УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1533/24

1-кп/609/28/2025

17 квітня 2025 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Шумськ клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, учня 7 класу Бірківської гімназії Шумської міської ради, раніше не судимого, у зв`язку з вчиненням суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України та до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Рим (Італія), жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, учня 7-А класу Шумського ліцею Шумської міської ради, раніше не судимого, у зв`язку з вчиненням суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 127, ч. 4 ст. 301-1 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000443 від 01 жовтня 2024 року, за участю сторін:

прокурора: ОСОБА_5

малолітніх осіб, які не досягли віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність: ОСОБА_3

ОСОБА_4

законного представника

малолітнього ОСОБА_3 : ОСОБА_3

захисника

малолітнього ОСОБА_3 : адвоката ОСОБА_6

законного представника

малолітнього ОСОБА_4 : ОСОБА_7

захисника малолітнього ОСОБА_4 : адвоката ОСОБА_8

законного представника

малолітнього потерпілого: ОСОБА_9

представника

малолітнього потерпілого: адвоката ОСОБА_10

представника служби у справах дітей

Шумської міської ради: ОСОБА_11

представника підрозділу ювенальної превенції Кременецького РВП ГУНП в

Тернопільській області: ОСОБА_12

психолога: ОСОБА_13

В С Т А Н О В И В :

03.07.2024 близько 18.00 год. ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із малолітніми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебував на території колишньої ферми, що в с. Новостав Кременецького району Тернопільської області. У цей час ОСОБА_4 та ОСОБА_3 нанесли ОСОБА_14 побої. Після чого у ОСОБА_4 виник протиправний умисел на вчинення насильницьких дії відносно малолітнього ОСОБА_14 та примушування малолітньої особи до участі у створенні дитячої порнографії з метою її розповсюдження. Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 погрожуючи фізичною розправою, змусив ОСОБА_14 всупереч його волі взяти статевий член ОСОБА_3 в рот, знімаючи це все на відео на своєму мобільному телефоні.

ОСОБА_14 в силу свого малолітнього віку і фізичного стану не міг захиститись, та змушений був виконати вимоги ОСОБА_4 , в результаті чого пережив сильні моральні страждання у зв`язку з посяганням на його статеву недоторканність та приниженням його гідності.

Тобто, ОСОБА_4 вчинив відносно ОСОБА_14 суспільно-небезпечне діяння, спрямоване на заподіяння йому морального страждання з метою примусити його вчинити дії, що суперечать його волі, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.127 КК України.

У подальшому, створивши 03.07.2024 о 18.26 год. відеозапис із назвою відеофайлу «2_671961229.mp4», який містить сцену порнографічного характеру, ОСОБА_4 у період з 03.07.2024 до невстановленого слідством часу розповсюджував її через соціальні мережі (Інтернет), а саме, за допомогою мобільного застосунку «TELEGRAM» ( контакти «Богдан», «Саша», «Кирил» та НОМЕР_1 ( що належить ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жительці АДРЕСА_3 ).

Таким чином ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.301-1 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 , 14 вересня 2012 року, вчинив суспільно небезпечні діяння, що підпадають під ознаки діянь, передбачених ч. 1 ст. 127, ч. 4 ст. 301-1 КК України, однак повідомлення про підозру йому не оголошувалось у зв`язку з тим, що він не досягнув віку кримінальної відповідальності.

03.07.2024 близько 18.00 год малолітній ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом із малолітніми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебував на території колишньої ферми, що в с. Новостав Кременецького району Тернопільської області. У цей час ОСОБА_4 та ОСОБА_3 нанесли побої ОСОБА_14 . Після чого у ОСОБА_3 виник протиправний умисел на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних з оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди. Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 оголив свої геніталії, а ОСОБА_4 , погрожуючи фізичною розправою, змусив малолітнього ОСОБА_14 всупереч його волі взяти статевий член ОСОБА_3 в рот.

