Справа № 645/3254/16-к
Провадження № 1-кп/645/140/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2025 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

представника потерпілого АТ «СХІДНО-УКРАЇНСЬКИЙ БАНК «ГРАНТ» - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові об`єднане кримінальне провадження за кримінальними правопорушеннями внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номерами №0000046, №0001562, №0003691, №0001228 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч. 1 ст. 317 КК України,-

в с т а н о в и в:

У провадженні Фрунзенського районного суду м.Харкова перебуває вказана вище кримінальна справа.

Судовий розгляд призначено ухвалою суду від 26.11.2024 року.

У судовому засіданні 27.01.2025 року обвинувачений ОСОБА_7 заявив клопотання про закриття кримінального провадження №0001228 на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Прокурор вважала, що наявні підстави для задоволення клопотання.

За результатом розгляду усного клопотання обвиненого суд приходить до таких висновків.

Згідно з обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001228 від 09.06.2016 року, в квітні 2016 року, у ОСОБА_4 , який знав окремі особливості роботи банкоматів, виник умисел на заволодіння коштами громадян, які будуть намагатись зняти гроші з карткових рахунків за допомогою банкоматів на території м. Харкова.

Діючи з вказаною метою з корисливих спонукань у квітні 2016 року (точної дати в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим), переслідуючи мету особистої наживи, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , за допомогою обрізку металевої рейки та двосторонньої липкої стрічки (скотчу), виготовив саморобний пристрій, призначений для поміщення в шатер (пристрій для видачі коштів банкомату), підібравши з метою маскування під деталь банкомата колір рейки відповідно до кольору деталей банкомату. Будучи встановленим в шатер банкомата вказаний пристрій не давав можливість коштам з шатеру банкомата попасти назовні у отвір для видачі готівки, а оскільки у виготовленому ними пристрої на внутрішній стороні рейки була клейка стрічка, до неї прилипали гроші, які банкомат видавав клієнту банка на його вимогу з карткового рахунку. За допомогою вказаного пристрою ОСОБА_4 мав намір несанкціоновано, шляхом спотворення процесу обробки інформації, втручатися в роботу електронно-обчислюваної машини (банкомату) з метою заволодіння коштами.

Виготовивши вказаний пристрій, ОСОБА_4 підготував план подальшого таємного заволодіння коштами громадян, які будуть звертатись до банкоматов з метою зняття коштів з карткового рахунку та отримання їх готівкою.

Продовжуючи свої злочинні дії, в квітні 2016 року, згідно із планом ОСОБА_4 діючи умисно із корисливих мотивів, знаходив банкомата, які розташовувались у магазинах м. Харкова, а тому дані банкомата могли ним візуально контролюватись, так як в даних приміщеннях постійно багато відвідувачів, тому його знаходження там не могло викликати підозри у сторонніх громадян. Далі під виглядом здійснення операції з картковим рахунком ОСОБА_4 , діючи таємно, встановлював саморобний пристрій у шатер банкомату. Встановивши вказаний пристрій у шатер банкомату, ОСОБА_4 чекав, поки громадяни підійдуть до банкомату з метою зняття готівки та після того як особа, яка скористалась послугами банкомата не отримувала гроші з шатеру банкомату (оскільки вони залишались приклеєними до внутрішньої поверхні саморобного пристрою вставленого на шатер) відходила від нього, вважаючи, що банкомат знаходиться в неробочому стані, про що була наявна інформація на екрані банкомату.

Далі ОСОБА_4 підходив до банкомату для вилучення саморобного пристрою за допомогою підручних засобів, діючи таємно, діставав з шатеру банкомату раніше встановлений ним вказаний саморобний пристрій, на внутрішній стороні якого на липкій стрічці були приклеєні грошові кошти, які перед цим клієнт намагався отримати шляхом зняття з карткового рахунка, які отримувались з шатеру банкомату за допомогою вказаного саморобного пристрою без проведення ними операції з карткою.

