Житомирський апеляційний суд
Справа №935/2043/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-кп/4805/465/24
Категорія ч. 1 ст.111-1 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року колегія суддів Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю

секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0000157 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 на вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 08 лютого 2024 року, яким засуджено

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коростишева Житомирської області, який проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого

- за ч.1 ст. 111-1 КК України до покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах держаної влади та місцевого самоврядування України строком на 13 (тринадцять) років.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 16.09.2022, на мобільний телефон марки «Huawei» IMEI: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з флеш накопичувачем «Веріко» об`ємом 8 Gb, ноутбук марки «НР» чорного кольору з наявними написами 15го0234 з зарядним пристроєм, зовнішній жорсткий диск з написами WD Element - ухвалено скасувати.

Питання про речові докази судом вирішено відповідно до ст. 100 КПК України та у апеляційній скарзі не оспорюється.

ВСТАНОВИЛА:

Як встановив суд, 29.05.2022 році в період часу з 11 години по 14 годину, ОСОБА_6 перебуваючи в публічному місці, а саме поблизу храму Церкви Святого благовірного князя Олександра Невського, що по АДРЕСА_2 , під час проведення громадських зборів спрямованих на волевиявлення місцевих мешканців щодо переходу з УПЦ до ПЦУ, будучи громадянином України, у період запровадженого на території України правового режиму воєнного стану, в присутності невизначеного кола осіб, а саме в присутності ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та інших присутніх осіб, публічно заперечував здійснення збройної агресії російської федерації проти України, які виразилися, окрім іншого, у різного роду висловлюваннях, а саме «…війни в Україні немає, проходить спецоперація ... Українські засоби інформації дезінформують населення про наслідки окупації російськими військами частин території України, штучно створюючи «постановочні» відеосюжети, які не відповідають дійсності, зокрема, про наслідки незаконних дій збройних сил російської федерації в м. Буча Київської області….крім того зазначав, що територія АРК Крим ніколи не була українською територією…стверджував, що присутні громадяни є «прєдатєлями наших дєдов », тим самим ОСОБА_6 публічно заперечував здійснення збройної агресії проти України чим вчинив колабораційну діяльність.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просила вирок суду скасувати, кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 закрити на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливості їх отримання.

Захисник зазначає, що відсутні докази на підтвердження вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111-1 КК України.

Вказує, що показання свідків є сумнівними та суперечливими доказами, а будь-яких інших доказів вини ОСОБА_6 не надано стороною обвинувачення.

Звертає увагу, що з моменту інкримінованих подій ( 29.05.22) до моменту порушення даного кримінального провадження та внесення відомостей до ЄРДР ( 11.08.22) сплинуло два з половиною місяця, а тому всі докази, в тому числі відео з нагрудних камер поліцейських, були попередньо перевірені, і не могли підтвердити інкримінованих моєму підзахисному дій, а тому вони і не долучались до матеріалів даного кримінального провадження.

На переконання захисника, відеозапис, який був переглянутий в судовому засіданні 14.08.2023 року повністю спростовує показання свідка ОСОБА_11 .

Наголошує на тому, що свідки обвинувачення є прихильниками ПЦУ, а ОСОБА_6 є вірянином УПЦ, і це є основною причиною його оговорити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував щодо доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.111-1 КК України, а саме в умисних діях, які виразились у публічному запереченні громадянином України здійснення збройної агресії проти України, публічних закликах до підтримки рішень та дій держави-агресора.

Хоча обвинувачений ОСОБА_6 у суді своєї вини не визнав, на переконання колегії суддів його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується сукупністю доказів, які є належними та допустимими.

Колегія суддів зазначає, що невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_6 є його правом та способом захисту, при цьому апеляційний суд критично оцінює покази останнього, та вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги такі покази обвинуваченого як недостовірні, виходячи з наступного.

Так, свідок ОСОБА_10 показав, що на весні 2022 року привіз дружину ( ОСОБА_10 ) до церкви та побачив, як обвинувачений, якого раніше не знав, підійшов до знайомого йому ОСОБА_12 та говорив, що війни в Україні не має, йде операція росіян від очищення від фашистів, що росіяни-брати, Крим завжди був російським, обзивав їх бандерами. Висловлювання ОСОБА_6 чув особисто: спочатку він говорив це ОСОБА_12 , а потім і йому. ОСОБА_6 говорив йому, що потрібно казати не «Слава Україні», а «слава Богу» та що його потрібно перехрещувати.

Свідок, ОСОБА_10 пояснила, що на зборах був присутній ОСОБА_6 , який говорив, що в Україні не має війни, а Крим це РФ. З обвинуваченим особисто не знайома. ОСОБА_6 вступив у конфлікт з о. ОСОБА_13 . Усі конфлікти того дня біля храму були словесними. ОСОБА_6 також говорив, що на Донбасі має місце конфлікт між українцями. Про висловлювання обвинуваченого чула зі слів свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_14 .

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що 29.05.2022 у храмі у с.Царівка відбувались збори прихожан мешканців села, а священика московського патріархату привезли невідомі люди, серед яких був обвинувачений. Останній говорив, що події у ОСОБА_16 це постановка, яку зробила влада, Крим це РФ, висловлював погрози в її бік говорив, що спалить її. Вона є головою громади ПЦУ у с.Царівка з 2022 року, до цих подій.