Продовжуючи свої неправомірні дії ОСОБА_3 03.07.2024 близько 18.26 год., перебуваючи на території недіючої ферми, що в с. Новостав Кременецького району Тернопільської області, достовірно знаючи, що малолітній ОСОБА_14 не досяг чотирнадцятирічного віку, здійснив з ним оральний статевий акт з використанням власних геніталій.

Таким чином, у діях ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наявні ознаки суспільно небезпечного діяння, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 4 ст. 152 КК України, однак повідомлення про підозру йому не оголошувалось у зв`язку з тим, що він не досягнув віку кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання про застосування до малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру у виді застереження та передачі під нагляд батькам, вважаючи, що саме такий вид примусових заходів є достатнім та необхідним для попередження вчинення малолітніми нового кримінального правопорушення.

В судовому засіданні малолітній ОСОБА_4 вину у вчиненому визнав частково, заперечив щодо вчинення ним суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діянь, передбачених ч. 1 ст. 127 КК України, на чому наголошували його законний представник та захисник. Стверджував, що насильницьких дій не вчиняв, це відбувалося у формі гри, під час якої він хотів злякати ОСОБА_14 , говорячи, що втопить його. Крім того ОСОБА_4 зазначив, що кидав ОСОБА_14 на землю також граючись із ним. Разом з тим, повідомив, що за це він пропонував потерпілому кошти.

Законний представник малолітнього ОСОБА_4 його мати ОСОБА_7 просила суд передати сина під її нагляд, проте наголосила, що суспільне небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діянь, передбачених ч. 1 ст. 127 КК України її син не вчиняв. Згідна лише з тим, що ОСОБА_16 вчинив діяння, передбачене ч.4 ст.301-1 КК України.

Захисник малолітнього ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_8 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання не заперечив, проте зауважив, що малолітній ОСОБА_4 суспільне небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діянь, передбачених ч. 1 ст. 127 КК України не вчиняв. Факт вчинення ОСОБА_4 сусупільно-небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.301-1 КК України, не заперечував.

В судовому засіданні малолітній ОСОБА_3 вину у вчиненому визнав повністю та щиро розкаявся, просив передати його під нагляд матері.

Законний представник малолітнього ОСОБА_3 його мати ОСОБА_17 просила суд передати сина під її нагляд, обіцяла забезпечити належний догляд за ним, приділяти більшу увагу його вихованню та розвитку.

В судовому засіданні захисник малолітнього ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_6 не заперечив проти задоволення клопотання.

Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_14 , ОСОБА_9 та його представник - адвокат ОСОБА_10 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання не заперечували.

Заслухавши думку учасників судового провадження, оглянувши та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у вчиненні суспільно небезпечних діянь, що підпадають під ознаки діянь, передбачених ч. 1 ст. 127, ч. 4 ст. 301-1, ч.4 ст.152 КК України окрім визнання останніми своєї винуватості, підтверджується також дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами в кримінальному провадженні, а саме:

-відеозаписом допиту потерпілого ОСОБА_18 , проведеного відповідно до вимог ст.225 КПК України на підставі ухвали слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області. З допиту вбачається, що малолітній потерпілий влітку грався разом з ОСОБА_19 та ОСОБА_20 . В ході допиту ОСОБА_14 повідомив, що ОСОБА_16 залякував його, погрожуючи втопити та застосувати фізичну розправу. Після чого, ОСОБА_16 , попередньо погрожуючи та кинувши на землю, вдарив ОСОБА_14 по обличчю і примусив взяти в рот статевий член ОСОБА_3 . Під час допиту потерпілий ОСОБА_14 намалював малюнок, по якому описав розвиток події та роль учасників. Зазначив, що ОСОБА_4 зняв на відео процес орального статевого акту з ним. Крім того, потерпілий повідомив, що до цієї події ОСОБА_21 робив інші відео за участю ОСОБА_14

-протоколом огляду відеозапису допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_14 від 15.10.2024, у якому викладено вказані покази малолітнього потерпілого ОСОБА_14 та підтверджують вищевикладені факти.

