печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року Печерський районний суд міста Києва у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні № 000091 від 13.04.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна, накладеного у кримінальному провадженні № 000091 від 13.04.2023 року, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.07.2024 року у справі № 757/30573/24-к а саме: на віртуальні активи на акаунті, що зареєстрований в криптовалютній біржі «BINANCE» з ідентифікатором НОМЕР_1 , шляхом заборони користування та розпорядження ними та блокування всього функціоналу.

Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, вказує, що накладений арешт порушує право на вільне володіння, користування та розпорядження майном, а також, що арештоване майно не відповідає ознакам визначених ст. 98 КПК України, та в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба.

Адвокат ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду повідомлявся належним чином, проте ним подано заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор групи прокурорів ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду повідомлявся належним чином, направив на адресу суду заяву, згідно якої розгляд клопотання просив проводити без його участі. У задоволенні клопотання просив відмовити.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, дослідивши матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорів відділу Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000091 від 13.04.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4, 5 ст. 190, ч. 2 ст. 209 КК України, за фактами заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненим за попередньою змовою групи осіб в умовах воєнного стану у великих та особливо великих розмірах.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.07.2024 року накладено у кримінальному провадженні № 000091 арешт на віртуальні активи на акаунті, що зареєстрований криптовалютній біржі «BINANCE» з ідентифікатором User ID: НОМЕР_2 , шляхом заборони користування та розпорядження ними та блокуванням всього функціоналу.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до мотивувальної частини ухвали від 11.07.2024 року, метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінально провадження, як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна, наслідки решту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, накладений арешт порушує права володільця майна на розпорядження належним йому майном.

Протягом досудового розслідування не встановлено, що вказане майно є таким, що набуте внаслідок вчинення кримінального правопорушення, доказів, що б підтверджували такі обставини також не надані, власники зазначеного майна не є учасниками у кримінальному провадженні, а отже застосування арешту у даній справі є безпідставним та необхідність у продовженні дії вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпала.

Керуючись, ст. 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений у кримінальному провадженні № 000091 від 13.04.2023 року, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.07.2024 року у справі № 757/30573/24-к а саме: на віртуальні активи на акаунті, що зареєстрований в криптовалютній біржі «BINANCE» з ідентифікатором User ID НОМЕР_2, шляхом скасування заборони користування та розпорядження ними та скасування блокування всього функціоналу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1