печерський районний суд міста києва
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.09.2024 Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001431 від 18.07.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28, ч. 1 ст. 325 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Вінниця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, раніше не судимого,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Біла Церква, Київської обл., громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст.28, ч. 1 ст. 325 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 є учасниками ТОВ «Еко Захист-Україна», основним предметом діяльності якого є оброблення та видалення небезпечних відходів, інша діяльність щодо поводження з відходами.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше червня 2022 року, у директора ТОВ «Еко Захист-Україна» - ОСОБА_3 , а також в ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник протиправний умисел направлений на порушення законодавчих і нормативно-правових актів, які регулюють господарську діяльність у сфері поводження з небезпечними відходами.

З метою реалізації свого протиправного умислу між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 був розроблений єдиний протиправний план з розподілом функцій кожного учасника групи. Відповідно до вказаного плану, завданнями і метою вказаної групи було підшукування та подальша оренда неспеціалізованих складських приміщень, для подальшого перевезення і зберігання в них небезпечних відходів (медичних відходів категорії В - епідемічно (інфекційно) небезпечних відходів, які були передані Товариству від Комунальних некомерційних підприємств (закладами охорони здоров`я), відповідно до укладених договорів.

Так, ОСОБА_3 , діючи як виконавець, виконуючи відведену йому роль здійснював такі функції: підписував як директор ТОВ «Еко Захист-Україна» договори оренди неспеціалізованих складських (нежитлових) приміщень, з метою подальшого зберігання в них Товариством медичних відходів категорії «В» - епідемічно (інфекційно) небезпечні відходи; здійснював постійний контроль за об`ємами накопичених Товариством медичних відходів категорії «В» у орендованих неспеціалізованих складських приміщеннях; забезпечував перевезення Товариством епідемічно (інфекційно) небезпечних відходів неспеціалізованим автомобільним транспортом по території України; здійснював контроль за місцями незаконного зберігання медичних відходів категорії «В» Товариством на території Київської, Житомирської та Вінницької областей.

ОСОБА_4 , будучи сином директора ТОВ «Еко Захист-Україна» - ОСОБА_3 , обіймав посаду менеджера/водія в Товаристві, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду заступника директора ТОВ «Еко Захист-Україна», будучи одним із співзасновників Товариства, ОСОБА_6 , будучи однією із співзасновників ТОВ «Еко Захист-Україна», діяли як пособники та відповідно до відведеної їм ролі виконували такі функції: особисто підшукував неспеціалізовані складські приміщення на території м. Києва для зберігання в них ТОВ «Еко Захист-Україна» медичних відходів категорії «В» - епідемічно (інфекційно) небезпечні відходи; інформував директора ТОВ «Еко Захист-Україна» ОСОБА_3 про об`єми накопичених медичних відходів категорії «В» у неспеціалізованому складському приміщенні на території м. Києва; підшукував неспеціалізований автомобільний транспорт для перевезення ТОВ «Еко Захист-Україна» медичних відходів категорії «В», до місць їх незаконного зберігання у неспеціалізованих складських приміщеннях.

Так, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , виконуючи функції, які були покладені на неї як на учасника групи, підшукала нежитлові приміщення - склад, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 120 м?.

Після цього, 14.06.2022 ТОВ «Еко Захист- Україна» в особі директора ОСОБА_3 укладено з АТ «Київцукор П» () в особі директора ОСОБА_10 договір оренди № 29, за умовами якого вказане нежитлове приміщення перейшло у користування до ТОВ «Еко Захист-Україна».

Надалі, згідно умов протиправного плану відомого всім учасникам групи, ТОВ «Еко Захист-Україна» зберігало епідемічно (інфекційно) небезпечні медичні відходи категорії «В» у вказаному орендованому неспеціалізованому складському приміщенні.

В свою чергу ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , виконуючи функції, які були покладені на нього як на учасника групи, підшукав нежитлові приміщення - склад, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , загальною площею 100 м?.

