Справа № 307/4312/24
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.04.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали кримінального провадження 11-кп/4806/139/25 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_5 на вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 06.02.2025.

Цим вироком:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, з неповною загальною середньою освітою, неодружений, непрацюючий, раніше неодноразово судимий, засуджений:

- за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 04 (чотири) роки;

- за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років 06 (шість) місяців без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів, шляхом часткового складання покарань, до призначеного за цим вироком покарання, частково приєднано покарання, призначене згідно ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 06.12.2024 (справа №164/2856/24), та призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років 08 (вісім) місяців без конфіскації майна.

Початок відбування ОСОБА_7 покарання визначено рахувати з моменту затримання на виконання вироку Тячівського районного суду Закарпатської області від 29.05.2019 (справа № 301/900/18) та згідно ухвали Маневицького районного суду Волинської області від 06.12.2024 (справа № 164/2856/24), а саме з 24.01.2024, зарахувавши у цей строк період відбування ОСОБА_7 покарання з 21.06.2019 по 21.08.2023.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбування ОСОБА_7 покарання зараховано строк його попереднього ув`язнення у кримінальному провадженні № 0000870 (справа № 307/1999/17) з 10.08.2017 по 27.11.2017, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 3499 (три тисячі чотириста дев`яносто дев`ять) грн 30 коп.

-2-

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судової автотехнічної експертизи, в розмірі 720 (сімсот двадцять) грн.

Речові докази: мопед марки «Honda Dio» об?єм двигуна - 49 см. куб, який передано на зберігання потерпілій ОСОБА_9 , залишено останній; DVD-R диск марки «Verbatim» з відеозаписом події злочину, який зберігається у матеріалах кримінального провадження № 0000455, залишено у матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.03.2025 для розгляду кримінального провадження 11-кп/4806/139/25 (справа № 307/4312/24) за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_5 на вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 06.02.2025 щодо ОСОБА_7 , визначено колегію суддів у складі: судді - доповідача ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

17.03.2025 суддя ОСОБА_1 подав заяву самовідвід у даному кримінальному провадженні, посилаючись на те, що 15.09.2017 під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000870 щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України, Апеляційним судом Закарпатської області у складі колегії суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , розглядалась апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_12 на ухвалу слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 10.08.2017 про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави, що відповідно до ч. 1 ст. 76 КПК України, виключає його участь у цьому ж провадженні в суді апеляційної інстанції.

Заслухавши пояснення судді ОСОБА_13 , який підтримав заяву про самовідвід, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів уважає, що заява судді ОСОБА_1 про самовідвід підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі Конвенція), кожна людина має право при визначенні її громадських прав і обов`язків або будь-якого обвинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд його справи належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Таким чином, зазначена міжнародна - правова норма, у тому числі й ст. 53 Конвенції, гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом.

17.07.1997 Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11 відповідним Законом № 474/97-ВР, визнавши її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Відповідно до положень ст. 8, 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29.06.2004 № 1906-ІУ в Україні визнається і діє принцип верховенства права; чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст. 21 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участь у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій.

-3-

Згідно ч. 1 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Як встановлено апеляційним судом, суддя ОСОБА_1 приймав участь під час досудового розслідування у розгляді матеріалів судового провадження 11-сс/777/17, за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_12 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.08.2017 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у кримінальному провадженні внесеному 01.08.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000870 щодо ОСОБА_7 .

Таким чином, за змістом ч. 1 ст. 76 КПК України, участь судді ОСОБА_1 у кримінальному провадженні за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_5 на вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 06.02.2025 за ч. 2 ст. 186 та ч. 2 ст. 289 КК України не допускається, тому заява про самовідвід визнається обґрунтованою і підлягає до задоволення.

Керуючись ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ст. 8, 9, 22, 55, 64 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» № 1906-ІУ від 29.06.2004, ст. 76, 81, 82, 405, 418 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву судді ОСОБА_1 про самовідвід задовольнити.

Кримінальне провадження 11-кп/4806/139/25 (справа № 307/4312/24) за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_5 на вирок Тячівського районного суду Закарпатської області від 06.02.2025 щодо ОСОБА_14 , передати на повторний автоматизований розподіл для визначення колегії суддів в порядку ст. 35 КПК України.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді