ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2243/24 Справа № 171/1293/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео конференції, кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора та захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Довгинцівського районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області від 07 травня 2024 року відносно ОСОБА_8 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Довгинцівського районного суду м.Кривий Ріг Дніпропетровської області від 07 травня 2024 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Апостолове Дніпропетровської області, громадянина України, українця, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимий,

визнано винним та засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі. Вирішено долю речових доказів. Стягнуто з нього судові витрати.

Згідно вироку суду першої інстанції, 03 квітня 2023 року, приблизно о 03 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебував на території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де останні відпочивали.

Далі, 03 квітня 2023 року, приблизно о 03 годині 10 хвилин, у вказаному вище місці між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виник конфлікт на ґрунті раптових неприязних відносин, після чого у ОСОБА_8 , виник злочинний умисел направлений на умисне вбивство ОСОБА_9 .

Після чого, ОСОБА_8 03 квітня 2023 року, приблизно о 03 годині 15 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вбивства ОСОБА_9 , схопив зі столу кухонний ніж. Після чого, ОСОБА_8 з метою заподіяння смерті ОСОБА_9 , утримуючи ніж в правій руці, наніс останньому 1 удар в область правої передньо-бічної поверхні шиї та 4 удари в область лівої передньо-бічної поверхні шиї, де знаходяться життєво важливі органи.

В результаті злочинних дій ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_9 , згідно висновка експерта № 57 від 02.05.2023 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: сліпе проникаюче колото-різане поранення шиї, що починається раною на шкіряних покровах, умовно пронумерованою як рана №1 на правій передньо-бічній поверхні шиї, у верхній її третині, на відстані 1,5см від передньої умовної серединної лінії тіла та 152,0 см вище від підошвової поверхні стопи до нижнього її краю та продовжується у прямолінійний рановий канал у напрямку справа-наліво, спереду-назад, знизу-вверх, з ушкодженням по ходу ранового каналу підшкірно-жирової клітковини та м`язів шиї, проникає в просвіток органокомплексу шиї, з ушкодженням щитопід`язикової мембрани, правої щитопід`язикової зв`язки, надгортанного хряща праворуч, де й сліпо закінчується, довжина ранового каналу не менше 8,0см; чотири сліпі не проникаючі колото-різані поранення шиї ліворуч на тлі синця, що починаються ранами на шкіряних покровах на лівій передньо-бічній поверхні шиї, у верхній її третині, умовно пронумеровані як рани №2,3,4,5 (нумерація ран знизу-вгору, зліва направо), розташовані на відстані 152,0см,153,0см, 154,0см вище від підошвової поверхні стопи до нижніх їх країв відповідно нумерації ран, та продовжуються у прямолінійні ранові канали у напрямках зліва направо, зверху-вниз, спереду-назад, з ушкодженням по ходу ранових каналів м`яких тканин шиї де й сліпо закінчуються в їх товщі, довжиною відповідно ранам 1,2см, 1,5см, 2.0см, 2,3 см.

Виявлене при судово-медичній експертизі тілесне ушкодження у вигляді сліпого проникаючого колото-різаного поранення шиї праворуч, прижиттєве, виникло у короткий проміжок часу, незадовго до настання смерті, за своїм характером відноситься до категорії тілесних ушкоджень ТЯЖКОГО ступеню тяжкості за ознакою, як таке, що небезпечне для життя. Між його наявністю та настанням смерті встановлено причинно-наслідковий зв`язок.

Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень 03.04.2023, приблизно о 10 годині 35 хвилин, перебуваючи поруч з приміщенням приймального відділення КП «Апостолівська міська лікарня» Апостолівської міської ради», розташованим за адресою: АДРЕСА_3 , потерпілий ОСОБА_9 помер.

По справі надійшли апеляційні скарги:

-прокурора, який не оспорюючи фактичні обставини справи, просить вирок суду відносно ОСОБА_8 скасувати, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого за своїм розміром, як явно несправедливого через м`якість. Суд не врахував тяжкість вчиненого ОСОБА_8 злочину, його суспільну небезпеку та особу винного. Просить призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 115 КК України у виді 10 років позбавлення волі.