Після цього, 01.01.2023, згідно умов протиправного плану відомого всім учасникам групи, ТОВ «Еко Захист-Україна» в особі директора ОСОБА_3 укладено з ПАТ «Агромашкоплект» () в особі директора ОСОБА_11 договір оренди № 01, за умовами якого вказане нежитлове приміщення перейшло у користування до ТОВ «Еко Захист-Україна».

Надалі, згідно умов протиправного плану відомого всім учасникам групи, ТОВ «Еко Захист-Україна» зберігало епідемічно (інфекційно) небезпечні медичні відходи категорії «В» у вказаному орендованому неспеціалізованому складському приміщенні.

Також, 15.03.2023 ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , виконуючи відведену йому роль, підписав як директор ТОВ «Еко Захист-Україна» із ПрАТ «МехБуд» () в особі директора ОСОБА_12 , договір оренди № 1111/23, за умовами якого нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , загальною площею 118 м?, перейшло у користування до ТОВ «Еко Захист-Україна».

Надалі, згідно умов протиправного плану відомого всім учасникам групи, ТОВ «Еко Захист-Україна» зберігало епідемічно (інфекційно) небезпечні медичні відходи категорії «В» (використані небезпечно гострі предмети і медичні вироби, медичні вироби і предмети, ймовірно забруднені імунобіологічними лікарськими засобами, кров`ю та/або іншими біологічними рідинами, органні відходи (у морозильній камері) та відходи, що утворились в результаті діяльності медичних лабораторій, у відповідно промаркованих поліетиленових мішках/пакетах, картонно-паперових контейнерах, немаркованих пластикових бутлях для води) та відходи категорії «С» (люмінесцентні лампи - вироби, що містять ртуть) у вказаному орендованому неспеціалізованому складському (нежитловому) приміщенні.

Крім цього, відповідно до умов розробленого учасниками групи плану, після накопичування медичних відходів категорії «В» у неспеціалізованих складських (нежитлових) приміщеннях, які перебували в користуванні ТОВ «Еко Захист-Україна», здійснювалось їх транспортування з використанням неспеціалізованих вантажних транспортних засобів по території України, зокрема до нежитлових приміщень, що розташовані за адресою: АДРЕСА_7 , за місцем знаходження виробничих потужностей ТОВ «Харків-Еко» ().

Тобто, директор ТОВ «Еко Захист - Україна» () ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , порушуючи вимоги частини 8 статті 34 Закону України «Про відходи» від 05.03.1998 № 187/98-ВР; статті 27 Закону України «Про управління відходами» від 20.06.2022 № 2320-IX; абзацу 10 пункту 11 Розділу «Організаційні вимоги до провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами» та пунктів 15, 16 Розділу «Технологічні вимоги до провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами» ліцензійних умов провадження господарської діяльності з поводження з небезпечними відходами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 13.07.2016 № 446; пункту 18 Розділу V «Вимоги до відходів категорії В 1» Державних санітарно-протиепідемічних правил і норм, щодо поводження з медичними відходами, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.06.2015 № 325 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 06 вересня 2022 року № 1602) (далі ДСанПіН) та в супереч висновку оцінки впливів на навколишнє середовище від 24.11.2017 № 07-03/12-20737/10-17, використовував неспеціалізовані складські (нежитлові) приміщення, що розташовані за адресами: АДРЕСА_5 ; АДРЕСА_4 та АДРЕСА_6 , для зберігання медичних відходів категорія «В» - (епідемічно (інфекційно) небезпечні відходи), а також неспеціалізовані вантажні транспортні засоби для їх перевезення, що могло призвести до виникнення та поширення інфекційних хвороб.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями, які виразились у порушенні правил та норм, встановлених з метою запобігання інфекційним хворобам, що завідомо могло спричинити поширення цих захворювань, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.28, ч. 1 ст. 325 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , своїми умисними діями, які виразились у пособництві в порушенні правил та норм, встановлених з метою запобігання інфекційним хворобам, що завідомо могло спричинити поширення цих захворювань, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст.28, ч. 1 ст. 325 КК України.

24 липня 2024 року між прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та обвинуваченими ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоди про визнання винуватості.

Згідно з угодою прокурор та ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст.28, ч. 1 ст. 325 КК України.

