Пр-ня по справі № 1кп/521/1646/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

05 серпня 2024 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 на стадії судового провадження розглянувши обвинувальний акт у кримінальному проваджені № 0000301 від 10.07.2024 року, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Новоукраїнка, Роздільнянського району, Одеської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, працює автокранівником у приватному товаристві, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК.

Розгляд обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку, проводився без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі ч. 2 ст. 381 КПК.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1.1. ОСОБА_3 , 09 липня 2024 року, між 17.30 та 17.40 годин, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи у приміщенні магазину фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що біля будинку АДРЕСА_2 , реалізуючи свій кримінально протиправний намір на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_5 , умисно завдав останній декілька, але не менше двох, ударів правим кулаком в обличчя та грудну клітину, чим заподіяв ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження у виді крововиливу та садна на слизовій оболонці нижньої губи зліва, синець на передній поверхні грудної клітини зліва.

1.2.Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК, за кваліфікуючими ознаками: умисне легке тілесне ушкодження.

2.Встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

2.1.Судом розглянутий обвинувальний акт у спрощеному провадженні, без дослідження доказів обставин кримінального проступку, оскільки учасники судового провадження (обвинувачений (підозрюваний), його захисник) не оспорювали встановлені під час дізнання обставини.

2.2.Підозрюваний (обвинувачений) подав заяву щодо визнання своєї вини, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

2.3.Захисник адвокат ОСОБА_6 , у вказаній заяві обвинуваченого, підтвердив добровільність подання такої заяви про визнання вини, згоди із встановленими обставинами та розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні за їх відсутності.

2.4.Потерпіла ОСОБА_5 , також подала заяву про відсутність будь-яких заперечень проти розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні; ознайомлення із обмеженням права на апеляційне оскарження і надала згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

2.5.Враховуючи викладені обставини, прокурор на підставі ч. 1 ст. 302 КПК надіслав до суду обвинувальний акт в якому зазначив клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

2.6.Обставини кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження, викладені судом у формулюванні обвинувачення.

3.Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

3.1.Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття.

3.2.Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого: є скоєння кримінального проступку особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

4.Мотиви призначення покарання.

4.1.При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого правопорушення, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

4.2.Оскільки, суд розглянув обвинувальний акт у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження, докази що характеризують особу обвинуваченого наявні в розпорядженні суду досить мінімальні за своїм змістом.

4.3.Так, обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікарів КУ ООМЦПЗ /м. Одеса, вул. Бреуса, 26/2/ та Одеського обласного центру психічного здоров`я ОМР / АДРЕСА_3 , як особа, яка страждає будь-якими захворюваннями психічного характеру не значиться. Раніше не судимий.

4.4.Відомості про притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності прокурором суду також не надано.

4.5.Обговорюючи питання виду та строку покарання, суд зважає на наступні обставини. Так, правопорушення вчинено у громадському місці, у салоні невеликого магазину. І хоча в магазині не було багато людей, цинічність дій обвинуваченого не викликає сумніву, оскільки його грубі і непристойні висловлювання, його брутальні, дикунські дії руками і ногами по відношенню до потерпілої, показують направленість наміру і умислу обвинуваченого. Такі дії свідчать про зухвалість та зневажливе ставлення як до інших громадян так і до встановлених у суспільстві правил. Не тільки заборони закону не впливають на особистість обвинуваченого але й загально людські правила поведінки.

4.6.Суд вважає, оцінюючи надані матеріали провадження і докази подій правопорушення, що ОСОБА_3 за своїми якостями має дуже мінімальний розвиток особистості. Він не має розуміння честі та совісті, що стосуються відомих загальнолюдських чеснот і такі риси або властивості людини йому взагалі не притаманні. Про це каже безпідставне створення конфлікту, напад у публічному місці на жінку, нанесення жінці тілесних ушкоджень.

4.7.Суд вважає, що фактичні обставини свідчать про те, що вказаний проступок ОСОБА_3 вчинений з прямим умислом, коли він очевидно усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, зухвало звертаючись спочатку до однієї жінки (продавця), а потім до потерпілої ОСОБА_5 та в подальшому наносячи їй декілька ударів. Він також передбачав і суспільно небезпечні наслідки від таких, дій, оскільки вольова ознака його дій виразилась у бажанні завдати фізичний біль особі та показати свою уявну перевагу у фізичній силі. Настання наслідків у вигляді отримання особою тілесних ушкоджень, безумовно було для ОСОБА_3 відповідною метою, а тому і невід`ємною частиною волі особи у вигляді бажання.

4.8.Суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статей, зв`язане з громадськими роботами. Таке покарання буде відповідати, як особистості обвинуваченого так і обставинам правопорушення. Інші більш м`які види покарань не забезпечать виховної ролі особистості. Окрім того, обвинувачений не заслуговує на більш м`які види покарань. Суспільно-корисні роботи, очевидно позитивно вплинуть на обвинуваченого та його мислення і можливо призведуть до думки, що нанесення тілесних ушкоджень іншій особі (особливо жінці) є соціальним злом, яке загалом призводить до шкоди всьому суспільству, оскільки в тому числі нівелює встановлений у суспільстві порядок і спокій громадян.

4.9.Обмежень, які встановлені в ч. 3 ст. 56 КК, для не можливості призначення покарання у вигляді громадських робіт, особистість ОСОБА_3 не містить. Так, матеріали провадження надані суду, не містять відомостей, що ОСОБА_3 є особою з інвалідністю першої або другої групи; він не є особою пенсійного віку, оскільки знаходиться у віці 55 років; а також не є військовослужбовцем строкової служби.

4.10.Строк відповідного покарання повинен бути визначений з урахуванням як особистості обвинуваченого так і обставин правопорушення. У даному випадку наявність обставин які пом`якшують і обтяжують покарання, свідчать про необхідність призначення строку громадських робі в межах максимальної санкції статті у вигляді двохсот годин.

5.Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.

5.1.Речові докази DVD диск із фрагментом відеозапису з камери спостереження, яка розташована у приміщенні магазину «Київський м`ясокомбінат» по АДРЕСА_2 за 09.07.2024 року, відповідно до ч. ч. 3, 5 ст. 100 КПК підлягають залишенню в матеріалах кримінального провадження.

5.2.Запобіжний захід обвинуваченому до набрання вироком законної сили, враховуючи вид покарання не обирати.

5.3.Ухвалюючи вирок, суд керується ст. ст. 370, 373, 374 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.1.Визнати ОСОБА_3 , винним у скоєні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК та призначити йому покарання, у вигляді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

1.2.Початок строку відбування покарання обвинуваченому у вигляді громадських робіт обчислювати з моменту набрання законної сили вироком суду.

1.3.До набрання вироком суду законної сили будь-який запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

1.4.Речові докази по провадженню: DVD диск із фрагментом відеозапису з камери спостереження, яка розташована у приміщенні магазину «Київський м`ясокомбінат» по АДРЕСА_2 за 09.07.2024 року залишити в матеріалах кримінального провадження.

1.5.Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано.

1.6.Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

1.7.Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

1.8.Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

С У Д Д Я: ОСОБА_1