Дата документу 05.09.2024 Справа № 332/4042/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
Єдиний унікальний №332/4042/24 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/576/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 05 вересня 2024 року в м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця рф сел.Юловський Цепінського району Ростовської області, який одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є фізичною особою підприємцем, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.3 ст.369-2 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 - в режимі відеоконференції (EASYCON),

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 .

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_7 звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 08 серпня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого слідчої групи - слідчого ВП № 4 ЗРУП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та застосовано до останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяці, тобто до 06 жовтня 2024 року включно, з покладенням на підозрюваного обов`язків відповідно до ч.5 ст.194 КПК України.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_6 , має постійне місце роботи, слідчий суддя вважає за можливе застосувати до останнього запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло в певний період часу.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 06 жовтня 2024 року, з правом внесення застави - 320 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 968 960 гривень.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою обумовлюється обґрунтованістю підозри та наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Вважає ухвалу слідчого судді необґрунтованою та такою, яка не відповідає фактичним обставинам справи.

Зазначає, що слідчим суддею при посиланні на офіційну роботу ОСОБА_6 не враховано, що саме за місцем розташування СТО і був скоєний злочин, тому СТО є лише прикриттям його злочинної діяльності.

Крім того, зазначає, що необхідно критично ставитись і до благодійної діяльності ОСОБА_6 , оскільки останній займався виготовленням фіктивних документів щодо осіб, які потребують опіки, такі особи в переважній більшості підшукувались саме через громадську організацію, до якої входять обидва підозрювані, тому в подальшому діяльність зазначеної громадської організації буде перевірятись під час досудового розслідування.

Згідно з ухвалою слідчого судді, 08 серпня 2024 року слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.3 ст.369-2 КК України, яке обґрунтоване наступним.

В провадженні СВ відділення поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000029 від 04 червня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.3 ст.369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого законом України від 24 лютого 2022 року № 2101-ІХ, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, строк дії якого продовжено з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, а також в подальшому з 05 години 30 хвилин 15 травня 2024 року строком на 90 діб.

Так, у невстановлені під час досудового розслідування час, місці та обставинах, але не пізніше 28 травня 2024 року, ОСОБА_10 познайомився з ОСОБА_6 , у яких в подальшому виник єдиний умисел спрямований на отримання неправомірної вигоди від мешканців м.Запоріжжя та Запорізького району для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, а також безперешкодного виїзду за межі державного кордону України, поєднане з вимаганням такої вигоди, а саме оформлення у відповідності до «Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 документів для перетину кордону в якості осіб, які здійснюють постійний догляд за особами з інвалідністю I чи II групи і супроводжують таких осіб для виїзду за межі України та в якості осіб, які потребують постійного догляду, а саме документів (посвідчення, довідки) про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або документів, що підтверджують інвалідність, та акту встановлення факту здійснення догляду, які оформлюються та видаються особами, уповноваженими на виконання функцій держави та місцевого самоврядування - посадовими особами відповідних медичних установ та районних держадміністрацій, а також безперешкодного пропуску прикордонниками через державний кордон України.

Задля виконання вказаного злочинного умислу на ОСОБА_6 , покладався обов`язок з підшукання та підбурювання мешканців м.Запоріжжя та Запорізького району, які підлягають мобілізації у військовий час, до надання через нього та ОСОБА_10 неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави та місцевого самоврядування - посадовими особами відповідних медичних установ та районних держадміністрацій, а також безперешкодного пропуску прикордонниками через державний кордон України.

При цьому, на ОСОБА_10 покладався обов`язок підшукувати осіб, які потребують постійного догляду, а також осіб з інвалідністю I чи II групи та які бажають виїхати за кордон, забезпечити наявність у них документів (посвідчення, довідки) про отримання компенсації (допомоги, надбавки) на догляд або документів, що підтверджують інвалідність, а також швидкого складання та надання відповідними посадовими особами районних держадміністрацій акта встановлення факту здійснення догляду, крім того забезпечити безперешкодний пропуск прикордонниками через державний кордон України. У відповідності до «Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 28 травня 2024 року у денний час ОСОБА_11 , знаходячись на території СТО, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , почув розмову між раніше невідомими йому чоловіками щодо можливості вирішення питання про перетин кордону України на законних підставах. На запитання ОСОБА_11 йому пояснили, що необхідно звернутись до ОСОБА_6

30 травня 2024 року у денний час, ОСОБА_11 , знаходячись на території СТО, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , звернувся до раніше йому не відомого ОСОБА_6 , який повідомив, що може вирішити питання щодо вступу ОСОБА_11 до вищого навчального закладу, на підставі чого він отримає відстрочку від призиву на військову службу на підставі мобілізації. За що ОСОБА_6 потрібно буде сплатити йому неправомірну вигоду в сумі 4 000 доларів США.