-Листом Центру соціально-психологічної реабілітації дітей служби у справах дітей Тернопільської обласної державної адміністрації, яким органу досудового розслідування скеровано малюнок потерпілого ОСОБА_22 , який він намалював при допиті.

-Психологічним висновком спеціаліста №17/Б від 18.10.2024 за результатами проведення допиту малолітньої особи ОСОБА_14 , з якого вбачається, що в процесі допиту спостерігалося включення захисного механізму психіки, зокрема уникнення при необхідності розповісти про відео. Ознаки: довгі паузи, короткий виклад без деталей.

Крім того, в процесі допиту ОСОБА_18 зафіксовані ознаки психотравмувальної події:

1.Безпосередній досвід переживання травматичних подій (загроза життю, тілесній цілісності, зокрема, погрози забити, побиття, дії сексуального характеру, сприйняття ОСОБА_23 ситуації, як такої, що його хотіли втопити) зі слів дитини.

2.Абсолютно нова інформація ( ОСОБА_23 змалював дії сексуального характеру), яка вимагає значних ресурсів психіки, аби інтегруватися в досвід.

3.Порушення відчуття безпеки загроза життю.

Також у висновку вказано, що ОСОБА_14 відтворює обставини події, місце, час, спосіб, осіб. У розповіді наявні наступні критерії пережитого досвіду: неструктурований виклад інформації, твердження є стислоутворюючими, наявні контекстуальні вставки, зокрема, події, які відбувалися вплітаються в канву повсякденних турбот і звичок, у твердженнях міститься інформація про взаємодію з кривдниками, внесення коректив за власною ініціативою.

-Висновком експерта за результатами судової психологічної експертизи від 11.11.2024 №1184/24-26, з якої вбачається, що поставлені питання носили об`єктивний характер і були вільними від навіюваної сугестивної дії та допомагали наблизитись до уточнюючого процесу реконструкції досліджуваних подій. Комунікативна діяльність неповнолітнього потерпілого ОСОБА_14 у процесі відтворення ним обставин подій, що зафіксовані в ході проведення його допиту дозволяють експерту зробити висновок, що особливості поведінки та емоційного стану потерпілого пояснюється розвитком дитини. Виявлені відхилення від базового типу поведінки неповнолітнього потерпілого, а також з міна його мовленнєвого стилю викладення інформації, в тому числі поява замкнутості, довгих пауз, щире небажання розповідати про події, які можуть стосуватися його кривдників, що оцінювалися тільки в контексті «цілісної моделі поведінки» та здійснювалися саме на моментах, коли «нейтральна зона» розмови перейшла в основну тему опитування неповнолітнього ознака наявності відчуття тривоги, сорому, страху, пригнічення, що являється складовими компонентами психологічного стресу з травматичними переживаннями у досліджуваній ситуації, в зв`язку з цим ОСОБА_14 не бажає пригадувати події, які асоціюються у нього з болем, страхом, соромом та на рівні несвідомого витісняє з пам`яті події, які являються для нього стрес-фактором.

Під час загального порівняльного аналізу процесу відтворення ОСОБА_24 обстановки та обставин події, не виявлено ознак, які сигналізують про ступінь нещирості інформації, яку він повідомляє. На щирість показів вказують наступні ознаки: відтворює послідовність подій; демонструє знання фактів, описує деталі та цитує діалог, який був між ним та його кривдниками під час ситуації, яка досліджується, на питання, які містять емоції пережитих ним болю, страху та сорому відповідає з ознаками переживання, хвилювання та стресу: глибоко видихає повітря, опускає очі, довга пауза страх озвучити ситуацію в якій опинився; ознакою сильного потрясіння дитини через пережиті фізичний біль сором, страх за своє життя, залякування та погрози, являється йог уникання відповідати на запитання психолога, які стосуються деталізації протиправних дій сексуального характеру стосовно нього, що пояснюються особливістю психіки дитини, яка застосовує захисну реакцію у вигляді витіснення травмуючих пережитих подій.

