Справа № 203/666/24
Провадження № 1-кс/0203/599/2024
УХВАЛА

25 березня 2024 року слідчий суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

представника скаржника (захисника) ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу представника скаржника захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 від 08.05.2023 року про закриття кримінального провадження №0000124,

встановив:

06.02.2024 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник скаржника захисник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 (далі заявник, скаржник) із скаргою на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 від 08.05.2023 року про закриття кримінального провадження №0000124, в якій заявник просить суд:

- скасувати постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 від 08.05.2023 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000124 від 17.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 365 КК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Свою скаргу заявник обґрунтував тим, що на його думку, оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, оскільки слідчим не було проведено повне всебічне та об`єктивне розслідування кримінального провадження, не виконано необхідних слідчих дій за кримінальним провадженням, висновки щодо відсутності події кримінального правопорушення не ґрунтуються на законі, оскільки в порушення вимог кримінального процесуального законодавства зроблені на підставі недопустимих доказів. За твердженнями заявника, слідчий дослідив копії наявних відеозаписів з нагрудних портативних відеореєстраторів працівників ППП в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП, проте оригінали вказаних відеозаписів слідчим не досліджувались, відповідно ідентичність копій відеозаписів їх оригіналам слідчим не встановлювалась. Це, на думку заявника, є підставою для визнання доказів недопустимими, що є підставою для скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

З огляду на викладене, заявник звернувся до суду із скаргою про скасування постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 06.02.2024 року, судову справу №203/666/24, провадження №1-кс/0203/599/2024, було розподілено слідчому судді ОСОБА_1 , яка передана канцелярією суду 07.02.2024 року.

Ухвалою суду від 09.02.2024 року було відкрито провадження у справі за скаргою та призначено скаргу до розгляду у судовому засіданні, зобов`язано відповідальних осіб у строк до 13.02.2024 року надати суду матеріали кримінального провадження №0000124 від 17.11.2021 року.

У судове засідання 25.03.2024 року з`явився представник заявника.

Слідчий у судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

Слідчий виконав вимоги ухвали суду від 09.02.2024 року в частині зобов`язання надання матеріалів кримінального провадження №0000124 від 17.11.2021 року та 20.02.2024 року надав суду для огляду у судовому засіданні матеріали вказаного кримінального провадження.

При цьому у відповідь на письмовий запит слідчого судді від 04.03.2024 року слідчий 05.03.2024 року надав суду письмовий дозвіл на огляд відеозаписів з матеріалів кримінального провадження.

Суд на підставі положень ст. ст. 138, 306 КПК України розглянув скаргу за відсутності слідчого.

Під час судового засідання представник заявника підтримав вимоги скарги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, підстави звернення до суду із скаргою пояснив суду таким чином, як про це вказано вище. Представник скаржника також вказав, що слідчий не дослідив оригінали відеозаписів, тому такий відеозапис є недопустимим доказом.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення представника скаржника, вивчивши скаргу та наявні у справі матеріали, оглянувши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено та матеріалами скарги підтверджено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000124 від 17.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 365 КК України.

Під час судового розгляду скарги судом були оглянуті матеріали кримінального провадження №0000124 від 17.11.2021 року та з дозволу слідчого відеозаписи, що містяться на 2-х дисках: 1 CD-R-диску, 1 DVD-R-диску.

Так, відповідно до листа Полку Патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП від 28.12.2021 року, направленого на адресу прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_6 «Про надання інформації», повідомлено, що у відповідь на інформаційне звернення надано завірені копії витребуваних розстановок сил та засобів з номерами екіпажів, складом екіпажів, матеріали справи разом з протоколом про адміністративне правопорушення ААБ №101549, складеного 15.10.2021 року, за частиною 1 статті 130 КУпАП відносно громадянина ОСОБА_4 , направлено до Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу за вих. №8761 від 19.10.2021 року для розгляду справи, згідно зі статтею 221 КУпАП. Також надано копії всіх наявних відеозаписів з нагрудних портативних відеореєстраторів працівників ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенантів поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Відповідно до постанови про скасування постанови про зміну попередньої кваліфікації кримінального провадження від 31.03.2023 року, процесуальний керівник прокурор ОСОБА_9 скасував постанову старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 від 22.03.2023 року про зміну попередньої правової кваліфікації кримінального провадження №0000124 з ч. 2 ст. 365 на ч. 1 ст. 369 КК України.

Під час огляду відеозаписів судом було встановлено, що на дисках зафіксовано подію адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, що мала місце 15.10.2021 року, процедуру проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Драгер», відмову від проходження огляду на місці події, складання протоколу про адміністративне правопорушення, відсторонення водія від керування транспортним засобом, роз`яснення прав та про вилучення посвідчення водія, надання тимчасового доступу на право керування транспортним засобом.

08.05.2023 року старшим слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 було складено оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 284 КК України.

За змістом постанови слідчий зазначив, що, зокрема, в якості потерпілого ним був допитаний ОСОБА_4 , він переглянув копії наявних відеозаписів з нагрудних портативних відеореєстраторів працівників ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, та дійшов висновку, що відомості, викладені у заяві ОСОБА_4 не знайшли свого об`єктивного підтвердження, а навпаки спростовуються отриманими в ході досудового розслідування доказами, зібраними під час розслідування, та можуть свідчити про суб`єктивні фактори зі сторони ОСОБА_4 , в тому числі намагання уникнути можливої адміністративної відповідальності. Окрім цього, в діях ОСОБА_4 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369 КК України.

Суд зазначає, що відповідно до положень частин 1, 2, 3, 6 статті 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить цьому Кодексу.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 1 статті 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Відповідно до частини 2 статті 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до частин 1, 2 статті 92 КПК Укра їни, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до положень статей 93, 94 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до частини 5 статті 110 КПК України, обґрунтованість рішення (постанови), яке прийняли прокурор та слідчий, повинна знайти вираження в його мотивуванні.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 223 КПК України, слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні.

Підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення слідчої (розшукової) дії осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені. Перед проведенням слідчої (розшукової) дії особам, які беруть у ній участь, роз`яснюються їх права і обов`язки, передбачені цим Кодексом, а також відповідальність, встановлена законом.

Відповідно до частин 2 статті 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями пункту 1 частини 1 статті 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, зокрема, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

Відповідно до положень пункту 3 частини 1 статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з положеннями статті 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Аналіз вказаних вище обставин кримінального провадження та положень КПК України вказує, що слідчий, закриваючи кримінальне провадження, у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення, не здійснив усіх необхідних слідчих та інших процесуальних дій задля проведення повного та всебічного досудового розслідування.

Так, в оскаржуваній постанові слідчий посилається на показання ОСОБА_4 , який є заявником, допитаного як потерпілого, проте в матеріалах кримінального провадження відсутній протокол його допиту як потерпілого, відсутні і докази вручення ОСОБА_4 пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні. Також слідчим не допитані в якості свідків працівники поліції ППП в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП, які були присутні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а саме: лейтенанти поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не складено протоколи огляду відеозаписів, наявних в матеріалах кримінального провадження: CD-R та DVD-R-дисків.

Натомість прийняття постанови про закриття кримінального провадження можливе лише після безпосереднього дослідження й оцінки слідчим доказів, які стосуються кримінального провадження у їх сукупності, а мотивування постанови про закриття кримінального провадження виражається в детальному викладенні тих обставин, які є підставами для закриття кримінального провадження з наведенням необхідних доказів, що підтверджують наявність таких підстав, та здобутих в ході проведення досудового розслідування.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що слідчий не виконав обов`язок, визначений КПК України, щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, що призвело до передчасного прийняття оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження.

Таким чином, скарга скаржника підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303-306, 307, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Скаргу представника скаржника захисника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 від 08.05.2023 року про закриття кримінального провадження №0000124 задовольнити повністю.

Скасувати постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 від 08.05.2023 року про закриття кримінального провадження №0000124.

Матеріали кримінального провадження №0000124 повернути уповноваженому слідчому Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, для продовження досудового розслідування.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали слідчого судді складений та проголошений 01.04.2024 року о 17:50 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1