Справа № 439/1667/24
Провадження №1-кп/439/195/24
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2024 року м.Броди
Бродівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника адвоката ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Суховоля, Золочівського району, Львівської області, громадянин України, не одружений, пенсіонер, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , о 15 год. 29 хв., перебуваючи у приміщенні магазину «Щедрий кошик», що знаходиться по АДРЕСА_1 , виявив на торговому стелажі вказаного магазину мобільний телефон марки «Iphone» моделі «11, Black, 64 Gb», у пластиковому чохлі, належний ОСОБА_6 , та маючи реальну можливість ідентифікувати власника знайденого майна, за рахунок раптового виниклого умислу на викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, спрямованим на особисте збагачення за рахунок чужого майна, під час дії в Україні воєнного стану, розуміючи суспільно-небезпечні наслідки своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, незаконно, таємно викрав належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Iphone» моделі «11, Black, 64 Gb», вартістю 15 078 грн 40 к., чохол, вартістю 279 грн 20 к., та незважаючи на реальну можливість встановлення законного власника майна, не повідомивши працівників вказаного магазину про виявлення майна, ОСОБА_4 , з викраденим майном покинув приміщення вказаного магазину. Своїми діями завдав потерпілій ОСОБА_6 майнову шкоду, у розмірі 15 357 грн 60 к.
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), яке вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.
06 серпня 2024 року між прокурором Бродівського відділу Золочівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст.37 КПК України, надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , на підставі статей 468, 469, 472 КПК України укладена угода про визнання винуватості.
Зі змісту угоди слідує, що сторони дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України. ОСОБА_4 під час досудового розслідування беззастережно та повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, зобов`язався визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні.
При вирішенні питання щодо міри покарання ОСОБА_4 сторони врахували, що підозрюваний за місцем проживання характеризується позитивно, не судимий, у лікаря нарколога та лікаря психіатра на обліку не перебуває, обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, які обтяжують покарання не встановлено.
Сторонами погоджене покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням та на підставі п. п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 виконання наступних обов`язків: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
ОСОБА_4 , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, надав згоду на призначення узгодженого покарання.
Судом встановлено, що дані угоди про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідають вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, відповідають Закону України про кримінальну відповідальність, в тому числі щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України та щодо узгодженого покарання, яке передбачено санкцією зазначеної статті.
Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим. При цьому, судом з`ясовано в обвинуваченого та встановлено, що він зможе реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Крім цього, обвинуваченому роз`яснено положення ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, які йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі.
Після таких роз`яснень обвинувачений, захисник, прокурор просили затвердити угоду про визнання винуватості.
Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, доходить висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
Призначаючи обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про його особу, зокрема те, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.
Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
З огляду на викладене та враховуючи позицію прокурора, захисника, які просили призначати покарання зі звільненням від відбуття такого з випробуванням, суд доходить висновку, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та реального відбуття покарання, тому йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч. 1 ст.76КК України, оскільки таке покарання відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України є достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого, попередження нових кримінальних правопорушень.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.
Витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи становлять 340 грн 00 к.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 373 - 374, 475 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75, п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк один рік, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
- мобільний телефон марки «Iphone» моделі «11, Black, 64 Gb», вартістю 15 078 грн 40 к. та коробку до мобільного телефону марки «Iphone» моделі «11, Black, 64 Gb» рахувати поверненими потерпілій ОСОБА_6 ;
- електронний носій типу CD-R диску із серійним номером D3136ВК14215859ІН білого кольору, із написом Verbatim ємністю 700 mb, залишити в матеріалах кримінального провадження.
Стягнути з ОСОБА_4 витрати за проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 340 (триста сорок) грн 00 к.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд Львівської області з підстав, передбачених ст.394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію даного вироку негайно, після його проголошення, вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Роз`яснити учасникам провадження, що відповідно до ст.476 КПК України, у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду,який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Суддя ОСОБА_1