12 червня 2024 року у денний час ОСОБА_11 , знаходячись на території СТО, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , звернувся до ОСОБА_6 , який запросив до їх розмови ОСОБА_10 , який в свою чергу повідомив, що на теперішній час вирішити питання щодо вступу ОСОБА_11 до вищого навчального закладу, на підставі чого він отримає відстрочку від призиву на військову службу на підставі мобілізації немає можливості. Але є можливість на законних підставах, оформивши відповідні документи виїхати за кордон під виглядом, особи яка здійснює постійний догляд за особою з інвалідністю I чи II групи і супроводжує таку особу для виїзду за межі України, однак лише за грошову винагороду, у розмірі 10 000 доларів США. Почувши це, ОСОБА_11 зазначив, що йому потрібен деякий час, щоб прийняти рішення та зібрати необхідну суму грошових коштів.

В подальшому у невстановлений досудовим слідством час, 05 серпня 2024 року знаходячись на території СТО, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , під час особистої зустрічі з ОСОБА_11 , ОСОБА_10 у присутності ОСОБА_6 , повідомив останньому про наявну у нього можливість, у зв`язку із наявністю у нього необхідних знайомств та зв`язків, вплинути на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави та місцевого самоврядування - посадовими особами відповідних медичних установ та районних держадміністрацій, а також безперешкодний пропуск прикордонниками через державний кордон України щодо оформлення акту встановлення факту здійснення догляду ОСОБА_11 за особою, яка потребує постійного догляду для подальшого її супроводження при виїзді за кордон, а також безперешкодного перетину кордону за одержання від нього неправомірної вигоди у розмірі 10 000 доларів США. При чому, ОСОБА_10 повідомив, що оформлення необхідних документів, а відповідно й вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави та місцевого самоврядування - посадовими особами відповідних медичних установ та районних держадміністрацій, буде можливим лише після передачі ОСОБА_11 йому половини загальної суми неправомірної вигоди, тобто грошових коштів в сумі 5 000 доларів США. У разі відмови ОСОБА_12 надати неправомірну вигоду, його безперешкодний виїзд за межі України під час дії воєнного стану буде неможливим.

Таким чином, 05 серпня 2024 року (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), у ОСОБА_10 , виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе та ОСОБА_6 за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, поєднаний із вимаганням такої вигоди, а саме на невстановлених службових осіб однієї з районних держадміністрацій, за складання та надання акта встановлення факту здійснення догляду ОСОБА_11 за особою з інвалідністю I чи II групи для подальшого супроводження такої особи для виїзду за межі України.

За вказані дії ОСОБА_10 , реалізуючи свій злочинний умисел та діючи з метою власного збагачення, вимагав від ОСОБА_11 неправомірну вигоду для себе у сумі 10 000 доларів США, при цьому наполягаючи на отриманні першої частини у сумі в 5000 доларів США, яку потрібно буде передати йому одразу, а решту - після отримання всіх необхідних документів на руки.

В подальшому, ОСОБА_10 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди для себе від ОСОБА_11 , 06 серпня 2024 року приблизно о 15-30 годині, знаходячись біля будівлі ТЦ «Україна» за адресою: АДРЕСА_4 , повідомив ОСОБА_11 про необхідність передати грошові кошти в сумі 5 000 доларів США неповнолітньому ОСОБА_13 , якого ОСОБА_10 залучив до злочинної схеми з отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_11 (який не був обізнаний про злочинні наміри ОСОБА_10 та ОСОБА_6 ), який буде знаходитись у приміщенні вбиральні у вказаному торгівельному центрі, а саме за вплив на службових осіб однієї з районних держадміністрацій, за складання та надання акта встановлення факту здійснення догляду ОСОБА_11 за особою з інвалідністю I чи II групи для подальшого супроводження такої особи для виїзду за межі України.

