08 вересня 2023 року, 09 вересня 2022 року, 11 вересня 2022 року, 12 вересня 2022 року, 15 вересня 2022 року, 16 вересня 2022 року та протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за річчю від 02 жовтня 2023 року, відповідно до якого було здійснено «спостереження за річчю», а саме автомобілем Mercedes-Benz Vito сірого кольору номерний знак НОМЕР_3 , яке відбувалось, 08 вересня 2023 року, 09 вересня 2023 року, 11 вересня 2023 року, 12 вересня 2023 року, 15 вересня 2023 року, 16 вересня 2023 року, то оскільки вказані протоколи складені до обставин кримінального правопорушення зазначених в обвинувальному акті і прокурор під час судового розгляду не зміг пояснити суду, які саме обставини підтверджують вказані докази, тому суд вважає, що вказані докази є неналежними за 3 епізодом.

Інші докази, а саме постанова про визнання речових доказів від 20 жовтня 2023 року, відповідно до якої визнано речовими доказами вилучене майно за адресою: АДРЕСА_2 та п`ять протоколів огляду речей від 23 жовтня 2023 року не містять будь-яких відомостей, що стосується пред`явленого обвинувачення за 3 епізодом і тому також відкидаються судом як неналежні докази.

У зв`язку з чим, суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено суду наявність в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України за 3 епізодом.

Також сторона обвинувачення інкримінує ОСОБА_3 вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України, а саме, що він здійснив вербування, переховування від інших, переміщення його, з метою експлуатації праці, використавши обман потерпілого ОСОБА_10 та його уразливий стан, вчинивши вказане повторно, щодо кількох осіб.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_10 зазначив, що звернутись до обвинуваченого з питання надання роботи йому порадив його знайомий та знайомий ОСОБА_9 , при цьому зазначити хто саме вказаний знайомий він не зміг. Під час допиту потерпілий ОСОБА_10 зазначав, що обвинувачений обманув його, оскільки коштів він не отримав, умови проживання та роботи були незадовільні. Також він незгоден був з тим, що вихідний день, який він просив йому надати разом з ОСОБА_9 , обвинувачений хотів надати комусь одному з них, а не обом разом. Стороною обвинувачення на підтвердження уразливого стану потерпілого ОСОБА_10 , а саме, що він проживав в м. Нікополь, Дніпропетровської області, що він втратив місце роботи і перебував, станом на час звернення до обвинуваченого, в скрутному матеріальному становищі будь-яких доказів не надано.

Також сам потерпілий не зміг пояснити суду, що йому перешкоджало усвідомлювати свої дії чи бездіяльність або керувати ними, під час перебування у обвинуваченого, враховуючи, що як сам він зазначив, фізичного чи психологічного тиску з боку обвинуваченого до нього не застосовувалось.

Разом з тим суд звертає увагу на протиріччя в показаннях потерпілого, який повідомляє, що він не міг залишити місце проживання визначене обвинуваченим оскільки незнав куди йому треба йти, але при цьому у обвинуваченого він перебував разом з потерпілим ОСОБА_9 , який мав мобільний телефон, і зв`язок зі своїми рідними.

Які саме перешкоди заважали потерпілому ОСОБА_10 залишити місце проживання чи місце роботи визначене обвинуваченим потерпілий суду не повідомив.

Посилання на те, що він був втомлений після дня роботи в теплицях обвинуваченого, і тому в нього лише хватало сил на вживання спиртного яке йому давав обвинувачений і на сон, не свідчить про уразливий стан потерпілого.

Крім того, показання потерпілого ОСОБА_10 в частині, обману його обвинуваченим та використання його уразливого стану для експлуатації не узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які є свідками обвинувачення та які проживали та працювали разом з потерпілим ОСОБА_10 з 10 жовтня 2023 року по 20 жовтня 2023 року, які не підтвердили показання потерпілого, а навпаки показали суду, що умови проживання на їх думку задовільні, будь-яких затримок з виплатою коштів за відпрацьовану роботу не було. Також будь-якого тиску чи примусу на працівників не здійснювалось.

