Справа № 455/1744/24
Провадження № 1-кс/455/271/2024
У Х В А Л А

19 липня 2024 року м. Старий Самбір

Слідчий суддя Старосамбірського районного суду Львівської області ОСОБА_1 секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції № 1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області (надалі СВ ВП №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області) ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Дніпропетровськ, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , з професійно-технічною освітою, не працюючого, військовозобов`язаного, судимості не має, -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2024 року за №0000380,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_7 за погодженням з начальником Старосамбірського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою в межах кримінального провадження №0000380, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2024 року.

Мотивуючи клопотання, слідчий СВ відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області посилається на те, що у провадженні Відділення поліції №1 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000380 від 18.07.2024 року за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, усвідомлюючи, що в умовах дії на території України правового режиму «Воєнний стан», введеного Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»», із подальшими змінами, внесеними згідно з Указами Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», востаннє №271/2024 від від 06.05.2024 року, та у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року, №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» (далі Правила перетинання державного кордону), військовозобов`язаним громадянам України віком від 18 до 60 років, виїзд за межі України заборонено, 17.07.2024 року, незаконно переправив ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 через державний кордон України в Республіку Польща, поза пунктом пропуску, на території Хирівської об`єднаної громади Самбірського району Львівської області, шляхом подолання загорожі інженерно-технічних та контролюючих споруд ДПС України.

Так, ОСОБА_5 , діючи умисно, посягаючи на суспільні відносини з охорони суверенітету України, цілісності й недоторканності її кордонів, 16.07.2024 року, маючи інформацію про те, що військовозобов`язані громадяни України віком від 18 до 60 років, а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , мають намірпотрапити на територію Республіки Польща, попросив свого знайомого ОСОБА_10 , забрати останніх автомобілем з м. Львів, та привезти їх в АДРЕСА_3 , на що ОСОБА_10 погодився.

В подальшому, ОСОБА_5 , 17.07.2024 року, близько 08:00 години, надаючи поради та вказівки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , разом з ними, здійснив незаконний перетин державного кордону України в Республіку Польща, поза пунктом пропуску через державний кордон України, на напрямку 407 прикордонного знаку України в Республіку Польща, на території Хирівської об`єднаної громади, Самбірського району, шляхом подолання загорожі інженерно-технічних та контролюючих споруд ДПС України.

Однак, 17.07.2024 року, близько 13:20 години, ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 було виявлено та затримано представниками Прикордонної варти Республіки Польща на відстані 1500 метрів від 407 прикордонного знаку України в Республіку Польща та 17.07.2024 року, близько 19:00 години, згідно протоколу реадмісії, передано представникам відділу прикордонної служби ВПС « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Таким чином, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, а саме організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, шляхом сприяння порадами та вказівками, вчиненому щодо кількох осіб, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.332 КК України.

19.07.2024 року повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого АДРЕСА_1 , фактично проживаючого АДРЕСА_2 , раніше несудимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, повністю підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , допитом підозрюваного ОСОБА_5 , вилученими речовими доказами, та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжкого, та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, орган досудового розслідування приходить до висновку, що:

-наявні докази, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні тяжкого злочину є вагомими, належними, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку;

-тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він підозрюється;

-вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяють застосування до нього запобіжний захід пов`язаний з позбавленням волі;

-відсутність міцних соціальних зв`язків підозрюваного, в місці його проживання, у тому числі відсутність в нього родини й утриманців;

-відсутність у підозрюваного постійного місця роботи, а отже законного джерела доходу, що у випадку не обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Під час досудового розслідування здобуто відомості про наявність процесуальних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжкого та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, останній ніде не працює, відсутні міцні соціальні зв`язки, може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом спілкування та зможе вчиняти тиск на свідків кримінального правопорушення, перебуваючи на волі може вчинити інші кримінальні правопорушення, в тому числі продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, може переховуватись від органів досудового розслідування, оскільки незаконно перетнув Державний кордон України, а тому вважає за необхідне, застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Просить винести ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) діб до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровськ, зареєстрованого АДРЕСА_1 , такого що проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, з визначенням застави в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680,00 гривень.

У випадку внесення ОСОБА_5 визначеної судом застави, покласти на нього наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Правова кваліфікація ч.2 ст.332 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримали вимоги клопотання та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні проти клопотання заперечили, просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, а у випадку обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою обрати мінімальний розмір застави.

Заслухавши слідчого та прокурора, які просили задовольнити клопотання, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти клопотання, вивчивши матеріали клопотання, дослідивши матеріали досудового розслідування, вважаю що клопотання підлягає задоволенню.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш мяких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 копію клопотання та матеріали клопотання отримали 19.07.2024 року.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №1 Самбірського РВП ГУ НП у Львівській області проводиться досудове розслідування в рамках кримінального провадження №0000380, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2024 року.

19.07.2024 року ОСОБА_5 пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.332 КК України санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до семи років.

Слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи лише з фактичних обставин, які містяться у поданих слідчому судді матеріалах, вислухавши пояснення самого підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема, копіями: витягу з ЄРДР, рапорту старшого інспектора-чергового відділення поліції №1 Самбірського РВП ГУНП у Львівській області від 17.07.2024 року, протоколами допиту свідків від 18.07.2024 року, повідомлення про підозру від 19.07.2024 року, протоколами реадмісії/допуску від 17.07.2024 року, протоколу допиту підозрюваного від 19.07.2024 року.

Наявні в матеріалах провадження докази є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Відтак, на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість перебування особи під одним із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінюючи їх в сукупності з тяжкістю покарання, що загрожує відповідній особі, даними про особу підозрюваного, окрім того, оцінюючи ризики, якими прокурор та слідчий обгрунтовують клопотання, зауважує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду.

При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обгрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу, або в майбутньому.

Отже ризики, які дають достатньо підстави, слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Наявність ризику переховування від органів досудового розслідування, а в подальшому від суду, стверджується тим, що ОСОБА_5 , ніде не працює, незаконно перетнув Державний кордон України, тобто в подальшому зможе зробити це ще раз, йому повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, що передбачає можливість призначення йому покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 7 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, а тому усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення інкримінованого йому злочину, ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та планувати втечу.

Натомість, стороною захисту на виконання положень КПК України щодо самостійного обстоювання своїх позицій, прав, свобод і законних інтересів та на підтвердження своїх доводів, зокрема, щодо наявності джерел доходу, не подано слідчому судді будь-яких доказів про протилежне, відтак не спростовано доводів прокурора.

Досить вірогідним є заявлений ризик можливого незаконного впливу на свідків, і в разі застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, ОСОБА_5 матиме реальну можливість впливати на свідків. На цій підставі слідчий суддя відхиляє посилання сторони захисту щодо недоведеності ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризик незаконного впливу на інших осіб об`єктивізується також з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Тому при обранні запобіжного заходу є необхідність врахування ризику незаконного впливу з боку підозрюваного на свідків у згадуваному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя також зазначає, що при вирішенні питання доцільності застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою необхідно враховувати не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства в умовах воєнного стану, які незважаючи на презумпцію невинуватості, можуть переважати принцип поваги до особистої свободи.

Слідчий суддя вважає, що на цій стадії кримінального провадження застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, зокрема й домашнього арешту, не зможуть забезпечити належної поведінки підозрюваного, адже домашній арешт полягає в забороні підозрюваного залишати житло цілодобово, або у певний період доби, а підозрюваний повідомив, що фактично проживає в культовій споруді - церкві. Відтак, слідчий суддя вважає, що підозрюваний беззаперечно не зможе забезпечити виконання умов такого запобіжного заходу. Аналогічні обставини враховуються слідчим суддею при оцінці можливості застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Враховуючи, окрім наведеного вище, дані щодо особи підозрюваного, ступінь тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , відповідно до норми п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України є підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Покликання захисника на можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, слідчий суддя, не може взяти до уваги, з мотивів, що наведені вище, враховуючи, що більш м`який запобіжний захід до підозрюваного, зокрема домашній арешт не буде дієвим для запобігання вище зазначених ризиків.

Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою викликане інтересами дієвості кримінального провадження, з метою запобігання можливостям підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування і у подальшому суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків.

Отже, є підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п.2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи особу підозрюваного, його майновий стан, який ніде не працює, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України - у розмірі 30-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави, саме в такому розмірі, може гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім цього, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України у разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних територіальних органів державної міграційної служби України свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон;

Відповідно до ч.4 ст. 202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

А тому, керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196 - 197, 202, 203, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів до 16 вересня 2024 року включно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , рахувати з моменту фактичного взяття під варту 19 липня 2024 року (час рахувати відповідно до протоколу затримання).

Продовження цього строку можливе у порядку, передбаченому ст. 199 КПК України.

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , заставу у розмірі 30 (тридцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень 00 копійок.

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

Застава може бути внесена підозрюваним, іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: Отримувач Територіальне управління державної судової адміністрації України в Львівській області, , Депозитний рахунок UA0000757, Банк отримувача Державна казначейська служба України, м. Київ Призначення платежу 3астава за ________________ (ПІП) у кримінальному провадженні № _________ за ухвалою Старосамбірського районного суду Львівської області від _____________ року.

У разі внесення застави у визначеному слідчим суддею розмірі вважається, що до підозрюваного обрано запобіжний захід у виді застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу протягом дії ухвали.

У випадку внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, визначити до 16.09.2024 року включно, але в межах строку досудового розслідування.

Встановити строк дії даної ухвали до 16.09.2024 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Роз`яснити підозрюваному, що у випадку внесення застави, оригінал документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Територіального управління державної судової адміністрації України в Львівській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи для попереднього ув`язнення.

Роз`яснити підозрюваному та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого (слідчих), який (які) здійснює (здійснюють) досудове розслідування та прокурора (прокурорів), який (які) здійснює (здійснюють) процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1