Діючи за вказаним способом з метою скоєння крадіжки ОСОБА_4 таким чином навмисно, повторно, несанкціоновано, тобто самочинно, без дозволу власника або уповноваженої особи втручався в роботу банкоматів, тобто електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), що призводило до спотворення процесу обробки інформації під час видачі готівки, оскільки встановлення в шатер банкомату вказаного саморобного пристрою в разі видачі готівки приводило до фіксування програмним забезпеченням банкомату ряду помилок та збоїв в роботі диспенсера (грошового модуля банкомату) при спробі видачі готівки внаслідок заминання купюр об вказаний саморобний пристрій та не можливість виконати операцію по відкриттю/закриттю шатеру банкомату, що також призводило до спотворення процесу обробки інформації, оскільки готівка клієнту не видавалась, а продовжувала знаходитись у касовому модулі у той час, як програмним забезпеченням банкомату фіксувався факт її видачі за запитом клієнта та зняття з рахунку відповідної суми.

В результаті вчинення вищеописаних навмисних дій програмне забезпечення банкомату фіксувало порушення нормальної роботи банкомату та було вимушене приводити до блокування роботи електронно-обчислювальної машини та переведення її у неробочий стан доки відповідним технічним співробітником банку не буде перевірена її працездатність, програмне забезпечення та не буде перевантажене у робочий стан.

Діючи за вказаним планом вищеописаним способом, ОСОБА_4 скоїв наступні кримінальні правопорушення: 28.04.2016 бажаючи закінчити свій злочинний намір, проконтролювавши що ОСОБА_8 , відійшов від банкомату, ОСОБА_4 о 19.30 год. підійшов до вказаного банкомату та за допомогою підручних засобів вилучив вказаний саморобний пристрій разом з грошовими коштами у сумі 1300 (одна тисяча триста) грн., приклеєними до його внутрішньої поверхні до липкої стрічки. Після чого, ОСОБА_4 з місця події з вказаним саморобним пристроєм зник та розпорядився викраденими грошима на власний розсуд.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

09.05.2016 бажаючи закінчити свій злочинний намір, проконтролювавши що ОСОБА_9 , відійшов від банкомату на безпечну відстань, ОСОБА_4 близько 18.55 год. підійшов до вказаного банкомату, де за допомогою підручних засобів, вилучив вказаний саморобний пристрій разом з грошовими коштами у сумі 200 (двісті) грн., приклеєними до його внутрішньої поверхні до липкої стрічки. Після чого, ОСОБА_4 з місця події з вказаним саморобним пристроєм зник та розпорядився викраденими грошима на власний розсуд.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Так, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

У цьому кримінальному провадженні діяння за вищевказаними епізодами були вчинені 28.04.2016, 09.05.2016 року.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб становив: з 1 січня 2016 року - 1378 гривень, з 1 травня - 1450 гривень, з 1 грудня - 1600 гривень.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 19.05.2016, 21.05.2016, 24.04.2016, 13.05.201628.04.2016, 09.05.2016 злочинів, передбачених ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, коливався від 1378,00 грн до 1600,00 грн.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Положення п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України регламентують, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ураховуючи те, що вартість таємно викраденого 28.04.2016, 09.05.2016 ОСОБА_4 майна за епізодами, викладеними вище в даній ухвалі, була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, то суд вважає, що, з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі кримінальне провадження за обвинувальним актом №0001228 від 09.06.2016 зі зміненим обвинуваченням, відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України слід закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Долю речових доказів за епізодами, провадження за якими підлягає закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд вирішує у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

У кримінальному провадженні № 0001228 цивільний позов заявлений представником ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 на суму 1300,00 грн (т. 3 а.с. 12-14).

У зв`язку із закриттям провадження у кримінальному провадженні на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, цивільні позови потерпілих суд залишає без розгляду.

Процесуальні витрати на залучення експерта слід віднести на рахунок держави.

На підставі наведеного, керуючись Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст. 5 КК України, п. 4-1 ч .1 ст. 284, ч. 2 ст. 284, ст.ст. 285-288, 372, 376, 479-2 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Кримінальне провадження за обвинувальним актом № 0001228 від 09.06.2016 року, відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України по епізодам від 28.04.2016 (потерпілий ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») та від 09.05.2016 (потерпілий ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Продовжити судовий розгляд кримінальних проваджень за обвинувальним актом № 0003691 від 06.05.2016 року, відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України по епізодам від 02.05.2016 (потерпілий ПАТ «Східно-Український Банк Грант») та від 04.05.2016 (потерпілий ПАТ «Східно-Український Банк Грант»).

Продовжити судовий розгляд кримінального провадження за обвинувальним актом № 0000046 від 13.01.2021 року відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 317 КК України по епізоду від 27.01.2021 року.

Цивільний позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 на суму 1300,00 грн, заявлений у кримінальному провадженні № 0001228 залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1