-захисник ОСОБА_7 , просить скасувати вирок відносно ОСОБА_8 ч. 1 ст. 115 КК України та повернути справу до суду першої інстанції. Зазначає, що висновки суду про винуватість ОСОБА_8 у вчиненому злочині є незаконними та необґрунтованими. Захист зазначає, що висновки експертів отриманні з суттєвим порушенням законодавства, оскільки вони ґрунтуються на показах обвинуваченого, які були надані під тиском правоохоронних органів. Судом не надана належна оцінка тому факту, що між спричиненням тілесних ушкоджень та настанням смерті потерпілого пройшов значний проміжок часу, що в свою чергу свідчить про іншу кваліфікацію дій. Досудовим слідством не була проведене додаткова експертиза, оскільки була порушена процедура вилучення та пакування вилучених речових доказів.

Заслухавши суддю доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, при викладених у вироку обставинах, підтверджені сукупністю належних та допустимих доказів, перевірених судом та наведених у вироку.

Як встановлено з матеріалів справи, 03 квітня 2023 року, приблизно о 03 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебував на території подвір`я домоволодіння АДРЕСА_2 , разом зі своїм знайомим ОСОБА_9 .. В цей же день Капуста наніс потерпілому Гнєдкову 1 удар в область правої передньо-бічної поверхні шиї та 4 удари в область лівої передньо-бічної поверхні шиї. 03.04.2023, приблизно о 10 годині 35 хвилин, перебуваючи поруч з приміщенням лікарні потерпілий ОСОБА_9 помер.

Так, сторона захисту оскаржує вирок суду першої інстанції в частині нанесення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень потерпілому та настанням його смерті через значний проміжок часу.

Обвинувачений ОСОБА_10 в своїх поясненнях, наголошував, що 03.04.2024 року він не був разом з потерпілим ОСОБА_11 . Вранці 03.04.2024 року його розбудив ОСОБА_12 , який шукав ОСОБА_11 . Через деякий час він виявив ОСОБА_13 в сарайчику. Після того, він розказав ОСОБА_12 , де знаходився ОСОБА_13 та пішов поратись по господарству. Він ОСОБА_13 не різав, його пояснення під час слідчого експерименту, є неправдивими та надані під тиском співробітників поліції.

Колегія суддів, вважає що твердження обвинуваченого ОСОБА_8 щодо того, що він не наносив тілесні ушкодження потерпілому, данні з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки є надуманими та такими, що спростовуються дослідженими доказами, викладеними у вироку.

Так, свідки ОСОБА_12 та ОСОБА_14 суду першої інстанції пояснили, що між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 були неодноразові конфлікти. Свідки підтвердили, що потерпілий беззаперечно стверджував що тілесні ушкодження йому завдав ОСОБА_8 .. Крім того свідки пояснили, що зовні на територію домоволодіння неможливо зайти, бо вона огороджена двометровим парканом, хвіртки замикались на замок та по території бігають собаки.

Відповідно висновку експерта на ножі, який було вилучено з літньої кухні, куди його приніс з місця злочину ОСОБА_8 , а до того, виявленому поруч із ОСОБА_9 в сараї, виявлено кров ОСОБА_9 .

Відповідно до висновку експерта у піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластин з правої та лівої руки підозрюваного ОСОБА_8 виявлено кров ОСОБА_9 ..

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 57 від 04 квітня 2023 року вбачається, що смерть ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 настала 03 квітня 2023 року. ОСОБА_9 помер внаслідок аспірації крові, інших уточнених травм шиї, проникаючого колото-різаного поранення шиї. Місце й обставини, при яких відбулася травма: АДРЕСА_2 . Напад з використанням гострого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження.

