Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-сс/4805/585/24
Категорія ст.422 КПК Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2024 року Житомирський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі матеріали судового провадження №295/14583/24 за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 28.09.2024,

в с т а н о в и в:

Зазначеною ухвалою задоволено частково клопотання старшої слідчої СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 22.11.2024 включно.

Визначено заставу в розмірі 27 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 81756 грн.

Строк дії ухвали - до 22.11.2024 включно.

У задоволенні решти вимог клопотання відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді, як незаконну, та постанови нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою., а саме цілодобовий домашній арешт із забороною ОСОБА_8 полишати адресу: АДРЕСА_1 . При цьому, зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги, що жоден із долучених до клопотання про застосування запобіжного заходу документ не вказує на протиправність дій його підзахисного, а підозра висунута останньому є необґрунтованою. Вважає, що відсутні будь-які виняткові обставини обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, оскільки інші запобіжні заходи здатні в повній мірі забезпечити належну поведінку останнього. Зазначає, що відсутні конкретні ризики, за відсутності їх наведення стороною обвинувачення та слідчим суддею. Звертає увагу, що слідчим суддею належно не враховано те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання та реєстрації, молодий вік та веде здоровий спосіб життя.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу, прокурора яка заперечила щодо доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та ухвалу слідчого судді в межах ст.404 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в порядку Глави 18 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування такого запобіжного заходу, або відмови у його задоволенні.

Відповідно до ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий та прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, зазначеного у клопотанні.

Норми ст.177 КПК України передбачають, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ст.178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність у підозрюваного постійного місця роботи, репутацію підозрюваного, майновий стан підозрюваного, наявність судимостей, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при застосуванні щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу, дотримався вимог ст.ст.132, 176-178, 183, 194 КПК України.

Як убачається з матеріалів провадження №295/14583/24, у провадженні СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0002625 від 20.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України.

У відповідності до клопотання слідчої, органом досудового розслідування встановлено те, що 13.08.2024 близько 14 год. 05 хв. ОСОБА_8 перебував у приміщенні торгівельної зали магазину «Єва» № НОМЕР_1 ТОВ «РУШ», що розташований за адресою: м. Житомир, вул. Київська, 77. У цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_8 раптово виник умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна у період воєнного стану із указаного магазину. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна у період воєнного стану, ОСОБА_8 , керуючись корисливим мотивом, пересвідчившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, шляхом вільного доступу, таємно, повторно у період воєнного стану, викрав майно, а саме: туалетну воду чоловічу торговельної марки «Versace Eros» ємністю 100 мл, вартістю 3509 гривень 43 копійки без ПДВ, туалетну воду чоловічу торговельної марки «Versace Crystal Noir» ємністю 100 мл, вартістю 3885 гривень 67 копійок без ПДВ, жіночу туалетну воду марки «Jimmy Choo Blossom» ємністю 60 мл, вартістю 1616 гривень 67 копійок без ПДВ, яке сховав до рюкзака, який був при ньому. В подальшому, ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно при собі вийшов із приміщення магазину, після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_8 таємно у період воєнного стану викрав майно, що належить ТОВ «РУШ», чим завдав підприємству майнової шкоди на суму 9 011 гривень 77 копійок без ПДВ.

Крім цього, 31.08.2024 близько 16 год. 05 хв. ОСОБА_8 перебував у приміщенні торгівельної зали гіпермаркету «Епіцентр» ТОВ «Епіцентр К», що розташований за адресою: м. Житомир, Київське Шоссе, 4/2. У цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_8 раптово виник умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна у період воєнного стану із указаного магазину.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна у період воєнного стану, ОСОБА_8 , керуючись корисливим мотивом, пересвідчившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, шляхом вільного доступу, таємно, повторно у період воєнного стану, викрав майно, а саме: цифрову відеоняню торговельної марки «PICCOLOGUFO» модель «ZV85» вартістю 6775 гривень без ПДВ, яке заховав до штанів, в які був одягнений. У подальшому ОСОБА_8 , утримуючи викрадене майно при собі вийшов із приміщення магазину, після чого розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_8 таємно у період воєнного стану викрав майно, що належить ТОВ «Епіцентр К», чим завдав підприємству майнової шкоди на суму 6775 гривень 00 копійок без ПДВ.

Крім цього, 26.09.2024 року близько 13 год. ОСОБА_8 перебував поблизу ринку «Сімейний», що за адресою: АДРЕСА_2 де побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_10 , в якого з кишені штанів виглядав мобільний телефон торговельної марки «Xiaomi Redmi 12» в корпусі чорного кольору. В цей час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на повторне викрадення чужого майна, вчинене в умовах воєнного стану. Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне викрадення чужого майна, у період запровадженого в Україні військового стану керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_8 , у вказаний день, час, місці та за вказаних обставин, шляхом ривка, відкрито, з штанів ОСОБА_10 вихопив мобільний телефон торговельної марки «Xiaomi Redmi 12» в корпусі чорного кольору вартістю 5544 гривні 00 копійок. В подальшому, утримуючи вказане майно при собі, ОСОБА_8 місце вчинення злочину залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_8 відкрито, в умовах воєнного стану, повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_10 , чим завдав останньому майнової шкоди на суму 5544 гривні.

