Справа № 739/2134/24
Провадження № 1-кп/739/123/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження в місті Новгород-Сіверський кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000126 від 18.08.2024, стосовно: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Верхній Нагольчик Антрацитівського району Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125КК України, В С Т А Н О В И В:

17.08.2024 року близько 22 год. 00 хв., ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у кімнаті кухні будинку у якому проживає, за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи з прямим умислом, з метою протиправного заподіяння тілесних ушкоджень своїй співмешканці ОСОБА_3 , з якою спільно проживає однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання наніс ОСОБА_3 два удари кулаком правої руки в область лівої частини голови.

У результаті умисних протиправних дій ОСОБА_2 потерпілій ОСОБА_3 спричинено тілесне ушкодження у вигляді гематоми нижньої шелепи зліва, яке згідно висновку експерта від 02.09.2024 № 339, відноситься до легкого тілесного ушкодження. Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (СЕТ8 № 210) Стамбул, 11 травня 2011 рік (далі Стамбульська конвенція), п.Ь ст.3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні або незалежно від того, чи проживав правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні. Своїми умисними діями ОСОБА_2 згідно СТ.1, СТ.З Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» вчинив домашнє насильство у формі фізичного насильства.

Дії ОСОБА_2 кваліфіковані за ч. 1 ст.125 КК України як нанесення умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_3 . Частиною 2 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження. До обвинувального акта долучена письмова заява обвинуваченого ОСОБА_2 складена у присутності захисника ОСОБА_4 відповідно до якої обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, не оспорює встановлені під час дізнання обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження, передбаченими ч. 1 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України. З урахуванням наведеного, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_2 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом. Дії обвинуваченого ОСОБА_2 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України як нанесення умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_3 . При призначенні покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є

кримінальним проступком, особу винного, є пенсіонером, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, характеризуючи дані, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання, і дійшов висновку про необхідність призначення йому покарання у виді штрафу в межах частини статті, за якою він засуджується. Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Цивільний позов потерпілим не заявлявся. Судові витрати та речові докази по справі відсутні. На підставі викладеного, керуючись ст. 368, 370-371, 374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В : ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить (вісімсот п`ятдесят) гривень. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1