Справа № 752/9257/24
Провадження по справі № 1-кс/752/6492/24
У Х В А Л А

іменем України

"14" серпня 2024 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000126, відомості про яке внесені до ЄРДР 04.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_4 ,

представника власника майна - ОСОБА_5 ,

встановив:

09 серпня 2024 року прокурор відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва клопотанням у кримінальному провадженні № 0000126 від 04.03.2024 про арешт майна, яке вилучено 07.08.2024 за наслідками проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон «iPhone 15 Pro Max», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_1 чорного кольору в чохлі прозорого кольору з номером мобільного телефону НОМЕР_2 .

Вилучене майно визнані речовими доказами, оскільки воно містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Прокурор просить накласти арешт на майно, що зазначено у клопотанні з метою його збереження як речового доказу, а також заборонити користуватися, відчужувати та розпоряджатися ними.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Представник власника тимчасово вилученого майна ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання про арешт майна, вказуючи на те, що мобільний телефон, вилучений під час проведення обшуку, є тимчасово вилученим майном. Доступ до інформації, яка на ньому зберігається, власником не обмежувався, тому слідчий мав можливість вилучити цю інформацію шляхом копіювання для подальшого використання під час здійснення досудового розслідування. Адвокат вказує на те, що огляд мобільного телефону слідчим не виявив жодної важливої інформації, яка б могла мати значення для досудового розслідування в межах справи, що розслідується. Крім того, мобільний телефон наразі є засобом першої необхідності, який сповіщає про сигнали повітряної тривоги, відсутність якого загрожує життю та здоров`ю ОСОБА_6 . Поряд із цим, адвокат вважає, що клопотання не підсудне до розгляду Голосіївським районним судом, оскільки органом досудового розслідування є Головне управління Національної поліції у м. Києві, яке територіально знаходиться у Шевченківському районі міста Київ.

Розглянувши клопотання прокурора, дослідивши додані до нього додатки у виді копії матеріалів досудового розслідування, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, слідчий суддя дійшов до наступного.

Розгляд даного клопотання належить до повноважень слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва відповідно до положень п. 1 ч.2 ст. 132 КПК України. Клопотання про арешт майна подане з дотриманням строку, передбаченого ч.5 ст. 171 КПК України.

Так, зі змісту клопотання вбачається, що слідчим управлінням ГУ НП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000126 від 04.03.2024 за фактом розтрати бюджетних коштів, виділених під час проведення державних закупівель, в умовах воєнного стану службовими особами КО «Київзеленбуд» за попередньою змовою з керівниками підконтрольних підрядних підприємств, а саме: ТОВ «Буд-Компліт», ТОВ «Буд Альянс Україна» та ТОВ «ІС БУД», ТОВ «ДСЗ», ТОВ «СК Нева +» та ТОВ «Еко Компані Сервіс» шляхом внесення завідомо неправдивої інформації до актів приймання виконаних будівельних робіт в частині завищення цін на матеріали та об`ємів виконаних робіт зокрема при розрахунку очікуваної вартості закупівель.

Протягом 2023 службовими особами КО «Київзеленбуд» за результатами проведених тендерів, укладено ряд договорів з вищезазначеними підконтрольними підрядними підприємствами щодо капітальних ремонтів, реставрації парків, скверів, зелених зон, дитячих майданчиків тощо, що розташовані у м. Києві, за яких оплата проведена у повному обсязі, між тим, договори виконані неякісно та зі значним завишенням вартості матеріалів та обсягів виконаних робіт.

Під час досудового розслідування встановлена причетність директора ТОВ «Буд Альянс-Україна» ОСОБА_6 до вищезазначеної кримінальної діяльності.

07.08.2024, на підстави ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 25.07.2024 (справа №752/9257/24, провадження №1-кс/752/5725/24), проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де виявлено та вилучено: мобільний телефон «iPhone 15 Pro Max», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_1 чорного кольору в чохлі прозорого кольору з номером мобільного телефону НОМЕР_2 , який поміщено до сейф-пакету НПУ №WAR1223358.

Постановою старшого слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 від 07.08.2024 вище зазначені речі та документи визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Орган процесуального керівництва вказує на те, що арешт зазначеного у клопотанні майна обумовлений необхідністю збереження речових доказів, які мають суттєве значення для досудового розслідування.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися)для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали, які додані до клопотання, вислухавши заперечення власника майна, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки було встановлено, що під час проведення обшуку власник телефона надала доступ до інформації, що у ньому міститься, й телефон був оглянутий слідчим.

Слідчий суддя визнає вимоги клопотання необґрунтованими, оскільки прокурор не зміг довести, яким саме критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, відповідає вилучене майно, а також не обґрунтував, яку мету, передбачену у ч.2 ст. 170 КПК України, буде забезпечувати арешт цього майна, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підстав викладеного, керуючись ст. 40, 131, 132, 168, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Відмовити прокурору у задоволені клопотання про арешт тимчасового вилученого майна, а саме мобільного телефону «iPhone 15 Pro Max», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_1 чорного кольору в чохлі прозорого кольору з номером мобільного телефону НОМЕР_2 , яке вилучене під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 19.08.2024 о 17 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1