1-в/205/629/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання засудженого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, раніше судимого:

-23.04.2020 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч.2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

-10.12.2020 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст. 309, ч.4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24.02.2021 року вирок змінено та перекваліфіковано дії на ч.1 ст. 309, ч.4 ст. 70 КК України до 6 років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна.

-16.06.2021 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.1 ст. 185 КК України до 2 (двох) років обмеження волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, остаточне покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна.

про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 , в якій він просить звільнити його від покарання у зв`язку з набуттям чинності Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 року та декриміналізації вчиненого ним діяння.

Засуджений ОСОБА_4 , подав заяву, в якій просив розглядати клопотання про звільнення від покарання без його участі.

Суд, вивчивши доводи заяви, дослідивши матеріали особової справи засудженого, вислухавши думку прокурора яка віднесла вирішення питання на розсуд суду, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що засуджений ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 16.06.2021 року за ч.1 ст. 185 КК України до 2 (двох) років обмеження волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, призначено остаточне покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна.

Так, за вказаним вироком, ОСОБА_4 , визнано винуватим в тому, що він 31.10.2019 року, викрав майно що належало потеплілій ОСОБА_5 , на суму 1481 гривень 40 копійок.

На час, до якого відносяться діяння, за вчинення яких засуджено ОСОБА_4 , положення ч. 1 ст. 51 КУпАП діяли в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009, згідно з якими було встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

З 09.08.2024 набув чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18.07.2024 (далі Закон № 3886-ІХ).

Цим Законом статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції, якою збільшено розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який застосовується для визначення кваліфікації відповідних діянь як адміністративного правопорушення.

При цьому, суд враховуючи правовий висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суд, який мітиться у Постанові від 07.10.2024 року у справ № 278/1566/21, виходить з того, що Закон № 3886-ІХ є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння для діянь, предметом посягання яких було майно на суму, що не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2019 року в сумі 1921 грн. Таким чином, відповідно до Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX вартість викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК, у 2019 році становила 1921 грн.

Вартість майна, у викрадені якого визнано винуватим ОСОБА_4 , згідно з вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 16.06.2021 року, становить 1481 гривень 40 копійок, а від так не перевищує двох неоподатковах мінімумів доходів громадян, на день вчинення засудженим інкримінованого йому діяння.

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Отже, має місце часткова декриміналізація діянь, які полягають у крадіжці майна або заволодінні майном шляхом обману або зловживанні довірою (шахрайство), вартість яких на момент вчинення не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а відтак суд доходить висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діянь, за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 16.06.2021 року.

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити частково.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання у вигляді двох років обмеження волі, призначеного йому за ч. 1 ст. 185 КК України вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 16.06.2021 року.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 10.12.2020 року за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ч.1,4 ст. 70 КК України призначене покарання поглинуто покаранням за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 23.04.2020 року, за сукупністю злочинів, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 6 (шести) років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна.

В іншій частині подання відмовити.

Копію ухвали невідкладно направити адміністрації Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» для ознайомлення засудженого та негайного виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її постановлення шляхом подання апеляційної скарги до судової палати по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя: ОСОБА_6