27.09.2024 ОСОБА_8 в порядку ст.278 КПК України було вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України.

Старша слідча СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 звернулась до відповідного слідчого судді з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 . За результатами розгляду цього клопотання, слідчим суддею постановлено оскаржуване рішення.

При цьому, на думку апеляційного суду, клопотання слідчої (з доданими до нього матеріалами) є відповідним вимогам ст.184 КПК України, містить всі визначені кримінальним процесуальним кодексом відомості та обставини, які враховуються при обранні міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Істотних порушень вимог КПК України в цій частині не встановлено.

Як убачається з матеріалів судового провадження №295/14583/24, прийняте рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя мотивував наявністю в матеріалах провадження доказів обґрунтованості підозри вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України, та наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Наявні у провадженні докази, як вважає апеляційний суд, переконливо вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень, у об`ємі, як того вимагає закон, на момент вирішення питання про обрання запобіжного заходу, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_8 міг би вчинити вище зазначені кримінальні правопорушення.

Апеляційні посилання захисника на непричетність його підзахисного до інкримінованих злочинних дій (відсутність доказів) є на даний час необґрунтованими, не спростовують докази сторони обвинувачення про можливу причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих правопорушень

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства», № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року).

Крім того, як вважає суд апеляційної інстанції, матеріали провадження об`єктивно вказують на наявність ризиків можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на учасників провадження, як і вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зокрема, на думку апеляційного суду при обранні запобіжного заходу, відповідно до ст.178 КПК України, слідчим суддею належно враховано тяжкість кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_8 , фактичні обставини їх вчинення, як і наслідки злочинних дій останнього.

В свою чергу, як убачається з матеріалів провадження, інкриміновані ОСОБА_8 кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України, згідно з положеннями ст.12 КК України, є тяжкими - санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років (ч.4 ст.185 КК України), так і на строк від 7 до 10 років (ч.4 ст.186 КК України).

Зазначені обставини самі по собі можуть бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, тому апеляційний суд погоджується з тим, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного ОСОБА_8 переховуватися від органу досудового розслідування чи суду. В даному випадку слід взяти до уваги і те, що останній фактично не має міцних соціальних зв`язків не має сім`ї та утриманців, не працевлаштований - не має постійного доходу.

В даному випадку, апеляційні посилання сторони захисту на ті факти, що останній має постійне місце проживання та реєстрації, має молодий вік та веде здоровий спосіб життя, не можуть бути безумовними обставинами, які зводять до об`єктивного мінімуму вище зазначений процесуальний ризик.

В даному випадку, є висока вірогідність і того, що підозрюваний ОСОБА_8 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Слід взяти до уваги те, що підозрюваний раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних кримінальних правопорушень (а.п.65-70. Крім того, заслуговує на увагу і кількість епізодів злочинної діяльності інкримінованих останньому.

Апеляційний суд вважає доведеним і процесуальний ризик того, що підозрюваний ОСОБА_8 може незаконно впливати на відповідних учасників провадження, у тому числі й на зміст та обсяг їх показань та процесуальну поведінку, що в подальшому може негативно відобразитися на встановленні об`єктивної істини по провадженню.

Апеляційні посилання сторони захисту на не доведеність таких ризиків є об`єктивно безпідставними.

Не залишено поза увагою слідчого судді і дані характеризуючі особу підозрюваної, зокрема, те, що останній раніше судимий, має місце реєстрації та проживання, не має сім`ї (офіційної) та утриманців, офіційно не працевлаштований, відповідно вік, стан здоров`я, як і стадію досудового розслідування.

Як вважає апеляційний суд, в даному випадку, слідчим суддею правильно встановлено доведеність органом досудового розслідування, процесуальних ризиків можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на відповідних учасників провадження, як і вчинити інше кримінальне правопорушення.

Докази, які містяться в матеріалах судового провадження, вказують на те, що на даній стадії досудового розслідування існує обґрунтована підозра, яка разом з існуючими ризиками, конкретними обставинами провадження та з урахуванням особи підозрюваного, переконливо виключає можливість обрання відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Матеріали провадження не містять інших даних про застереження, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою та стороною захисту в судовому засіданні апеляційного суду не доведені.

Таким чином, слідчий суддя обґрунтовано зазначив, що з огляду на встановлені в рамках даного кримінального провадження ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які об`єктивно існують, підозру останньго у вчиненні кримінальних правопорушень, а також завдання даного кримінального провадження, які зводяться, в тому числі, до притягнення винної особи до кримінальної відповідальності, тому обрання запобіжного заходу підозрюваному у виді тримання під вартою, забезпечить та гарантуватиме належну процесуальну поведінку та буде сприяти забезпеченню досягнення завдань даного кримінального провадження на цій стадії.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На момент апеляційної перевірки матеріалів провадження, вказаний запобіжний захід є необхідним у зазначеному кримінальному провадженні, буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного та забезпечить швидке та повне проведення досудового розслідування.

Істотних порушень кримінального процесуального закону в частині визначення міри запобіжного заходу, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 без задоволення, а ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 28.09.2024, якою застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, з визначенням застави у розмірі 81756 грн., з строком дії ухвали до 22.11.2024 включно, - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :