Справа № 461/879/25
Провадження № 1-кп/461/320/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2025 року м. Львів

Галицький районний суд міста Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Львові кримінальне провадження №0000292 відомості про яке внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 24.01.2025 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, не працюючого, з повною середньою освітою, військовозобов`язаного, неодруженого, утриманців не маючого, інвалідності не маючого, не адвоката, не депутата, не нотаріуса, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

де сторонами кримінального провадження є:

зі сторони обвинувачення - прокурор ОСОБА_4 ,

зі сторони захисту

обвинувачений ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

учасники провадження потерпілі ОСОБА_7 та ТзОВ «Овація», в особі представника ОСОБА_8 ,

за участю прокурора, обвинуваченого та захисника,

ВСТАНОВИВ:

31 січня 2025 року до Галицького районного суду міста Львова з Галицької окружної прокуратури міста Львова надійшов обвинувальний акт та додані до нього матеріали в кримінальному провадженні № 0000292 відомості про яке внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань 24.01.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

03 лютого 2025 року ухвалою суду призначено підготовче судове засідання.

У ході підготовчого судового засідання сторони судового провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечили.

Дослідивши обвинувальний акт, заслухавши думку сторін та учасників судового провадження, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 31 КПК України кримінальне провадження підлягає розгляду суддею одноособово.

Підстави, передбачені ст.284 КПК України для закриття провадження, відсутні. Угод про визнання винуватості чи про примирення в порядку ст.ст.468-475 КПК України до суду не надходило.

Проти відкритого судового розгляду учасники підготовчого провадження не заперечили.

Судом з`ясовано питання про склад осіб, які братимуть участь в судовому розгляді, та визначено, що проведення судового розгляду буде здійснюватися суддею одноособово.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечили, просили застосувати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника щодо заявленого клопотання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований в тому числі до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.

Поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).

Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 25.01.2024 відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави в розмірі 181 680 грн., терміном до 24.03.2024.

Суд зазначає, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 не має постійного місця праці та проживання, відтак може переховуватися від органів досудового розслідування та суду чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

З урахуванням викладеного, особи обвинуваченого, обставин вчинення кримінального правопорушення, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_5 , суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 КПК України ризикам переховування обвинуваченого від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, а відтак клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. Таким чином, на підставі ч. 3 ст. 183 КПК України суд дійшов висновку про необхідність визначення розміру застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Враховуючи особу обвинуваченого, його майновий стан, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, на підставі п.2 ч.5 ст.182 КПК України, суд вважає, що слід залишити без змін раніше визначену ухвалою суду від 25.01.2025 року заставу в розмірі 60 (шістдесяти) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 181 680 грн. (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят гривень), яка буде достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього КПК України обов`язків.

Такий розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стимулюючим засобом сприяння обвинуваченому бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Також слід залишити без змін умови звільнення ОСОБА_5 в разі внесення застави, які визначені ухвалою суду від 25.01.2025 року.

Відтак судом вчинено всі необхідні дії з підготовки кримінального провадження до судового розгляду, а тому наявні достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 181, 183-186, 184, 194, 291, 314, 331, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Закінчити підготовче провадження та призначити кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщені Галицького районного суду м. Львова на 10 годину 30 хвилин 21 лютого 2025 року.

Клопотання прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_4 задоволити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19», строком на 60 діб, тобто до 06.04.2025 включно.

Заставу визначену ухвалою суду від 25.01.2025 року в розмірі 60 (шістдесяти) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) та умови звільнення в разі внесення застави, визначені ухвалою суду від 25.01.2025 року залишити без змін.

Строк дії ухвали становить до 06.04.2025 включно.

В судове засідання викликати сторони та учасників провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено та підписано 06 лютого 2025 року.

СУДДЯ ОСОБА_9