Справа№748/1262/23
Провадження №1-в/751/464/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді Деркач О. Г.

секретаря судового засідання Курач В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання провідного інспектора Чернігівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області Мішко Л. про приведення вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 травня 2023 року щодо ОСОБА_1 у відповідність до закону, -

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2024 року до Новозаводського районного суду міста Чернігова надійшло подання провідного інспектора Чернігівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області Мішко Л. про приведення вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 травня 2023 року щодо ОСОБА_1 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IХ.

Прокурор подання підтримала, просить задовольнити.

Представник Чернігівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд подання у її відсутність, подання підтримує та просить його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд подання у його відсутність, подання підтримує та просить його задовольнити.

Фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів відповідно до ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Дослідивши матеріали зазначеного провадження та матеріали особової справи засудженого ОСОБА_1 , суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно з п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 травня 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання: - за ч. 2 ст. 309 КК України у виді штрафу в розмірі дві тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн. 00 коп.; - за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_1 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік 6 місяців та покладено на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 травня 2023 року набрав законної сили 23 червня 2023 року та з 27 червня 2023 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Чернігівському районному відділі філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема до ст. 51 КУпАП, якими змінено в бік збільшення (до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) поріг відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати. Вказаний Закон № 3886-IX набрав чинності 09 серпня 2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

У постанові об`єднаної падати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07 жовтня 2024 року в справі № 278/1566/21 міститься висновок про застосування норми права, відповідно до якого Закон № 3886 IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886 IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886 IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Сума неоподатковуваного мінімуму доходів громадян в частині кваліфікації кримінальних правопорушень, у тому числі передбачених ст. 185 КК, встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України для відповідного року (пункт 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України).

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 Податкового кодексу України соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Згідно з вироком ОСОБА_1 визнано винуватим і засуджено, у тому числі, за вчинення 09 березня 2023 року незакінченого замаху на крадіжку майна на загальну суму 909 гривень 00 копійок.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги на 2023 рік станом на 1 січня складав 1 342 грн. Тобто, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за цей період складають суму в розмірі 2 684,00 грн. (1 342 х2).

Отже, відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України вартість майна, яке, ОСОБА_1 мав намір викрасти, станом на день вчинення незакінченого замаху на крадіжку складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - менше 2 684 гривні, з якої настає кримінальна відповідальність.

Суд вважає, що внесення згаданих вище змін до законодавства України про адміністративну відповідальність безпосередньо впливає на закон України про кримінальну відповідальність, адже ці зміни визначають розмежування між діями, які необхідно кваліфікувати як дрібну крадіжку, наслідком чого є притягнення особи до адміністративної відповідальності, та як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за що передбачена кримінальна відповідальність.

Таким чином, діяння, передбачене ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, за вчинення якого ОСОБА_1 засуджено вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 травня 2023 року, наразі не може вважатися кримінально караним правопорушенням, оскільки вартість майна, за незакінчений замах на таємне викрадення якого останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, з якої настає кримінальна відповідальність, а саме два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, тобто ОСОБА_1 відбуває покарання за вчинення діяння, кримінальна караність якого усунена, а тому він підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

У зв`язку з наведеним з вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 травня 2023 року також підлягає виключенню рішення про призначення ОСОБА_1 остаточного покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень.

Крім того, з вироку підлягає виключенню і рішення про звільнення ОСОБА_1 на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням і покладення на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України, оскільки таке звільнення не застосовується при призначенні покарання у виді штрафу.

Суд звертає увагу на те, що у даному конкретному випадку фактична зміна ОСОБА_1 за результатами приведення вироку у відповідність до закону покарання у виді позбавлення волі, від якого його було звільнено на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, на штраф відповідно до висновку про застосування норми права, який міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 грудня 2021 року в справі № 617/775/20, не є погіршенням становища засудженого.

За таких обставин, суд дійшов до висновку, що подання провідного інспектора Чернігівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ч. 2 ст. 74 КК України, статтями 533, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання провідного інспектора Чернігівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Чернігівській області Мішко Л. про приведення вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 травня 2023 року щодо ОСОБА_1 відповідність до закону задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від покарання, призначеного вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 травня 2023 року за вчинення діяння, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, караність якого усунена.

Вважати ОСОБА_1 засудженим за вироком Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 травня 2023 року за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 гривень 00 копійок.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя О.Г. Деркач