Крім того, за результатами аналізу відеозапису допиту та повного порівняльного аналізу мовленнєвої та поведінкової реакції ОСОБА_18 встановлено, що протягом допиту за його участю при отриманні від нього інформації, яка пов`язана з насильницькими діями ідентифікованою ним особою, поведінка потерпілого пояснюється ознаками присутнього досвіду пережитих психотравмувальних подій: нездатність пригадати подробиці травматичних подій. У розповіді дитини озвучені факти насильства за сторони ОСОБА_4 та Матвія по відношенню до нього. Також спостерігається включення захисних механізмів психіки, а саме витіснення небажання говорити про травматичні події, які він переживав (несвідомий психологічний механізм, який зменшує занепокоєння, що виникає від потенційно загрозливих подразників).

-Протоколом добровільної видачі та огляду від 03.10.2024, відповідно до якого ОСОБА_7 добровільно видала телефон «INFINIX SMART 8», котрим користується її син ОСОБА_4 .

-Висновком експерта №КСЕ-19/123-24/12579 від 29.10.2024, з якого вбачається, що в пам`яті телефона «INFINIX SMART 8», яким користується ОСОБА_4 , наявні відеофайли та графічні файли, що належать до дитячої порнографії, у тому числі за участю потерпілого ОСОБА_14 . Крім того, в пам`яті наданого на дослідження телефона виявлено інформацію щодо обміну відеофайлами, що належать до дитячої порнографії за допомогою застосунку «TELEGRAM» (контакти «Богдан», «Саша», «Кирил»).

-Протоколом обшуку від 03.10.2024 на території домогосподарства по АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_25 , проведеного відповідно до ухвали слідчого судді Кременецького районного суду від 02.10.2024, відповідно до якого вилучено мобільний телефон SAMSUNG GALAXY М 12, яким користується ОСОБА_3 .

- Висновком комплексної комп`ютерно-технічної та мистецтвознавчої експертизи № КСЕ -19/123-24/12581 від 29.10.2024, з якого вбачається, що у пам`яті телефона SAMSUNG GALAXY М 12, яким користується ОСОБА_3 , наявні відеофайли, що належать до дитячої порнографії, у тому числі за участю потерпілого ОСОБА_14

-Протоколом огляду додатку до висновку експерта №КСЕ-19/123-24/12579 від 29.10.2024, який проводився 12.11.2024. З протоколу вбачається, що на диску наявні відеофайли матеріали з ознаками дитячої порнографії в кількості 8 шт., які вилучені із телефона ОСОБА_4 . Крім того, виявлено скріншоти листування, які підтверджують розповсюдження відео з ОСОБА_14

- Протоколом огляду додатку до висновку експерта №КСЕ-19/123-24/12581 від 29.10.2024, який проводився 12.11.2024, з якого вбачається, що на диску наявні відеофайли матеріали з ознаками дитячої порнографії в кількості 4 шт., які вилучені з телефона ОСОБА_3

-Протоколом огляду предметів від 13.11.2024, з якого вбачається, що предметом огляду є мобільний телефон XIAOMI REDMI 12C, яикй належить ОСОБА_26 та у телефоні наявні файли порнографічного характеру з ОСОБА_14 , відеозйомку яких проводив ОСОБА_4

-Відеозаписом файлу «2_671961229.mp4», який підтверджує факт наявності орального статевого контакту з потерпілим ОСОБА_14 .

Аналіз наведених доказів, на переконання суду, свідчить про їх повну узгодженість між собою та відповідність іншим доказам, що дає підстави суду прийняти до уваги як правдиві та такі, що відповідають дійсності.

В зв`язку з цим, суд приймає до уваги наведені докази, як належні та допустимі й такі, що підтверджують вчинення малолітніми ОСОБА_27 та ОСОБА_28 суспільно небезпечних діянь, які підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 127, ч. 4 ст. 301-1, ч.4 ст.152 КК України.

