У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава скаргу ОСОБА_4 на рішення слідчої слідчого відділу Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 31.07.2023 року про закриття кримінального провадження № 0001678 від 06.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и л а :

04.11.2024 року ОСОБА_4 звернулася до слідчого судді із вищезазначеною скаргою, у якій просила скасувати постанову слідчого СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 31.07.2023 року про закриття кримінального провадження № 0001678 від 06.06.2023 року та направити матеріали провадження для продовження досудового розслідування.

Обґрунтовуючи вимоги скарги вказала, що 02.11.2024 року, у відповідь на повторний адвокатський запит, її адвокат ОСОБА_3 отримав копію постанови про закриття кримінального провадження № 0001678 від 06.06.2023 року від 31.07.2023 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, при цьому на її адресу остання не надходила.

З прийнятим слідчою рішенням не погодилася, вважала його передчасним, таким, що не відповідає фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення, та незаконним, прийнятим без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження.

Зокрема, вказала, що під час проведення досудового розслідування не було проведено огляду (додаткового) місця пригоди, а саме складського приміщення (боксу), розташованого по АДРЕСА_1 на території автобази; під час проведення досудового розслідування не були вилучені викрадені у неї інструменти та автомобіль марки Газель, які на даний час знаходяться по АДРЕСА_2 , про що вона повідомляла слідчому; у «підозрюваних» ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які здійснили крадіжку її речей, не було проведено обшуків; не був допитаний ОСОБА_8 , про якого вона повідомляла працівникам правоохоронних органів. Крім того, в ході її допиту в якості потерпілої вона повідомила слідчому, що громадяни ОСОБА_9 та ОСОБА_10 бачили у ОСОБА_6 її викрадені речі (інструменти, камені), а також те, що останній користується її викраденим автомобілем марки Газель, але вказані особи допитані не були. Також вказала, що вона клопотала про допит у якості свідка менеджера ОСОБА_11 , який безпосередньо бачив викрадення її майна, але й він не був допитаний працівниками правоохоронних органів.

Мотивуючи вимоги поданої скарги також послалася на те, що у постанові про закриття кримінального провадження не зазначені фактичні обставини справи, а саме, які її речі було викрадено та який розмір шкоди їй було завдано. Окрім того, кримінальне провадження було закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, але не зазначено в чиїх діяннях відсутній склад кримінального правопорушення і з яких підстав слідчий визначив відсутність складу кримінального правопорушення.

У судовому засіданні представник заявниці - адвокат ОСОБА_3 підтримав вимоги, викладені у скарзі, просив задовольнити скаргу в повному обсязі.

Слідча слідчого відділу Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце судового розгляду, надала до суду матеріали кримінального провадження № 0001678 від 06.06.2023 року.

Неявка суб`єкту оскарження відповідно до положень ч.3 ст.306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думку адвоката, вивчивши скаргу й додані до неї матеріали, а також матеріали кримінального провадження № 0001678 від 06.06.2023 року, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст.2 КПК України).

Частиною 2 статті 9 КПК України регламентовано, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Лише за такої умови можливе виконання завдань кримінального судочинства. Всебічність дослідження обставин кримінального провадження означає, по-перше, висунення і дослідження всіх можливих версій щодо характеру події, що має ознаки кримінального правопорушення, винуватість особи, а по-друге, однаково ретельне встановлення і перевірку як обставин, що викривають, так і тих, що виправдовують особу. Повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні, використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Відповідно до положень ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів в порядку, передбаченому КПК України, для з`ясування обставин, які мають значення для кримінального провадження.

Змістом досудового розслідування є діяльність слідчого, спрямована на збирання, дослідження, оцінку, перевірку і використання доказів, попередження, запобігання та розкриття злочинів, встановлення об`єктивної істини, забезпечення правильного застосування закону, охорону прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб.

Основним засобом збирання доказів, а отже - основним засобом всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, досягнення його завдань, є проведення слідчих дій.

За загальним правилом, визначеним ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Частиною 4 статті 38 КПК України визначено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Відповідно до положень ст.25 КПК України слідчий зобов`язаний в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

При цьому мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою ЄСПЛ, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім, сумлінним і підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (рішення ЄСПЛ у справі «Алексахін проти України»). Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту (рішення ЄСПЛ у справі «Михалкова та інші проти України»).

Отже, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливо лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в їх сукупності.

У свою чергу, слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний ретельно перевірити законність та обґрунтованість прийнятої слідчим постанови.

Так, слідчий суддя, розглядаючи скаргу на рішення про закриття кримінального провадження, повинен на підставі доводів заявника, слідчого та/або прокурора й матеріалів кримінального провадження встановити, чи вжив слідчий всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження як обставин, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення, так і обставин, установлених ним у кримінальному провадженні, та чи наявні передбачені ст.284 КПК України підстави для його закриття.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001678 від 06.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, розпочате в зв`язку із надходженням 05.06.2023 року до Полтавського РУП ухвали Октябрського районного суду м. Полтави від 31.05.2023 року, якою було зобов`язано уповноважену особу Полтавського РУП внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_12 від 18.05.2023 року за фактом крадіжки речей із складського приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом взлому дверей у червні 2022 року.

Постановою слідчої СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 31.07.2023 року вказане кримінальне провадження було закрито на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, слідча послалася на те, що в ході досудового розслідування даного кримінального провадження було проведено ряд заходів, спрямованих на встановлення свідків вчинення кримінального правопорушення та особи, що його вчинила, однак, жодної інформації, яка б підтверджувала обставини, на які посилається заявник, органом досудового розслідування не було отримано, а отже, доказування органом досудового розслідування обставин, визначених ст.91 КПК України, як і подальше проведення досудового розслідування, є унеможливленим.

Жодних інших відомостей, у тому числі фактичних обставин справи, установлених під час досудового розслідування, слідчою в своїй постанові про закриття кримінального провадження не наведено.

Відповідно до висновку заступника начальника Полтавського РУП - начальника СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_13 від 31.07.2023 року рішення про закриття кримінального провадження № 0001678 від 06.06.2023 року визнано законним та обґрунтованим.

Однак, оцінивши дії слідчої та правомірність прийнятого нею рішення про закриття кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що таке рішення слідчої не відповідає вищезазначеним вимогам кримінального процесуального закону, є невмотивованим і передчасним, прийнятим без проведення повного та всебічного досудового розслідування, що порушує права потерпілої на ефективну процедуру досудового розслідування та суперечить загальних засадам і завданням кримінального провадження.

Зокрема, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення повідомляла про те, що працівник ФОП ОСОБА_14 - ОСОБА_6 із ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , шляхом злому замків дверей складського приміщення по АДРЕСА_1 , викрали електроінструменти, а також вироби з граніту на загальну суму 199 639 грн., як належать ФОП ОСОБА_4 .

В цій заяві ОСОБА_4 для з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення просила допитати у якості свідків наступних осіб: ОСОБА_14 (роботодавця ОСОБА_6 ), ОСОБА_11 (менеджера виробничого цеху), ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 .

Однак, як перевірено слідчим суддею, викладені ОСОБА_4 у заяві обставини вчинення кримінального правопорушення, не стали предметом належної перевірки слідчою.

Так, оглядом матеріалів кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_14 та ОСОБА_17 до слідчої не викликалися і не допитувалися, як і не допитувалися ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_21 , на яких, як на осіб, причетних до скоєння розслідуваного кримінального правопорушення, прямо вказує заявниця, жодних слідчих дій, спрямованих на встановлення їх місцезнаходження та подальшого прибуття до органу досудового розслідування для дачі показань в ході досудового розслідування не здійснювалося.

Також, попри наявність відповідних доручень слідчих, в ході слідства не було вжито необхідних заходів з метою перевірки наявності або ж відсутності камер відеоспостереження на місці вчинення злочину та прилеглій до нього території.

Крім того, звертає на себе увагу й та обставина, що в матеріалах кримінального провадження міститься рапорт слідчої СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 , за змістом якого ОСОБА_22 у телефонній розмові 22.07.2023 року повідомила, що вона може надати важливі для подальшого досудового розслідування відомості з приводу крадіжки торгово-матеріальних цінностей із складського приміщення, однак станом на той час вона перебувала в Кременчуцькому районі й не мала змоги особисто прибути до органу досудового розслідування. У той же час остання вказала, що як тільки вона повернеться до м. Полтави, з`явиться до органу досудового розслідування для надання свідчень.

