Справа № 591/2057/24
Провадження № 1-кп/591/66/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2025 року м. Суми

Зарічний районний суд м. Суми у складі головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження щодо обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Зарічного районного суду м.Суми знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме: 07.01.2024, близько 09:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи по вул. Миколи Сумцова в м. Суми, побачив банківську карту «Банк Восток» № НОМЕР_1 з безконтактною технологією проведення платежів, яка була втрачена її власником ОСОБА_5 та є офіційним документом, після чого, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою подальшого викрадення коштів взяв її собі, у такий спосіб привласнивши офіційний документ вподальшому таємно викрав грошові кошти в сумі 430,60 грн..

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку з тим, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України, яким крадіжки на суму, що не перевищують 3028 грн., віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Обвинувачений не заперечував проти закриття провадження у справі у зв`язку з декриміналізацією закону, який встановлював відповідальність за вчинення крадіжки.

При цьому роз`яснено, що вказана підстава для закриття провадження у справі є нереабілітуючою, тому обвинувачений має право на продовження судового розгляду у загальному порядку. Обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що не бажає продовжувати судовий розгляд та просив закрити провадження.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов таких висновків.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі Закон №3886-ІХ), який набрав чинності 09.08.2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Тобто, з 09.08.2024 змінився «розмір крадіжки», який визначає кримінальну відповідальність за такі дії (раніше для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна перевищувала 302,8 грн.).

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Як зазначалось вище, згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 інкримінується вчинення в умовах воєнного стану крадіжки чужого майна на суму 430,60 грн. та такі дії кваліфікувались на ч.4 ст.185 КК України.

Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 4 ст. 284, ст.ст.314,372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження №0000397 від 06.02.2024 р. щодо обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.4 ст.185 КК України закрити згідно п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, а саме: тому, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

На ухвалу може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя ОСОБА_1