Задля встановлення часу вчинення кримінального правопорушення, в суді першої інстанції допитано експерта ОСОБА_15 , який пояснив, що смерть ОСОБА_16 настала від сліпого проникаючого колото-різаного поранення шиї, яке закінчувалось в просвітку гортані. При цьому великі магістральні артерії, сонні артерії пошкоджені не були, тому гострої крововтрати і не зафіксовано. ОСОБА_11 помер від аспірації крові, тобто кров затекла у його дихальні шляхи, внаслідок чого він захлинувся. Настання смерті у випадку ОСОБА_11 вимірюється годинами та не виключає можливості в проміжок часу з 03:00 до моменту смерті здійснювати будь-які дії, в тому числі рухатись, говорити. Якби йому була надана своєчасна медична допомога в умовах стаціонару, він би жив.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 04.04.2023 року підозрюваний ОСОБА_8 добровільно розповів та показав в присутності захисника ОСОБА_7 та понятих про події, що відбулися 03.04.2023 року на території домоволодіння по АДРЕСА_2 . Так, слідчим експериментом встановлено зі слів ОСОБА_8 , що 03.04.2023 року о 03:00 годині у ОСОБА_8 з ОСОБА_9 виник словесний конфлікт на фоні неохайності ОСОБА_9 та вони почали штовхати один одного. Після чого ОСОБА_8 побачивши на столі кухонний ніж червоного кольору, схопив його в праву руку та наніс ОСОБА_9 приблизно 2-3 удари в область шиї, далі ОСОБА_13 сів на лавку поруч зі столом та захрипів, а ОСОБА_8 кинув ніж на землю, пішов спати до літньої кухні.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, була призначена перевірка з приводу недозволених методів слідства відносно ОСОБА_8 . За вказаною перевіркою кримінальне провадження за ч. 2 ст. 365 КК України у відношенні співробітників поліції закрите за відсутності в їх діях складу кримінального правопорушення.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що вказана слідча дія, була проведена згідно чинного КПК України, за присутності захисника, який жодних заперечень або зауважень не надав після її завершення.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінивши сукупність наведених доказів, колегія суддів вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, доведена поза розумним сумнівом.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він не наносив жодного удару ножем є безпідставними та спростовуються показаннями свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_14 які пояснили, що між ОСОБА_10 та потерпілим були неодноразові конфлікти. Потерпілий перед смертю зізнався свідкам, що йому наніс удари ножем в шию саме Капуста.

Крім того, слід зазначити, що вина обвинуваченого в повному обсязі підтверджена сукупністю досліджених судом та наведених вище доказів, тому сам факт не визнання ним своєї вини жодним чином не вплинув та не міг вплинути на обґрунтованість висновків суду щодо умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині.

Вирішуючи питання про мету і спрямованість умислу, на умисне протиправне заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_11 , колегія суддів зазначає, що ОСОБА_8 наносячи ножем один удар потерпілому в область правої передньо бічної поверхні шиї та 4 удари в область лівої передньо бічної поверхні шиї, де знаходяться життєво важливі органи, безумовно розумів, що заподіє смерть потерпілому та бажав цього.

Саме внаслідок його умисних, протиправних дій і настала смерть потерпілого.

Доводи захисту з приводу проведення експертизи з порушенням вимог КПК України, що виразилось, на думку адвоката, в незаконності процедури вилучення та пакування речових доказів, колегія суддів вважає їх безпідставним, оскільки жодних порушень чинного КПК при проведенні вказаної слідчої дії не вбачається. Всі речові докази по справі вилучені та герметично запаковані.

Призначене обвинуваченому судом першої інстанції покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 суд першої інстанції врахував, що скоєне обвинуваченим правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, особу винного, який раніше згідно ст. 89 КК України не судимий, характеризується за місцем проживання посередньо. Судом враховані обставини обтяжуючи покарання вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, пом`якшуючих обставин судом не встановлено.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17 вказала про те, що визначені у ст. 65 КК загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Суд індивідуалізує покарання, необхідне і достатнє для виправлення засуджених, а також для запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину та особі правопорушника випливає з статті 61 Конституції України, відповідно до якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, а також з принципу правової держави, з суті конституційних прав та свобод людини і громадянина.

В цьому контексті суд апеляційної інстанції приймає до уваги правову позицію, викладену в постанові ККС ВС від 11.05.2021 по справі №336/4259/18 (провадження №51-6029км20), відповідно до якої при визначенні поняття обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд повинен виходити з того, що вказаний чинник має оціночний характер та залежить від індивідуальних особливостей встановлених обставин конкретного кримінального правопорушення у взаємозв`язку з системним тлумаченням положень ст.ст. 65, 66, 69 КК України та з урахуванням ролі, яку виконувала особа, визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, її поведінки та характеру дій під час його вчинення, негативних наслідків спричинених кримінальним правопорушенням та вжитих заходів по їх усуненню, іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та особу винного.

Судова дискреція у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що суспільна небезпека вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, на яку посилається прокурор, вже врахована законодавцем в санкції статті 115 КК України, а за таких обставин, суд першої інстанції правильно визначив розмір покарання в межах санкції інкримінованої статті, тому доводи сторони обвинувачення не є слушними та не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому покарання є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ОСОБА_8 нових злочинів.

Переглянувши судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг, підстав для скасування або зміни вироку, колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Вирок Довгинцівського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 07 травня 2024 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора та захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набуває чинності негайно та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, в той же строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Судді