06 серпня 2024 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_11 , діючи на виконання вимоги ОСОБА_10 , прибув до будівлі ТЦ «Україна» за адресою: АДРЕСА_4 , де у приміщенні вбиральні зустрів неповнолітнього ОСОБА_13 , якому передав обумовлену суму грошових коштів у розмірі 5 000 доларів США, з яких 400 доларів США заздалегідь ідентифіковані грошові кошти, 4 600 доларів США імітаційні грошові кошти.

При цьому, 06 серпня 2024 року вказані заздалегідь ідентифіковані та імітаційні кошти у розмірі 5 000 доларів США вилучено працівниками правоохоронних органів в ході проведення обшуку автомобіля «Toyota Hilux», державний номер НОМЕР_1, належного ОСОБА_10 , який знаходився біля ТЦ «Україна», за адресою: АДРЕСА_4 , та на якому ОСОБА_10 збирався залишити місце вчинення кримінального правопорушення після отримання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28 ч.3 ст.369-2 КК України, а саме одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

За вказаними вище фактами внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження за № 0000029 від 04 червня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.3 ст.369-2 КК України.

06 серпня 2024 року о 17 годині 50 хвилин ОСОБА_6 затримано, в порядку ст.208 КПК України.

07 серпня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.3 ст.369-2 КК України.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою - є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, думка прокурора та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.

Як убачається з наданих матеріалів провадження, та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується доданими до клопотання доказами, зазначеними в клопотанні.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, а саме те, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя погодився з існуванням цих ризиків.

Свої висновки в цій частині слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_6 неодноразово був засуджений, у тому числі і за вчинення тяжких злочинів; на теперішні час підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.3 ст.369-2 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від трьох до восьми років.

З оскаржуваної ухвали убачається, що слідчий суддя врахував встановлені в судовому засіданні обставини, а саме те, що ОСОБА_6 перебуває у зареєстрованому шлюбі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, постійне місце проживання, є фізичною особою - підприємцем, утримує СТО, має найманих працівників, є членом ГО «Капеланській Батальйон Маріуполь», де характеризується з позитивної сторони, як особа, яка займалася евакуацією людей з м.Маріуполя у 2022 році, постійно надає гуманітарну допомогу мирним мешканцям прифронтових сіл та містечок, має грамоту від вказаної організації за великий внесок в організацію системної допомоги підрозділам Сил Оборони України та мешканцям Маріуполя, має нагороду від Всеукраїнського об`єднання «Країна» «за Гідність та Патріотизм», має подяку від Підрозділу військових Капеланів, є членом Церкви «Добрих перемін» м.Маріуполя.

При цьому, врахувавши всі обставини у їх сукупності, слідчий суддя дійшов правильного висновку про те, що запобігти встановленим ризикам, передбаченим п.п.1-3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, з урахуванням даних, які характеризують особу підозрюваного можливо шляхом обрання щодо останнього більш м`якого ніж тримання під вартою запобіжного заходу - у виді домашнього арешту в певний період доби, оскільки саме такий запобіжний захід в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, та забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Наведені в оскаржуваній ухвалі висновки слідчого судді прокурором не спростовані з наданням відповідних доказів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді і вважає, що обраний до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

При апеляційному розгляді прокурор зазначив, що іншого повідомлення про підозру щодо ОСОБА_6 немає.

Окрім того, прокурор повідомив, що дані про те, що підозрюваний ОСОБА_6 не виконує своїх процесуальних обов`язків чи перешкоджає кримінальному провадженню, відсутні.

Отже, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання запобіжного заходу, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та своїм рішенням забезпечив високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі прокурора, правильність висновків слідчого судді не спростовують, отже підстав для задоволення вказаної апеляційної скарги колегія суддів не убачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Запоріжжя від 08 серпня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого слідчої групи - слідчого ВП № 4 ЗРУП ГУНП України в Запорізькій області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та застосовано до останнього, запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяці, тобто до 06 жовтня 2024 року включно, з покладенням на підозрюваного, обов`язків відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, залишити без змін.

Ця ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4