Стосовно умов проживання потерпілого ОСОБА_10 зафіксованих протоколом обшуку від 20 жовтня 2023 року, і на які вказував потерпілий ОСОБА_10 , як неналежні, то суд враховує, що потерпілий не зміг пояснити суду які саме перешкоди заважали йому залишити вказане місце проживання, і чому маючи можливість залишити вказане місце проживання він продовжував там знаходитись, також судом враховано, що стороною обвинувачення будь-яких доказів щодо санітарного стану приміщень в яких проживав потерпілий (висновків експертів, пояснень спеціалістів, будь-яких замірів щодо житлової площі вказаних приміщень) суду не надано і тому вказані доводи сторони обвинувачення є припущенням.

Стосовно примусової праці потерпілого, то суд зауважує, що окрім показань самого потерпілого в частині, що обвинувачений не сплатив йому коштів за виконану роботу, стороною обвинувачення не надано суду будь-яких доказів, що обвинувачений використовував потерпілого для примусової праці.

Протоколами обшуків від 20 жовтня 2023 року теплиць та ферми на яких працював потерпілий не встановлено будь-яких засобів для обмеження входу та виходу осіб, також встановлено, що оглянуті теплиці хоча і мають огорожу, але ворота не зачинені і сама огорожа не є суцільною, тому суд вважає, що стороною обвинувачення не підтверджено суду, що обвинувачений використовував потерпілого ОСОБА_10 для примусової праці з метою експлуатації.

Стосовно інших доказів, а саме протоколів обшуків місця проживання обвинуваченого, його транспортних засобів, то під час проведення вказаних слідчих (розшукових) дій, стороною обвинувачення не встановлено будь-яких доказів на підтвердження пред`явленого обвинувачення за вказаним епізодом, враховуючи, що обшуком транспортних засобів нічого не виявлено, під час обшуку житла обвинувачення виявлено чорнові записи, але яке відношення вказані записи мають до пред`явленого обвинувачення прокурор під час судового розгляду повідомити суду не зміг.

Виявлення під час обшуків цигарки без марок акцизного податку та ємності з речовиною схожою на спирт, підтверджують, показання потерпілого ОСОБА_10 , що обвинувачений надавав кожного вечора після виконання робіт цигарки та спирт робітникам, але не вказує, що таким чином обвинувачений здійснював обман потерпілого, враховуючи, що сам потерпілий зазначав, що про надання щодня цигарок та спирту вони домовлялись з обвинуваченим, коли обговорювали умови роботи.

Стосовно наданих стороною обвинувачення протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за місцем від 02 жовтня 2023 року, відповідно до якого було здійснено «спостереження за місцем», а саме прилеглої території та домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке відбувалось, 08 вересня 2023 року, 09 вересня 2022 року, 11 вересня 2022 року, 12 вересня 2022 року, 15 вересня 2022 року, 16 вересня 2022 року та протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії спостереження за річчю від 02 жовтня 2023 року, відповідно до якого було здійснено «спостереження за річчю», а саме автомобілем Mercedes-Benz Vito сірого кольору номерний знак НОМЕР_3 , яке відбувалось, 08 вересня 2023 року, 09 вересня 2023 року, 11 вересня 2023 року, 12 вересня 2023 року, 15 вересня 2023 року, 16 вересня 2023 року, то оскільки вказані протоколи складені до обставин кримінального правопорушення зазначених в обвинувальному акті і прокурор під час судового розгляду не зміг пояснити суду, які саме обставини підтверджують вказані докази, тому суд вважає, що вказані докази не є належними за 4 епізодом.

