ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/8440/24 (1-кс/953/6836/24) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/1324/24 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

скаржника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність ХРУП-1 ГУНП в Харківській області, що полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за заявою від 20.08.2024 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, що полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей за заявою від 20.08.2024 року, зобов`язання вчинити певні дії.

На зазначену ухвалу слідчого судді ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області внести відомості про вчинене щодо нього кримінальне правопорушення до ЄРДР, розпочати досудове розслідування та надати йому про це витяг з ЄРДР.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу ОСОБА_6 посилався на те, що отримавши його заяву про вчинене кримінальне правопорушення, уповноважена особа повинна була внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування, а нездійснення таких дії свідчить про порушення вимог кримінального процесуального закону. Вважав, що слідчий суддя не в повному обсязі дослідив всі обставини цього провадження та дійшов помилкового висновку щодо відмови йому у задоволенні його скарги.

12.11.2024 року до канцелярії Харківського апеляційного суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_7 , в якому він просив розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_6 без участі прокурора. Також просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_6 .

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 422 та ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду справи, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі прокурора.

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 12.09.2024 ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Харкова зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В обґрунтування своєї скарги посилався на не виконання посадовими особами Харківського національного педагогічного університету ім. Г.С. Сковороди протягом тривалого часу рішення Київського районного суду м. Харова від 22.09.2022 року, залишеного 12.04.2023 року без змін Харківським апеляційним судом. Вказаним рішенням заявник поновлений на посаді в Харківському національному педагогічному університеті ім. Г.С. Сковороди. Тривале невиконання рішення змусило його 20.08.2024 року звернутись до Київської окружної прокуратури м. Харкова із заявою в порядку ст. 214 КПК України про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 382 КК України. Вказана заява була спрямована прокуратурою до ХРУП № 1 для прийняття рішення. Однак 04.09.2024 року він дізнався, що відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 382 КК України, за його заявою від 20.08.2024 року до ЄРДР не внесені.

Відмовляючи в задоволенні цієї скарги слідчий суддя суду першої інстанції зазначив, що воан за своїм змістом і суття не є повідомленням про злочин, оскільки не містить конкретних та достатніх даних про можливе вчинення посадовими особами кримінальних правопорушень передбачених певними статтями КК України, тобто сукупності обов`язкових ознак конкретного злочину, що дозволять відмежувати таке діяння від інших правопорушень, які не становлять суспільної небезпеки. Твердження заявника про вчинення кримінального правопорушення має занадто загальний, абстрактний характер, а наведені відомості не дають змоги попередньо кваліфікувати таке діяння саме як кримінальне правопорушення. Доводи звернення про вчинення кримінального правопорушення є припущеннями, що не гуртуються на фактичних даних. Однак, самих лише абстрактних припущень про можливе вчинення кримінального правопорушення, викладених у заяві недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, оскільки підставою для початку досудового розслідування є фактичні дані та конкретні обставини, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками слідчого судді з наступних підстав.

Колегія суддів звертає увагу на те, що правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати його з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, перевантажувати правоохоронну систему держави численними повідомленнями, які завідомо не містять відомостей саме про кримінальне правопорушення, задля досягнення власних інтересів та виконання нею невластивих їй функцій. Такими запобіжниками, зокрема, є: встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Разом з тим, такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК). Вказана інформація необхідна для визначення того, що ставиться питання про вчинення саме кримінального правопорушення, та можливості спрямувати орган досудового розслідування на його розкриття, зібрання відповідних доказів.

Головним завданням держави у випадках вчинення злочинів є захист законних прав та інтересів громадян. Тому діяльність органів, які здійснюють кримінальне провадження, має бути спрямована на реальне забезпечення гарантій учасників провадження, і ефективне поновлення їхніх прав у разі порушення.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення: є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу; в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником; існують обставини, в силу яких передбачений законом механізм притягнення до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення, не може бути застосований за відсутності відомостей з інших джерел, що можуть свідчити про кримінальне правопорушення, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Аналізуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

При цьому, тлумачення словосполучень «заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення» та «обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення», то можна неодмінно помітити, що контекст цих словосполучень зводиться не до звичайних заяв, повідомлень чи обставин, а саме до тих, які стосуються кримінальних правопорушень.

Тобто, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, дізнавачем, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Зокрема, суд першої інстанції надав об`єктивну оцінку стосовно відомостей цього провадження.

Оцінюючи відомості, які містяться в заяві ОСОБА_8 ,В від 20.08.2024 року вбачається, що останній не зазначив, хто фактично здійснив такі дії щодо невиконання рішення суду. Тобто ОСОБА_6 не зазначив будь-яку особу, яка, на його думку, вчинила кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_6 пояснював, що подавши прокурору таку заяву, він вважав, що цих обставин достатньо для внесення відомостей до ЄРДР.

Поряд з цим, належить врахувати, що в судовому засіданні ОСОБА_6 повідомив, що на час апеляційного розгляду виконавче провадження щодо виконання судового рішення, яке не виконується Національним педагогічним університетом ім. Г.С. Сковороди - триває.

Крім того, відповідно до відомостей довідки о/у ВКП ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 (арк. 20) вбачається, що 22.08.2024 року до чергової частини ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшло звернення від ОСОБА_6 , стосовно можливих неправомірних дій окремих службових осіб Харківського Національного педагогічного університету ім. Г.С. Сковороди. В ході розгляду матеріалу не було здобуто достатньо об`єктивних даних, які б незаперечно вказували на ознаки злочину, згідно діючого законодавства.

Ретельно дослідивши та проаналізувавши ці відомості, колегія суддів дійшла висновку, що слідчий суддя суду першої інстанції обґрунтовано встановив відсутність конкретних обставин, що можуть свідчити про існування підстав для внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_6 від 20.08.2024 року.

Колегія суддів дійшла висновку, що ухвала судді суду першої інстанції, відповідно до вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування колегія суддів - не вбачає.

Належить роз`яснити ОСОБА_6 , що він не позбавлений процесуальної можливості повторно звернутися до правоохоронних органів з заявою про вчинення кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому ст. 214 КПК України, за наявністю належного обґрунтування та підтвердження таких відомостей об`єктивними фактичними даними.

Керуючись ст. ст. 376, 392, 393, 404, 405, ст.407 ч.3 п.1, ст.ст. 418, 419, 422, 424 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2024 року - залишити без змін.

Роз`яснити ОСОБА_6 про наявність процесуального права щодо можливості повторно звернутися до правоохоронних органів з заявою про вчинення злочину в порядку ст. 214 КПК України, за наявністю належного обґрунтування та підтвердження цих відомостей фактичними даними.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий -

Судді :