Проте, вбачається, що наведена обставина залишилися поза увагою слідчої, оскільки в подальшому, ОСОБА_22 для допиту не викликалася та в ході слідства відповідно вона допитана не була, а натомість 31.07.2023 року кримінальне провадження було закрито.

Заслуговують на увагу й викладені у скарзі доводи заявниці щодо не проведення допиту у якості свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , яким, як про це стверджує ОСОБА_4 , ймовірно можуть бути відомі обставини вчинення кримінального правопорушення, про скоєння якого зазначає заявник.

З наведеного вбачається, що обставини вчинення кримінального правопорушення слідчою не досліджувалися та не встановлювалися, а тому доводи заявниці про неповноту досудового слідства є обгрунтованими.

За змістом ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Водночас постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, тобто містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України, а її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим за наявними в провадженні матеріалами, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, і відповіді на всі порушені нею питання, які виключають провадження у справі та обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст.110 КПК України).

Оцінюючи постанову про закриття кримінального провадження № 0001678 від 06.06.2023 року, слідчий суддя вважає, що її мотивувальна частина не відповідає вимогам п.2 ч.5 ст.110 КПК України, так як постанова не є вмотивованою, не містить відомостей про зміст фактичних обставин, які були встановлені слідчою під час здійснення досудового розслідування, не зазначено, які слідчі дії проведено в межах кримінального провадження та не відображено результатів цих слідчих дій, не викладено та не оцінено показання допитаних у якості свідків осіб, а отже, не наведено мотивів прийняття такого процесуального рішення та доводів на його обґрунтування.

За таких обставин указане процесуальне рішення слідчої не можна визнати таким, що відповідає фактичним обставинам справи, встановленим на підставі наявних в провадженні матеріалів, а наведені в ньому висновки - ґрунтуються на здобутих у справі доказах, яким слідча із дотриманням вимог ст.94 КПК України надала належну правову оцінку, оскільки зміст оскаржуваної постанови не містить вичерпних відповідей на всі порушені потерпілою питання, детального опису проведених слідчих дій і встановлених слідчою обставини кримінального провадження, ґрунтовного аналізу отриманої інформації, а також відповідних і достатніх мотивів прийняття такої постанови та їх обґрунтування, за яких слідча дійшла висновку, що об`єктивно встановлені під час досудового розслідування обставини виключають провадження у справі й обумовлюють її закриття.

В оскаржуваній постанові відсутні з-поміж іншого, й мотиви стосовно будь-яких перешкод у проведенні подальших слідчих і процесуальних дій та вичерпання можливостей у збиранні доказів відповідно до вимог ст.93 КПК України, на підставі яких слідча мала би встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Таким чином, слідством допущено неповноту досудового розслідування, не здійснено необхідних слідчих (розшукових) та процесуальних дій для належного встановлення всіх суттєвих обставин провадження, не виконано вимог щодо всебічного, повного та об`єктивного дослідження цих обставин і надання їм відповідної оцінки, а оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження не відповідає положенням закону, є передчасною, оскільки слідчим не в повному обсязі встановлені всі обставини кримінального провадження, та не обґрунтованою.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що вимоги скарги підлягають задоволенню, постанова слідчої СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 31.07.2023 року про закриття кримінального провадження № 0001678 від 06.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, - скасуванню, а матеріали відповідного кримінального провадження, - поверненню до СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області для проведення подальшого досудового розслідування, при проведенні якого необхідно повно та об`єктивно перевірити обставини кримінального правопорушення, вказаного у заяві про вчинення злочину, надати обґрунтовану юридичну оцінку встановленим обставинам та доводам заявниці, а також в достатньому для встановлення об`єктивної істини у справі обсязі провести необхідні слідчі (розшукові) та процесуальні дії, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст.284, 303, 307, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а :

Скаргу ОСОБА_4 - задовольнити.

Постанову слідчої слідчого відділу Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 від 31.07.2023 року про закриття кримінального провадження № 0001678 від 06.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, - скасувати.

Матеріали кримінального провадження № 0001678 від 06.06.2023 року направити до СВ Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області для проведення подальшого досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 04.12.2024 року о 14 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1