Інші докази, а саме постанова про визнання речових доказів від 20 жовтня 2023 року, відповідно до якої визнано речовими доказами вилучене майно за адресою: АДРЕСА_2 та п`ять протоколів огляду речей від 23 жовтня 2023 року не містять будь-яких відомостей, що стосується пред`явленого обвинувачення за 4 епізодом і тому також відкидаються судом як неналежні докази.

У зв`язку з чим, суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено суду наявність в діях обвинуваченого складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 149 КК України за 4 епізодом.

Відповідно до ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом. Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Враховуючи викладене суд вважає, що стороною обвинувачення повністю не доведено суду наявність в діях обвинуваченого складів кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 149 КК України та ч. 2 ст. 149 КК України.

Таким чином, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження наявності складів кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 149 КК України в діях ОСОБА_3 стороною обвинувачення суду не надано, тому це є підставою, у відповідність до п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, для ухвалення виправдувального вироку.

Оскільки судом по кримінальному провадженню не ухвалюється обвинувальний вирок і з огляду на положення ст. 124 КПК України, суд не стягує з обвинуваченого процесуальні витрати в розмірі: 9087 грн. 36 коп. за проведення судової експертизи №4146-23 від 15 грудня 2023 року, а відносить їх за рахунок держави (Т. 3 а. с. 107).

При вирішенні долі речових доказів, суд враховує положення ч. 9 ст. 100 КПК України, згідно якої питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Як зазначалось судом постановою слідчого від 20 жовтня 2023 року визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження цигарки 12 блоків (в кожному по 10 пачок) «ASTRU», 1 блок (10 пачок) цигарок «MARSHALL», 3 блоки (по 10 пачок) цигарок «ПРИМА» та 5 пачок цигарок «ПРИМА», 4 блокноти з чорновими записами, мобільний телефон «Samsung» IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , з сім картками НОМЕР_6 , НОМЕР_1 , мобільний телефон «iPhone 11» IMEI 1: НОМЕР_7 , IMEI 2: НОМЕР_8 з сім картками НОМЕР_9 , 2 карти пам`яті microSD на 2Gb та 32 Gb, сімхолдери до карток НОМЕР_10 , НОМЕР_11 та НОМЕР_12 , копії документів на ферму на 7 аркушах, 40 блоків (в кожному по 10 пачок) цигарок «ASTRU»; зошит з чорновими записами, 7 блоків (в кожному по 10 пачок) цигарок «Прима», 270 пачок цигарок «ASTRU», 20 пачок цигарок «MARSHALL», 2 пляшки об`ємом 5 літрів з рідиною прозорого кольору із запахом спирту, 7 зошитів з чорновими документами, папку з документами, а саме паспорт на громадянку РФ ОСОБА_26 , фотокартки, медичні документи, свідоцтво про повну середню освіту, особову медичну книжку, враховуючи, що вказане майно вилучене у обвинуваченого і суд виправдовує обвинуваченого за пред`явленим обвинуваченням, тому вказане майно слід повернути обвинуваченому, попередньо, у відповідність до ст. 174 КПК України, скасувавши арешт накладений на нього ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2023 року.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлявся, запобіжний захід застосований до обвинуваченого ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2023 року закінчив строк своєї дії.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати невинуватим у пред`явленому обвинувачені у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 149 КК України та виправдати його на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК Україниу зв`язку з недоведеністю наявності в діяннях обвинуваченого складів кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 149 КК України.

Речові докази:

