Справа № 404/5946/24
Номер провадження 1-кп/404/301/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження №0001775 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, непрацевлаштованого, неодруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , достовірно знаючи вимоги законодавства України про те, що боєприпаси та вибухові речовини відносяться до предметів обмежених в обігу та не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, у невстановлений час, місці та спосіб, не маючи відповідного дозволу, за невстановлених досудовим розслідуванням часу, місця та способу, незаконно придбав ручну осколкову гранату оборонної дії «Ф-1», та в цей час у нього виник умисел на незаконне придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Реалізовуючи вказаний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, ОСОБА_3 залишив зберігати без передбаченого законом дозволу придбану ним ручну осколкову гранату оборонної дії «Ф-1» за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , яку 21.06.2024 року переніс до належного йому господарського приміщення (комори), що знаходиться в підвальному приміщенні 4-го під`їзду багатоповерхового будинку, що за адресою: АДРЕСА_2 .

Надалі, 21.06.2024 року, в період часу з 13 год. 30 хв. по 14 год. 30 хв. в ході огляду комори в підвальному приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено вищевказану бойову ручну осколкову гранату оборонної дії «Ф-1», яка відповідно до висновку експерта від 25.06.2024 №СЕ-19/112-24/8505-ВТХ є вибуховим пристроєм, що належить до категорії боєприпасів, яку ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив незаконне придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , 28.06.2024 року укладено угоду про визнання винуватості (далі угода).

За умовами угоди обвинувачений ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, та зобов`язується надати стороні обвинувачення, суду достовірну та повну інформацію, що стосується інкримінованого йому обвинувачення

Водночас між обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_4 узгоджено покарання обвинуваченому за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст.75 КК України узгоджено звільнення ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку, визначеного судом, та відповідно до вимог ст. 76 КК України узгоджено покладення на ОСОБА_3 обов`язків, передбачених ст.76 КК України, визначених судом.

Заслухавши думку захисника, який вважав за можливе затвердити угоду про визнання винуватості з обвинуваченим, зазначивши, що вона відповідає вимогам КПК України та КК України, аналогічні доводи прокурора, який також вказав про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та виконання обвинуваченим взятих за угодою обов`язків, обвинуваченого ОСОБА_3 , який наполягав на затвердженні угоди, вказавши, що вона укладена добровільно, наслідки укладення угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України та ч. 4 ст. 474 КПК України йому роз`яснені та зрозумілі, крім того, обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що повністю, безумовно та беззастережно визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке ставиться йому у провину, повідомивши у своїх показаннях усі обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які зазначені в обвинувальному акті, а також зазначив, що зобов`язується виконати у повному обсязі узгоджене сторонами та призначене судом покарання, суд вважає, що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню, зважаючи на таке.

Укладена у кримінальному провадженні угода про визнання винуватості відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст 468, ч.ч. 2, 4, 5 ст. 469, ст. 472, ч.ч. 4, 6 ст. 474 КПК України, невідповідність угоди вимогам ч. 7 ст. 474 КПК України у суді не встановлена, зокрема:

1) дії обвинуваченого кваліфіковано правильно за ч.1 ст. 263 КК України як незаконне придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу;

2) умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, як зазначено в угоді та під час підготовчого судового засідання, сторонами угода укладена враховуючи суспільний інтерес в забезпеченні швидкого судового провадження, а також із врахуванням активного сприяння обвинуваченого у розкритті та розслідуванні кримінального правопорушення;

3) угода укладена добровільно, фактичні підстави для визнання винуватості наявні;

4) узгоджена сторонами міра покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки, та звільнення ОСОБА_3 на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання із встановленням іспитового строку, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки згідно з ч.1 ст.76 КК України, відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Так, при призначенні покарання, узгодженого сторонами угоди, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 , як особа, вперше притягається до кримінальної відповідальності, вчинив кримінальне правопорушення, віднесене до категорії умисних тяжких злочинів, позитивно характеризується за місцем проживання (т.1 а.п.72), осудний, на обліках в закладах з надання наркологічної та психіатричної допомоги не перебуває.

Судом, відповідно до положень ст.66 КК України, встановлено наявність таких обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , як: щире каяття, активне сприянню розкриттю кримінального правопорушення.

Зважаючи на те, що стороною обвинувачення відповідно до вимог п.6 ч.2 ст.291 КПК України не ставиться у провину обвинуваченому вчинення кримінального правопорушення за обставин, які обтяжують покарання, суд, розглядаючи провадження в межах висунутого обвинувачення, вважає, що вони не встановлені.

Відповідно до змісту положень ст. 50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так й іншими особами.

У відповідності до загальних засад призначення покарання, визначених ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, зокрема, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Із урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого і попередження нових кримінальних правопорушень без відбування ним покарання і вважає за можливе застосувати ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, які стосуються висунутого обвинувачення.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.370, 371, 373, 374, 376, 475 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 28.06.2024 року між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участю захисника ОСОБА_5 у місті Кропивницькому у кримінальному провадженні № 0001775.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення експертизи у розмірі 4543 грн. 68 коп.

Речові докази:

фрагменти ручної осколкової гранати оборонної дії «Ф-1» та УЗРГМ до неї (т.1 а.п.49) знищити;

оптичні диски (т.1 а.п.64) зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1