Провадження № 1-кп/635/675/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2025 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001018 від 18.10.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Актау Карагандинської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, працевлаштованого ТОВ КВФ «РОМА» водієм, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Судом встановлено, що 18.10.2024 близько 07:00, ОСОБА_4 , керуючи технічно справним транспортним засобом «Volkswagen Crafter 35» з реєстраційним номером НОМЕР_1 рухався заднім ходом біля будинку № 32 за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Лесі Українки, в цей час пішохід ОСОБА_5 рухався від будинку № 32 по вул. Лесі України. Перебуваючи у русі, ОСОБА_4 , не передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, не обравши такі прийоми керування, які дозволяли б постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, чим спричинив наїзд на пішохода задньою частиною автомобіля. В діях ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1 та 10.9 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких: - п. 10.1. «Перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; - п. 10.9 «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разу потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб».

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до висновку експерта № 12-14/265-Зм/24 від 08.11.2024 отримав пошкодження у вигляді закритої тупої травми грудної клітини, у формі закритих переломів 8, 9 ребер правої половини грудної клітини. За ступенем тяжкості дане тілесне ушкодження відноситься до середньої тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров`я строком понад 3 тижні (більше як 21 день).

Згідно з висновком комплексної експертизи відео-, звукозапису, фототехнічної, та автотехнічної експертизи № КСЕ-19/121-24/32039 від 20.11.2024 у дорожній обстановці водій автомобіля «Volkswagen Crafter 35» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України.

У даній дорожній обстановці водій автомобіля «Volkswagen Crafter 35» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода відповідно до вимог п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України.

У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Volkswagen Crafter 35» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п.п. 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з настанням даної події.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесне ушкодження.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням із потерпілим.

Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотань, зазначивши про наявність правових підстав для закриття кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 та звільнення його від кримінальної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_5 проти задоволення клопотання обвинуваченого не заперечував, зазначивши, що до ОСОБА_4 не має жодних претензій матеріального та морального характеру, вони примирилися, матеріальна та моральна шкода відшкодована у повному обсязі.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали справи, суд зазначає про таке.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

У відповідності до змісту п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст.46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Як вбачається з роз`яснень щодо забезпечення правильного й однакового застосування судами кримінального і кримінально-процесуального законодавства, які містяться в п.4постанови Пленуму Верховного Суду №12 від 23.12.2005 Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності, примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.

Звільнення винуватої особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_4 вперше вчинив нетяжкий злочин згідно зі ст.12 КК України, щиро розкаявся у вчиненому, в добровільному порядку відшкодував моральні та матеріальні збитки потерпілому, що підтвердили в судовому засіданні учасники провадження.

Судом роз`яснено ОСОБА_4 наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, передбачених ст. 46 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні не заперечував щодо закриття кримінального провадження відносно нього з підстави, передбаченої ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Враховуючи вищенаведені обставини, що свідчать про наявність матеріально-правових підстав, передбачених ст. 46 КК України, та процесуально-правових підстав звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, враховуючи, що за наявності сукупності вказаних обставин таке звільнення є обов`язком, а не правом суду, суд вважає, що клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України за кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, підлягає задоволенню та дійшов висновку про необхідність звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, та закриття кримінального провадження.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Крім того, оскільки суд дійшов висновку про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим на підставі ст.46 КК України, та закриття кримінального провадження відносно нього, тобто з нереабілітуючих підстав, з останнього на користь держави підлягають стягненню витрати за проведення експертизи № КСЕ-19/121-24/32039 від 20.11.2024 у розмірі 15 918,00 грн.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження не обирався.

Керуючись ст. 46 КК України, ст. ст. 284,286,288, ст. 314 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудовим розслідувань за № 0001018 від 18.10.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, закрити.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати за проведення експертизи у кримінальному проваджені в сумі 15 918,00 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімнадцять) гривень.

Речовий доказ: DVD-R диск, на якому мається інформація, а саме один (1) відеофайл з камери відеоспостереження, визнаний постановою слідчого СВ ВП № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 23.10.2024 речовим доказом, після набрання ухвалою законної сили, зберігати в матеріалах кримінального провадження № 0001018 від 18.10.2024

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи діб з дня її оголошення через Харківський районний суд Харківської області.

Суддя ОСОБА_1