Дата документу 16.07.2024Справа № 554/7128/24
Провадження № 1-кс/554/7375/2024
У Х В А Л А

16 липня 2024 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавськох окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0001079 від 26 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про накладення арешту на вилучений в ході проведення огляду 05 липня 2024 року мобільний телефон марки «Iphone 7», в корпусі рожевого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , запакований в спец. пакет № PSP 1291569. Слідчий також просить визначити місцем зберігання названого мобільного телефону, після проведення необхідних досліджень, кімнату для зберігання речових доказів відділу Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив , що слідчим відділом Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під № 0001079 від 26 червня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за фактом того, що 25 травня 2024 року, близько 13 год 20 хв, невідома особа, перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що в АДРЕСА_1 , таємно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, з комірки збереження речей, здійснила крадіжку рюкзака, чорного кольору, в якому перебував мобільний телефон, марки «Iphone 7», в корпусі рожевого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , чим завдала ОСОБА_5 матеріального збитку на суму, яка встановлюється.

05 липня 2024 року, в період часу з 17 години по 17 год 20 хв, в службовому кабінеті Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області проведено огляд, в ході якого ОСОБА_6 добровільно видала працівникам поліції мобільний телефон, марки «Iphone 7», в корпусі рожевого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , який був в неї вилучений та поміщений до спец. пакету за № PSP 1291569, після чого зазначений пакет запечатано та завірено підписами учасників слідчої дії.

На даний час у кримінальному провадженні існує обґрунтована необхідність запобіганню можливості пошкодження, перетворення та відчуження майна, яке може бути реалізовано тільки шляхом накладення арешту на це майно.

Таким чином, з метою належного забезпечення збереження речових доказів, в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно, яке було вилучено 05 липня 2024 року в ході проведення огляду.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Зважаючи на неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть у ньому участь, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснюється.

Дослідивши клопотання й додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 1, 2, 5 і 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що постановою слідчого від 05 липня 2024 року вилучений мобільний телефон визнаний речовим доказом в кримінальному провадженні.

Як слідує зі змісту клопотання, метою накладення арешту на майно у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення збереження речових доказів.

Слідчим доведено, що вказане майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідча довела необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, зважаючи на принципи розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна.

Разом з тим, визначення місця зберігання речових доказів на стадії досудового розслідування, про що в клопотанні просить слідчий, за змістом норм КПК України та Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 року № 1104 належить до виключної компетенції органів досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на вилучений в ході проведення огляду 05 липня 2024 року мобільний телефон марки «Iphone 7», в корпусі рожевого кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , запакований в спец. пакет № НОМЕР_2 до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7