-цигарки 12 блоків (в кожному по 10 пачок) «ASTRU», 1 блок (10 пачок) цигарок «MARSHALL», 3 блоки (по 10 пачок) цигарок «ПРИМА» та 5 пачок цигарок «ПРИМА», 4 блокноти з чорновими записами, мобільний телефон «Samsung» IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , з сім картками НОМЕР_6 , НОМЕР_1 , мобільний телефон «iPhone 11» IMEI 1: НОМЕР_7 , IMEI 2: НОМЕР_8 з сім картками НОМЕР_9 , 2 карти пам`яті microSD на 2Gb та 32 Gb, сімхолдери до карток НОМЕР_10 , НОМЕР_11 та НОМЕР_12 , копії документів на ферму на 7 аркушах, 40 блоків (в кожному по 10 пачок) цигарок «ASTRU»; зошит з чорновими записами, 7 блоків (в кожному по 10 пачок) цигарок «Прима», 270 пачок цигарок «ASTRU», 20 пачок цигарок «MARSHALL», 2 пляшки об`ємом 5 літрів з рідиною прозорого кольору із запахом спирту, 7 зошитів з чорновими документами, папку з документами, а саме паспорт на громадянку РФ ОСОБА_26 , фотокартки, медичні документи, свідоцтво про повну середню освіту, особову медичну книжку - повернути ОСОБА_3 .

Скасувати арешт накладений на цигарки 12 блоків (в кожному по 10 пачок) «ASTRU», 1 блок (10 пачок) цигарок «MARSHALL», 3 блоки (по 10 пачок) цигарок «ПРИМА» та 5 пачок цигарок «ПРИМА», 4 блокноти з чорновими записами, мобільний телефон «Samsung» IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , з сім картками НОМЕР_6 , НОМЕР_1 , мобільний телефон «iPhone 11» IMEI 1: НОМЕР_7 , IMEI 2: НОМЕР_8 з сім картками НОМЕР_9 , 2 карти пам`яті microSD на 2Gb та 32 Gb, сімхолдери до карток НОМЕР_10 , НОМЕР_11 та НОМЕР_12 , копії документів на ферму на 7 аркушах, 40 блоків (в кожному по 10 пачок) цигарок «ASTRU»; зошит з чорновими записами, 7 блоків (в кожному по 10 пачок) цигарок «Прима», 270 пачок цигарок «ASTRU», 20 пачок цигарок «MARSHALL», 2 пляшки об`ємом 5 літрів з рідиною прозорого кольору із запахом спирту, 7 зошитів з чорновими документами, папку з документами, а саме паспорт на громадянку РФ ОСОБА_26 , фотокартки, медичні документи, свідоцтво про повну середню освіту, особову медичну книжку ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2023 року.

Скасувати заборону володіння, користування, розпорядження накладені на цигарки 12 блоків (в кожному по 10 пачок) «ASTRU», 1 блок (10 пачок) цигарок «MARSHALL», 3 блоки (по 10 пачок) цигарок «ПРИМА» та 5 пачок цигарок «ПРИМА», 4 блокноти з чорновими записами, мобільний телефон «Samsung» IMEI 1: НОМЕР_4 , IMEI 2: НОМЕР_5 , з сім картками НОМЕР_6 , НОМЕР_1 , мобільний телефон «iPhone 11» IMEI 1: НОМЕР_7 , IMEI 2: НОМЕР_8 з сім картками НОМЕР_9 , 2 карти пам`яті microSD на 2Gb та 32 Gb, сімхолдери до карток НОМЕР_10 , НОМЕР_11 та НОМЕР_12 , копії документів на ферму на 7 аркушах, 40 блоків (в кожному по 10 пачок) цигарок «ASTRU»; зошит з чорновими записами, 7 блоків (в кожному по 10 пачок) цигарок «Прима», 270 пачок цигарок «ASTRU», 20 пачок цигарок «MARSHALL», 2 пляшки об`ємом 5 літрів з рідиною прозорого кольору із запахом спирту, 7 зошитів з чорновими документами, папку з документами, а саме паспорт на громадянку РФ ОСОБА_26 , фотокартки, медичні документи, свідоцтво про повну середню освіту, особову медичну книжку ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2023 року

Процесуальні витрати в розмірі 9807 (дев`ять тисяч вісімсот сім) грн. 36 (тридцять шість) коп. за проведення судової експертизи №4146-23 від 15 грудня 2023 року віднести за рахунок держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору, направити потерпілим.

Головуючий: суддя ОСОБА_1