Зважаючи на викладене, суд вважає доведеним, що малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вчинили суспільно небезпечні діяння, які містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 127, ч. 4 ст. 301-1, ч.4 ст.152 КК України.

Разом з тим, судом встановлено, що згідно даних виписки з Книги записів про народження з вказівкою батьківства і материнства 02367 Р. 2 S. В 25 рік 2012 свідоцтва про народження № НОМЕР_2 від 24.05.2012 на момент вчинення вказаних суспільно небезпечних діянь ОСОБА_4 , виповнилося повних 11 років. Таким чином, він не досягнув віку, з якого відповідно до ч. 2 ст.22 КК України настає кримінальна відповідальність за вищевказані кримінальні правопорушення (злочини), передбачені ч. 1 ст. 127, ч. 4 ст. 301-1 КК України.

Згідно даних свідоцтва про народження № НОМЕР_2 від 24.05.2012 на момент вчинення вказаного суспільно небезпечного діяння ОСОБА_3 , виповнилося повних 12 років. Таким чином, він не досягнув 14-річного віку, з якого відповідно до ч. 2 ст.22 КК України настає кримінальна відповідальність за вищевказане кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 152 КК України.

Частиною 2 ст.97 КК України визначено, що примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Згідно зі ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння; чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння; чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 15травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

У відповідності до вимог ч. 2 ст.105 КК України суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру: застереження; обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього; передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання; покладення на неповнолітнього, який досяг п`ятнадцятирічного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування заподіяних майнових збитків; направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує трьох років.

При ухваленні судового рішення щодо неповнолітнього, суд повинен суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості покарання та ухвалювати рішення щодо неповнолітнього керуючись принципом найкращих інтересів дитини, встановленого статтею 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29КПК та розділу ХІ КК України.

Крім того, суд враховує, що відповідно до пункту 10 Зауважень загального порядку № 10 (2007) Комітету ООН з прав дитини «Права дітей у системі юстиції щодо дітей» прикладом якнайкращого забезпечення прав дитини є практика, коли традиційні цілі кримінального правосуддя, такі як покарання, поступаються місцем реабілітаційним та відновним цілям правосуддя у справах дітей - правопорушників.

До того ж, мінімальні стандартні правила ООН, що стосуються провадження правосуддя стосовно неповнолітніх («Пекінські правила») прийняті резолюцією 40/33 Генеральної Асамблеї 1985 року, спрямовують на те, що система правосуддя по відношенню до неповнолітнього направлена в першу чергу на забезпечення добробуту неповнолітнього й забезпечення того, що любі міри впливу на останнього були завжди пропорційні, як з індивідуальними даними особистості правопорушника, так із обставинами правопорушення.

При вирішенні питання щодо застосування до малолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_3 примусових заходів виховного характеру, суд приймає до уваги те, що вони характеризується позитивно та раніше до кримінальної відповідальності не притягувалися.

Поряд з цим, в ході судового розгляду в якості свідка допитано представника органу місцевого самоврядування ОСОБА_29 , яка суду повідомила, що ОСОБА_16 проживає з мамою та бабою, а ОСОБА_25 проживає з мамою і татом. Батьки приймають участь у вихованні дітей, забезпечують їм належні умови проживання, виховання та розвитку.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 , яка являється матір`ю ОСОБА_4 , позитивно характеризується за місцем проживання та приймає участь у вихованні сина. ОСОБА_7 не заперечує проти передачі ОСОБА_4 їй під нагляд та обіцяє забезпечити належний догляд за ним, приділяти більшу увагу його вихованню та розвитку.

Крім того, мама ОСОБА_3 позитивно характеризується за місцем проживання та приймає участь у вихованні сина. ОСОБА_17 не заперечує проти передачі ОСОБА_3 їй під нагляд та обіцяє забезпечити належний догляд за ним, приділяти більшу увагу його вихованню та розвитку.

