Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

19 листопада 2024 року м. Рівне

Справа № 572/1904/23

Провадження № 11-кп/4815/451/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000482 за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_6 на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 13 травня 2024 року стосовно

ОСОБА_5 , котрий народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Зносичі Сарненського району Рівненської області, громадянина України, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України,

в с т а н о в и л а :

Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 13 травня 2024 року ОСОБА_5 визнано винним та засуджено за ст. 291 Кримінального кодексу України (далі - КК) на 2 роки обмеження волі. На підставі ст. 75 КК звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 цього Кодексу.

Судом частково задоволено цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 та стягнуто з ОСОБА_5 на його користь 45833,74 грн. матеріальної шкоди та 50000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Також судом стягнуто з ОСОБА_5 на користь держави в особі Національної служби здоров`я України 49578,33 грн. витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_8 .

Вироком вирішено питання стосовно речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 засуджений за те, що він 16.10.2022 близько 20 год. 00 хв., в межах проїзної частини вул. Центральна в с. Зносичі Сарненського району Рівненської області, у темну пору доби, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог, пункту 7.3, підпункту б) пункту 7,7, пункту 15.1 та 15.2 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, керуючи гужовим возом не обладнаним світлоповертачами та ліхтарями спереду - білого кольору, ззаду - червоного кольору, що встановлюються з лівого боку воза, рухаючись по проїзній частині вул. Центральна с.Зносичі Сарненського району Рівненської області зі сторони с.Тинне Сарненського району Рівненської області в напрямку м.Сарни Сарненського району Рівненської області, виконав маневр перестроювання, а саме: виїхав на смугу зустрічного руху, відносно напрямку свого руху, де здійснив зупинку керованого ним гужового возу, в межах зустрічної смуги руху, відносно напрямку свого руху, чим порушив вимоги пункту 15.2 ПДР, який вимагає від водія за відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

Одночасно, в зустрічному напрямку, зі швидкістю близько 60,0 км/год, з увімкненим ближнім світлом головної фари, рухався мотоцикл LIFAN LF 200-10B, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , який на проїзній частині АДРЕСА_1 , скоїв наїзд на передню праву частину вищевказаного гужового воза, не маючи можливості його уникнути по незалежних від нього технічних причинах.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди водій вказаного мотоцикла ОСОБА_8 , отримав тілесні ушкодження у вигляді : масивних рваних ран в ділянці нижньої третини правого стегна, правого колінного суглобу, відкритого уламкового перелому нижньої третини дистального мета епіфізу правої стегнової кістки з дефектом кістки, відкритого уламкового перелому правого надколінника, з ушкодженням чотирьохголового м`язу стегна та власної зв`язки надколінника, що супроводжувалося зовнішньою кровотечею, післятравматичною анемією, ознаками комбінованого (травматичного та геморагічного) шоку 1-2 ступеня, які в своєму комплексі, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент їх заподіяння; пасажирка гужового воза - ОСОБА_9 , отримала тілесні ушкодження у вигляді : закритого косого перелому верхньої третини малогомілкової кістки (лівої гомілки) без зміщення, яке відноситься до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, що викликали тривалий розлад здоров`я. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди гужовий віз та мотоцикл зазнали механічних пошкоджень.

Порушення ОСОБА_5 вимог пункту 15.2 ПДР руху знаходиться у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить вказаний вирок змінити в частині вирішення цивільних позовів, стягнувши з ОСОБА_5 на користь держави в особі Національної служби охорони здоров`я 24789,16 грн. витрат на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_8 , та на користь ОСОБА_8 22916,87 грн. матеріальної шкоди, відмовивши у відшкодуванні моральної шкоди.

На обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначив, що тяжкі наслідки у даному провадженні настали не лише з вини обвинуваченого, але у зв`язку із порушенням потерпілим Правил дорожнього руху. Вказав, що хоча й гужовий віз обвинуваченого був зупинений на зустрічній смузі руху та не був обладнаний необхідними світлоповертачами, однак він знаходився у статичному положенні та не міг нікому завдати шкоди.

Так, на думку захисника, потерпілим ОСОБА_8 було порушено пункти 12.1, 12.2, 12.3, 12.4 ПДР, що також стало причиною вказаної події та внаслідок якої потерпілий отримав тілесні ушкодження, а тому розмір матеріальної шкоди повинен визначатись за правилами п.3 ч.1 ст. 1188 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), а не повністю стягуватись із ОСОБА_5 .

У запереченнях на апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 . прокурор ОСОБА_10 просить вирок в частині задоволення цивільного позову прокурора в інтересах держави залишити без змін як законний та обґрунтований.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних вимог та залишення вироку без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок місцевого суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК, за викладених у цьому вироку обставин, є правильним, що сторонами в апеляційному порядку не оспорюється.

Так, за приписами ст. 128 КПК особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підстави відшкодування моральної шкоди визначені у ст.ст. 23, 1167 ЦК, зокрема, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Як було правильно встановлено місцевим судом, внаслідок вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення потерпілому ОСОБА_8 було спричинено матеріальну шкоду у зв`язку з понесеними ним витратами на лікування, а також моральну шкоду, яка полягає у його душевних стражданнях, спричинених сильним фізичним болем, пережитим страхом, необхідністю здійснення оперативних втручань, проходження реабілітації, що призвело до зміни його нормального способу життя.

Також колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду щодо задоволення цивільного позову прокурора в інтересах держави щодо стягнення з обвинуваченого документально підтверджених витрат, понесених КНП «Сарненська центральна районна лікарня», на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_8 , оскільки у відповідності до приписів ч.1 ст. 1206 ЦК особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Разом з тим, матеріали цього кримінального провадження не містять доказів порушення потерпілим ОСОБА_8 положень Правил дорожнього руху, які можуть бути у причинному зв`язку із вчиненою дорожньо-транспортною пригодою, на що покликається сторона захисту.

При цьому, слід зауважити, що відповідно до дослідженого місцевим судом висновку судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди №СЕ-19/118-23/3663-ІТ від 25.04.2023, при заданому комплексі вихідних даних, в даній дорожній обстановці, в діях водія мотоцикла LIAN LF200-10D, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_8 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР, які з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку зі скоєнням даної дорожньо-транспортної пригоди.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до переконання, що вказаний вирок є законним, обґрунтованим та вмотивованим, ухваленим з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, закону про кримінальну відповідальність, а також у відповідності до положень Цивільного кодексу України, а тому підстав для його зміни та задоволення апеляційних вимог сторони захисту не вбачається.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 13 травня 2024 року стосовно ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3