Справа № 459/1562/24
Провадження № 1-кп/459/105/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2025 року Червоноградський міський суд Львівської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Шептицький, Львівської області кримінальне провадження №0000101 від 10.04.2024 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Червонограда Львівської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

за ч.2 ст.28, ч. 2 ст.125 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Червонограда, Львівської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

за ч.2 ст.28, ч. 2 ст.125 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_4 09.04.2024 о 21 годині 40 хвилин, перебуваючи поблизу під?їзду АДРЕСА_1 , за попередньою змовою з ОСОБА_5 , діючи спільно, на ґрунті неприязних відносин, вчинив словесний конфлікт з ОСОБА_7 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи настання таких для здоров?я останнього, реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, тримаючи у правій руці предмет схожий на ніж, в той час, коли обвинувачений ОСОБА_5 підійшов ззаду до потерпілого і схопив його обома руками за шию та став утримувати його, наніс ножем ОСОБА_7 декілька ударів в область обох ніг, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді різаних ран правого колінного суглобу з пошкодженням препателярної бурси, різаної рани правої стопи, що відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

За згодою сторін згідно із ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження всіх доказів, зібраних у ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачені та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. Тому, суд обмежив дослідження фактичних обставин справи по даному провадженні допитом обвинувачених, дослідженням характеризуючих даних на осіб та обставин обгрунтування позовних вимог потерпілого. Обвинуваченим роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину свою у вчиненому визнав повністю, у обсязі пред`явленого обвинувачення. Пояснив, що 09.04.2024 він ввечері повернувся додому. Сусід (потерпілий), в той час робив ремонт. Так як у нього маленька дитина не могла заснути, він зробив йому зауваження. Потерпілий його не послухав та під час суперечки вдарив його рукою. Він пішов додому та зателефонував ОСОБА_5 , щоб той прийшов для з`ясування відносин. Спустившись під під`їзд будинку, у нього з потерпілим розпочався конфлікт, який перейшов у бійку. Потерпілий взяв палицю чи трубу та наніс кілька ударів йому по руці. Коли потерпілий зачепився і впав, ОСОБА_5 став тримати його ззаду за шию. Останній в цей час почав бити ногами і він дістав ніж для чистки риби, який мав при собі, так як повернувся з риболовлі, яким завдав близько двох ударів потерпілому по ногах. Цивільний позов заперечив. Вказав, що не згідний з розміром моральної шкоди.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою у вчиненому визнав повністю, у обсязі пред`явленого обвинувачення. Пояснив, що 09.04.2024 йому зателефонував ОСОБА_4 , розповів про конфлікт з потерпілим, просив прийти. Він прийшов, хотів поспілкуватися з потерпілим, проте не вдалося, та розпочалася бійка. Останній взяв палицю і почав нею наносити удари по спині ОСОБА_4 , після чого заточився і впав. Він схопив потерпілого та тримав руками за тулуб. Не знав, що у ОСОБА_4 був ніж. Звернув увагу після того, як він його дістав. Потерпілий почав в цей час бити ногами ОСОБА_4 . Після цього він побачив на його ногах кров. Згодом хтось здійснив виклик поліції. Зазначив, що він не бив потерпілого, у лише утримував його. Стосовно цивільного позову, то такий не визнає. Покладається на рішення суду.

Потерпілий у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, зазначив, що при призначенні покарання обвинуваченим, покладається на думку суду, проте, вважає, що таке повинно бути суворим. Позовні вимоги за цивільним позовом підтримав, а також просив стягнути витрати на правову допомогу у розмірі 13000 грн.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінюючи наведені вище докази в їх сукупності з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд вважає, що вина обвинувачених у скоєнні інкримінованих кримінальних правопорушень знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у тому, що він спричинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілому.

Ці дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст.28, ч. 2 ст.125 КК України.

Вина обвинуваченого ОСОБА_5 у тому, що він спричинив умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілому.

Ці дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.2 ст.28, ч. 2 ст.125 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченим, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, суд враховує як обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченим, є вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою та щодо особи з інвалідністю.

Разом з тим суд враховує і осіб обвинувачених, які на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебувають, скарг від сусідів за місцем їхнього проживання не надходило, раніше не судимі.

Згідно із ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

З врахуванням наведених вище обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що виправлення обвинувачених та попередження учинення нових кримінальних правопорушень можливе при застосуванні до них покарання у виді штрафу.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого, суд встановив наступне.

Потерпілий просить стягнути з кожного обвинуваченого по 60000 грн моральної шкоди. На обґрунтування вимог зазначив, що внаслідок кримінального правопорушення він отримав тілесні ушкодження, у зв`язку з чим був змушений проходити стаціонарне та амбулаторне лікування. Завдані йому обвинуваченими тілесні ушкодження спричинили йому фізичний біль та душевні страждання, був порушений його звичний спосіб життя. Крім цього, своїми діями обвинувачені принизили його честь та гідність.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167, ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Згідно з п.п. 1, 2 ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Вчинення кримінального правопорушення яким було спричинено короткочасний розлад здоров`я, на переконання суду, свідчить про доведення факту спричинення потерпілому моральної шкоди.

Вирішуючи питання про суму відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, судом ураховано тяжкість завданої потерпілому моральної шкоди, необхідність тривалого лікування, як в умовах стаціонару та в подальшому амбулаторне лікування, докладання зусиль для організації свого побуту, настання у зв`язку з цим негативних змін у житті потерпілого. При цьому, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, що відповідає вимогам п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди».

На думку суду, розмір моральної шкоди належним чином не вмотивований, є завищеним та не відповідає тяжкості та характеру завданої шкоди.

Тому, сума компенсації спричиненої моральної шкоди потерпілому повинна становити 60000 грн, яка підлягає стягненню по 30000 грн з кожного обвинуваченого, що відповідатиме тяжкості та характеру завданої шкоди.

Отже, цивільний позов слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 120, ч. 1 ст. 124 КПК України з обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_7 необхідно стягнути 13000 грн витрат на правову допомогу.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч. 2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч. 2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) грн.

Цивільний позов задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в користь ОСОБА_7 по 30000 грн моральної шкоди та по 6500 грн витрат на правову допомогу.

Після вступу вироку у законну силу речовий доказ по справі, а саме, медичну карту стаціонарного хворого №5010/436 ОСОБА_7 - повернути законному володільцю.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1