Враховуючи вищевикладене, суд рахує за доцільне клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру задоволити та застосувати щодо ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 , примусові заходи виховного характеру, передбачені п. 1, 3 ч. 2 ст. 105 Кримінального кодексу України, а саме: застереження; передача під нагляд матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а також застосувати щодо ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 , примусові заходи виховного характеру, передбачені п. 1, 3 ч. 2 ст. 105 Кримінального кодексу України, а саме: застереження; передача під нагляд матері ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Саме такі заходи виховного характеру є необхідними та достатніми для виправлення та перевиховання ОСОБА_4 та ОСОБА_3 і попередження вчинення ними нових суспільно-небезпечних діянь.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлений.

Арешт накладений ухвалами слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 07.10.2024 підлягає скасуванню.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Згідно ст. 119 КПК з врахуванням особи порушника, відсутності у них самостійного доходу, суд вважає за необхідне звільнити їх від процесуальних витрат за проведення судових експертиз.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 98-100, 174, 369-372, 395, 498, 501, 615 КПК України, ст.ст. 97, 105 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до ОСОБА_3 у зв`язку з вчиненням суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України та до ОСОБА_4 у зв`язку з вчиненням суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 1 ст. 127, ч. 4 ст. 301-1 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000443 від 01 жовтня 2024 року -задоволити.

Застосувати щодо малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусові заходи виховного характеру, передбачені п. 1, 3 ч. 2 ст. 105 Кримінального кодексу України, а саме:

-застереження;

-передача під нагляд матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Застосувати щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи виховного характеру, передбачені п. 1, 3 ч. 2 ст. 105 Кримінального кодексу України, а саме:

-застереження;

-передача під нагляд матері ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Встановити тривалість заходів виховного характеру відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_4 строком на два роки.

Судове рішення про застосування примусових заходів виховного характеру направити до служби у справах дітей для здійснення заходів соціальної реінтеграції з неповнолітнім та ювенальної превенції для взяття на профілактичний облік та проведення заходів індивідуальної профілактики.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 07.10.2024 на мобільний телефон марки «INFINIX SMART 8», який належить малолітньому ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителю АДРЕСА_2 , перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області за адресою: м. Кременець, вул. Драгоманова, 5, Тернопільської області.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кременецького районного суду Тернопільської області від 07.10.2024 на мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі «GALAXY М-12», ІМЕІ 1 НОМЕР_3 , ІМЕІ 2 НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , жителю АДРЕСА_1 , перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області за адресою: м. Кременець, вул. Драгоманова, 5, Тернопільської області.

Речові докази по справі:

- мобільний телефон марки «INFINIX SMART 8», який належить малолітньому ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителю АДРЕСА_2 , перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області за адресою: м. Кременець, вул. Драгоманова, 5, Тернопільської області повернути законному представнику малолітнього;

- мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі «GALAXY М-12», ІМЕІ 1 НОМЕР_3 , ІМЕІ 2 НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , жителю АДРЕСА_1 , перебуває на зберіганні в камері зберігання речових доказів Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області за адресою: м. Кременець, вул. Драгоманова, 5, Тернопільської області повернути законному представнику малолітнього;

- мобільний телефон марки «REDMI 12 C», належний ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , жительці АДРЕСА_1 , яким користується її малолітня донька ОСОБА_31 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , передано власниці під зберігальну розписку залишити останній;

- мобільний телефон марки «TECNO POVA NEO 2», належний ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , жительці АДРЕСА_4 , яким користується її неповнолітній син ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , передано власниці під зберігальну розписку залишити останньому;

- мобільний телефон марки «XIOMI REDMI 9 C», належний ОСОБА_34 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , жительці АДРЕСА_1 , яким користується її малолітній син ОСОБА_35 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , передано власниці під зберігальну розписку залишити останньому.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз у кримінальному провадженні віднести на рахунок держави.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду або через Шумський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_36