Згідно з угодою прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст.28, ч. 1 ст. 325 КК України.

Згідно з угодою прокурор та ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст.28, ч. 1 ст. 325 КК України.

Згідно з угодою прокурор та ОСОБА_6 дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст.28, ч. 1 ст. 325 КК України.

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у повному обсязі в межах висунутого обвинувачення беззастережно визнали свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мають понести, а саме: призначення покарання у виді штрафу у розмірі три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий чи потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладання ним угоди.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченим узгоджену в ній міру покарання.

Захисники обвинувачених та обвинувачені у судовому засіданні також просили затвердити угоду про визнання винуватості і призначити узгоджену в ній міру покарання.

При цьому обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 325 КК України, за обставин, як вони викладені в обвинувальному акті.

При цьому обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , беззастережно визнали себе винними у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 325 КК України, за обставин, як вони викладені в обвинувальному акті.

Таким чином, суд вважає, що обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 325 КК України, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 325 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження під час судового засідання.

Суд шляхом заслуховування пояснень сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, при цьому судом встановлено, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повністю усвідомлюють зміст угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнають себе винними, цілком розуміють свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Покарання сторонами угоди визначено у відповідності до положень ст. 50, 65-67 КК України, з урахуванням характеру та тяжкості висунутого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачення, даних про їх особу, обставин, що пом`якшують покарання, зокрема, позитивної характеристики, щирого каяття, активного сприяння розкриттю злочину, та обтяжуючих покарання обставин, зокрема, вчинення кримінального правопорушення групою осіб.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження цих угод.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати у справі слід стягнути з обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 солідарно.

Речові докази слід вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 50, 53, 65-67 КК України, ст. 100, 314, 373, 374 та 474-476 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду від 24 липня 2024 року між прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 325 КК України, і призначити йому узгоджене покарання у виді штрафу у розмірі три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень.

Затвердити угоду від 24 липня 2024 року між прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст.28, ч. 1 ст. 325 КК України, і призначити йому узгоджене покарання у виді штрафу у розмірі три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень.

Затвердити угоду від 24 липня 2024 року між прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст.28, ч. 1 ст. 325 КК України, і призначити йому узгоджене покарання у виді штрафу у розмірі три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень.

Затвердити угоду від 24 липня 2024 року між прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_6 про визнання винуватості.

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст.28, ч. 1 ст. 325 КК України, і призначити їй узгоджене покарання у виді штрафу у розмірі три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних частках на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи, що становлять 15 145 грн. 60 коп.

Речові докази:

-мобільний телефон марки ОРРО А76, поміщений до сейф-пакету PSP 1287464,

-флеш-носій Transend 2 gb, поміщений до сейф-пакету PSP 1287462,

-документи господарської діяльності ТОВ «Еко Захист-Україна», поміщені у сейф-пакети SUD3022076, SUD3022075, PSP 4147726, PSP 4147731, PSP 4147729, NPU 1108494, PSP 2148664, PSP 2148668,

-мобільний телефон марки Redmi Note 9, вилучений у ОСОБА_13 та поміщений до сейф-пакету PSP 2148662,

-мобільний телефон марки Apple Iphone XS, поміщений до сейф-пакету PSP 2148659,

-мобільний телефон марки Apple Iphone 6S Plus, поміщений до сейф-пакету PSP 2148661,

-ноутбук марки НР, поміщений до сейф-пакету PSP 4143769,

-жорсткий диск goodram SSDPR-CX400-256-G2 CX400: 256 GB з серійним номером: CN:SCX256G04, поміщений до спеціального пакету PSP 2148663,

-мобільний телефон марки Apple Iphone 14 Plus ІМЕІ НОМЕР_1 , мобільний телефон марки Samsung s/n НОМЕР_2 , вилучені у ОСОБА_3 та поміщені до сейф-пакету PSP 2148657,

які знаходяться у Головному слідчому управлінні Національної поліції України, - повернути власникам майна.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, у разі не подачі на нього апеляції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити прокурору і обвинуваченим.

Суддя ОСОБА_1