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що ОСОБА_6 її залякував та погрожував, що поб`є. Обвинувачений публічно говорив, що війни в Україні не має, що це все постановка, що Крим це РФ, події в ОСОБА_18 це постановка, а чия не пам`ятає. Висловлювання обвинуваченого чула на сходинках біля церкви.

Свідок ОСОБА_19 показала, що ОСОБА_6 говорив, що війни ніякої не має. А це спецоперація, що Крим це РФ, а події у м.Буча фейк, постановка нашої країни. Це говорив, перебуваючи у церкві. Зі слів ОСОБА_20 та ОСОБА_21 чула, що те ж саме обвинувачений повторював і на вулиці сходах біля церкви.

Свідок ОСОБА_22 , пояснив, що він особисто чув, як ОСОБА_6 говорив про те, що їздить у Крим, а на сході українці воюють між собою це у приміщенні церкви. На сходах церкви ОСОБА_6 говорив, що злочини росіян у м.Буча постановка, а насправді ніяких злочинів не було, що ніякої військової агресії РФ не має, а Крим завжди був російським.

Свідок ОСОБА_9 показав, що 29.05.2022 у дворі церкви у с.Царівка обвинувачений говорив йому, що війни в Україні не має, що відео, що творилось у Київській області на весні 2022, яке було у відкритому доступі, це постановка влади. Тоді він увімкнув камеру та попросив ОСОБА_6 повторити все це на камеру, у відповідь обвинувачений сказав, що він (свідок) хворий та потребує лікування. Усе це ОСОБА_6 говорив при вході до церкви біля хвіртки, поряд стояло багато людей. Надалі він підійшов до працівників поліції та усе їм розповів про висловлювання обвинуваченого, пізніше давав показання СБУ.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що підстав для критичної оцінки показів вказаних свідків судом не встановлено, оскільки мотивів можливої нечесності та наявність приводів для обмовляння як підстав давати неправдиві свідчення суду не доведено, репутація свідків не дискредитована, довіра до їх показань не підірвана. Обвинувачений не зміг повідомити суду можливу причину обмовлянь, вказав, що з вказаними свідками в неприязних стосунках не перебуває.

Крім того, за правилами, передбаченими ст. ст. 352, 353 КПК України, свідки були попереджені про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих свідчень, а тому будь-яких підстав недовіряти їх показам у суду першої інстанції не було.

Вище зазначені показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 , ОСОБА_22 , ОСОБА_9 , які чітко зазначили, що обвинувачений під час подій, що відбувались 29.05.2022 року у с.Царівка на території місцевого православного храму наполягав, що війни в України не має, а проходить спецоперація РФ від фашистів, обзивав присутніх «бандерами», що злочини росіян у м.Буча Київської області постановка та фейк, а Крим належить РФ і «Слава Україні» говорити неможна, а на Донбасі є конфлікт між українцями є послідовними, логічними, узгоджуються між собою та в деталях з матеріалами справи.

Доводи захисника, що свідки сторони обвинувачення є прихильниками ПЦУ, а ОСОБА_6 є вірянином УПЦ, і це є основною причиною його оговорити не знайшли свого підтвердженні під час апеляційного розгляду справи.

Будь-яких підстав вважати, що свідчення вказаних свідків є недостовірними, на думку суду апеляційної інстанції, немає, оскільки вони загалом є логічними, послідовними та несуперечливими, а також додатково підтверджуються іншими наявними в провадженні доказами, а саме протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.09.2022 року зі свідками, які вказали на фотознімок на якому зображений саме ОСОБА_6 , як на особу яка допустила висловлювання публічних заперечення здійснення збройної агресії проти України.

Крім того, об`єктивність наданих свідками обвинувачення показань щодо заперечення ОСОБА_6 здійснення збройної агресії проти України, виправдування дій держави агресора підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського здійсненого в храмі, де хоча і не відображено всі обставини, однак зафіксовано, як ОСОБА_6 сперечається з присутніми називає їх «прєдатєлями наших дєдов, наших родитєлєй наших всєх», що в сукупностями з іншими доказами свідчить про відповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Відсутність фіксації на записі інших висловлювань ОСОБА_6 не є підставою для визнання цього доказу неналежним, оскільки судом оцінюється не лише один цей доказ, а проводиться оцінка усіх доказів у їх сукупності, а враховуючи те, що події відбувалися у різних місцях, обвинувачений конфліктував з багатьма свідками, припиняв свої висловлювання, коли його намагалися зняти на відео, як вказав свідок ОСОБА_9 , ці події, могли не потрапити під відеофіксацію працівників поліції.

Разом з тим, колегія суддів, погоджується з критичною оцінкою показань свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , яку надав суд першої інстанції, врахувавши, що вони перебувають з обвинуваченим у дружніх стосунках, є прихожанами одного храму, співають у церковному хорі, а їх пояснення суперечать іншим доказам по справі.

Будь-яких сумнівів, щодо належності та допустимості доказів, які суд поклав в обґрунтування вироку колегія суддів не вбачає.

На переконання колегії суддів, вказані докази в своїй сукупності підтверджують правильність висновків суду та спростовують доводи апеляційної скарги захисника про недоведеність вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 111-1 КК України.

За таких обставин колегія суддів підстав для скасування вироку суду не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 08 лютого 2024 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Касаційного Кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді: