490/4845/23 14.11.2024
н/п 1-кп/490/411/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/4845/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції в залі суду м.Миколаєва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000613 від 04.05.2023 року, яке об`єднано з кримінальним провадженням за №0001007 від 26.07.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Миколаїв, є громадянином України, має неповну вищу освіту, неодружений, офіційно не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

18.10.2023 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.15 ч.4 ст.186, ст.69 КК України до 3 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

25.04.2023 року приблизно о 12:00 годині, більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 , знаходячись у гостях за запрошенням ОСОБА_6 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , де у останнього виник корисливий умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, в умовах воєнного стану, з метою власного незаконного збагачення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих спонукань, в умовах воєнного стану ОСОБА_3 , знаходячись на законних підставах у ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , впевнившись, що за його діями ніхто не слідкує, з приміщення кухні таємно викрав акумуляторний шуруповерт марки та моделі «Parkside 20v PKGA 20-Li C2» (IAN 380746_2110)», вартістю 1800,00 гривень, що належить ОСОБА_6 ..

Доводячи до завершення свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , утримуючи викрадене при собі, покинув територію квартири ОСОБА_6 , тим самим розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В результаті своїх умисних протиправних дій ОСОБА_3 спричинив матеріальний збиток потерпілому ОСОБА_6 на суму 1800,00 гривень.

Крім того, 25.07.2023 року приблизно о 07:30 годині, ОСОБА_3 знаходився по АДРЕСА_3 , де побачив потерпілого ОСОБА_7 ..

В цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний корисливий умисел, спрямований на відкрите заволодіння майном потерпілого ОСОБА_7 , з метою реалізації якого ОСОБА_3 почав прямувати за потерпілим, переслідуючи його, та в подальшому, знаходячись напроти під`їздів за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 підійшов до ОСОБА_7 , та попрохав у останнього цигарку.

ОСОБА_3 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на відкрите викрадення майна потерпілого ОСОБА_7 , під час того, як потерпілий нахилився до кишені штанів, діючи в умовах воєнного стану, шляхом ривку, відкрито, з корисливих мотивів, заволодів мобільним телефоном марки «Samsung» моделі «А30», червоного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_7 ..

Після чого, утримуючи при собі вищевказане майно при собі, ОСОБА_3 з місця події зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 1600 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України, в межах пред`явленого обвинувачення визнав та підтвердив факт вчинення ним вказаних злочинів при викладених вище обставинах. У вчиненому щиро кається.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини, його вина підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні наступними доказами по справі.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0000613 від 04.05.2023 року, 02.05.2023 року у ранковий час доби, невстановлена особа, знаходячись на законних підставах за адресою: АДРЕСА_4 , таємно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, здійснила крадіжку шуруповерту "Парксайд", що належить ОСОБА_6 , заподіявши при цьому матеріальний збиток, сума якого встановлюється.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 03.05.2023 року вбачається, що 03.05.2023 року старшим слідчим СВ ВП №1 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області було прийнято усну заяву від ОСОБА_6 про те, що 02.05.2023 року близько 09:00 години невстановлена особа, знаходячись на законних підставах за адресою: АДРЕСА_2 , таємно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, здійснила крадіжку шуруповерту моделі та марки «Parkside 20v PKGA 20-Li C2» (IAN 380746_2110)», при цьому заподіявши йому матеріальний збиток.

Згідно заяви ОСОБА_6 від 03.05.2023 року, останній у відповідності до положень ч.1 ст.233 КПК України, надав добровільну згоду працівникам поліції на проведення огляду належного (ввіреного) йому приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .

З протоколу огляду місця події від 03.05.2023 року із фототаблицею до нього, проведеного у присутності двох понятих, спеціаліста та заявника ОСОБА_6 , вбачається, що об`єктом огляду є квартира АДРЕСА_5 . В ході проведення огляду встановлено, що при вході до квартири, ліворуч відразу розташовані дерев`яні двері, що ведуть до приміщення кухні. Навпроти входу розташований кухонний стіл із стільцями. Ліворуч відносно входу розташований холодильник, за яким розташована кухонна стінка. Зі слів ОСОБА_6 , навпроти столу біля кухонної стінки, на підлозі стояв шуруповерт «Parkside 20v PKGA 20-Li C2 IAN НОМЕР_3 », який в подальшому вкрав його наглядно знайомий ОСОБА_8 . Від шуруповерту залишилась книжка-інструкція, яку ОСОБА_6 долучив до матеріалів кримінального провадження. Зі слів останнього у кухні внутрішній порядок не порушено, більше нічого не пропало.

З заяви потерпілого ОСОБА_6 вбачається, що останній просить долучити до матеріалів кримінального провадження сервісну книжку (інструкцію) на викрадений акумулятивний шуруповерт «Parkside 20v PKGA 20-Li C2 IAN НОМЕР_3 », що мало місце 02.05.2023 року близько 09:00 години за місцем його проживання.

З висновку експерта від 15.05.2023 року №СЕ-19/115-23/6786-ТВ вбачається, що ринкова вартість (без включення до неї суми податку на додану вартість) акумуляторного шуруповерту марки «Parkside» моделі «PKGA 20-Li C2» 20v (IAN НОМЕР_3 ), який був у використанні, у робочому стані, станом на 25.04.2023 року могла становити 1800,00 (одна тисяча вісімсот грн 00 к.).

З відповіді на запит ПТ «ЕВ.РО.ЛОМБАРД «ЕВ.РО.ФІНАНСИ ЛТД І КОМПАНІЯ» від 09.05.2023 року №281 вбачається, що громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період часу з 20.04.2023 року по 03.05.2023 року закладав до Товариства електричний акумуляторний шуруповерт «Parkside»: 25.04.2023 13:53:35 дрель аккумуляторная-без с/н Parkside PKGA 20-Li C2. Вищевказаний предмет реалізовано без встановлення особи покупця.

З протоколу огляду відеозапису від 12.05.2023 року вбачається, що об`єктом огляду є оптичний диск « ІНФОРМАЦІЯ_3 », наданий адміністрацією ПТ «ЕВ.РО.ЛОМБАРД «ЕВ.РО.ФІНАНСИ ЛТД І КОМПАНІЯ» із відеозаписом з приміщення ломбарду « ІНФОРМАЦІЯ_4 », за адресою: АДРЕСА_6 . На відеозаписі зафіксовано, як до приміщення ломбарду зайшов чоловік одягнений у куртку чорного кольору із помаранчевим капюшоном, джинси, чорного кольору кросівки із білого кольору підошвою. На лівому плечі чоловіка рюкзак сірого кольору, з якого чоловік дістав предмет схожий на акумуляторний шуруповерт (дриль) та передав касиру у віконце. Через деякий час, чоловік передав касиру предмет, обкладинка якого нагадує обкладинку паспорту. На шкалі часу 14:00:57 зафіксовано, як касир передає чоловіку предмет у обкладинці, схожий на паспорт, а потім передає якісь один за одним документи для підпису, які чоловік підписує і повертає касиру. Потім касир передає чоловіку якийсь документи із грошовими коштами, які останній ховає до кишені та виходить з приміщення ломбарду.

З протоколу огляду відеозапису від 27.05.2023 року, проведеного слідчим за участю підозрюваного ОСОБА_3 , вбачається, що на відеозаписі з камер відеоспостереження у приміщенні ломбарду « ІНФОРМАЦІЯ_4 », за адресою: АДРЕСА_6 , ОСОБА_3 впізнає себе. Зі слів ОСОБА_3 , це він приніс до ломбарду « ІНФОРМАЦІЯ_5 » акумуляторний шуруповерт, який 25.04.2023 року викрав за адресою: АДРЕСА_2 , і який належить ОСОБА_6 ..

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальному провадженню №0001007 від 26.07.2023 року, 25.07.2023 року приблизно о 07:30 годині, невідома особа, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_3 , діючи в умовах воєнного стану, введеного на території України, відкрито заволоділа майном, належним ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , сума матеріального збитку встановлюється.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 25.07.2023 року вбачається, що 25.07.2023 року слідчим СВ ВП №1 Миколаївського РУП ГУ НП в Миколаївській області було прийнято усну заяву від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , про те, що 25.07.2023 року приблизно о 07:30 годині ранку за адресою: АДРЕСА_3 , невстановлена особа, діючи в умовах воєнного стану, відкрито, заволоділа мобільним телефоном марки «Samsung», червоного кольору. Сума матеріальних збитків встановлюється.

З протоколу огляду місця події від 25.07.2023 року із фототаблицею до нього, проведеного у присутності двох понятих, спеціаліста та заявника ОСОБА_7 , вбачається, що об`єктом огляду є відкрита ділянка місцевості, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Проведеним оглядом встановлено, що в районі вищевказаної ділянки місцевості, зі слів заявника, невстановлена особа шляхом ривку відкрито заволоділа мобільним телефоном заявника. Біля відкритої асфальтної ділянки місцевості знаходиться дитячий майданчик красно-фіолетового кольору та наявний магазин «Продукти», який на час проведення огляду зачинений. Під час проведеного огляду нічого не вилучалось, сторонніх речей та предметів виявлено не було.

З протоколу огляду предмета від 26.07.2023 року, проведеного слідчим за участю потерпілого ОСОБА_7 , вбачається, що об`єктом огляду є блокнот червоного кольору з картонною цупкою обкладинкою, який належить потерпілому та в якому останнім було здійснено записи олівцем щодо номеру ІМЕІ мобільного телефону «Samsung А30», а саме: « НОМЕР_1 , НОМЕР_2 », та номерів мобільного телефону « НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ».

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.07.2023 року, потерпілий ОСОБА_7 у присутності двох понятих, яким були роз`яснені їх права та обов`язки, які підтвердили даний факт своїми підписами, впізнав ОСОБА_3 за загальними рисами обличчя і вказав на нього, як на особу, який перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_3 , 25.07.2023 року близько 07:30 години відкрито здійснив крадіжку його мобільного телефону марки «Samsung».

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 29.07.2023 року, який було зафіксовано на флеш-носій, доданий до протоколу, потерпілий ОСОБА_7 у присутності двох понятих, яким були роз`яснені їх права та обов`язки, які підтвердили даний факт своїми підписами, розповів всім учасникам слідчої дії та відтворив на місці обставини відкритого заволодіння ОСОБА_3 його мобільним телефоном «Samsung», яке мало місце 25.07.2023 року приблизно о 07:30 годині ранку за адресою: АДРЕСА_3 .

Із заяви громадянина ОСОБА_9 від 02.08.2023 року вбачається, що ним добровільно було видано співробітникам поліції телефон «Samsung», червоного кольору, який він придбав у незнайомого чоловіка за 300 гривень під розборку запчастин.

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 02.08.2023 року, свідок ОСОБА_9 у присутності двох понятих, яким були роз`яснені їх права та обов`язки, які підтвердили даний факт своїми підписами, впізнав ОСОБА_3 за загальними рисами обличчя і вказав на нього, як на особу, який 25.07.2023 року близько 08:00 години здійснив продаж мобільного телефону «Samsung» червоного кольору з розбитим екраном, перебуваючи у павільйоні АДРЕСА_7 .

З протоколу огляду предмета від 02.08.2023 року із фототаблицею до нього, проведеного слідчим за участю потерпілого ОСОБА_7 , вбачається, що об`єктом огляду є телефон марки «Samsung» моделі «А30», червоного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , який добровільно було видано свідком ОСОБА_9 ..

З висновку експерта від 03.08.2023 року №СЕ-19/115-23/10628-ТВ вбачається, що ринкова вартість, з урахуванням усіх податків, за цінами вторинного ринку, мобільного телефону марки «Samsung» моделі «Gelexy А30», 32 Gb, червоного кольору, IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 , який був у використанні станом на 25.07.2023 року, могла становити 1600,00 грн (одна тисяча шістсот грн 00 к.).

Всебічно, повно та неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України, повністю доведена, є встановленою згідно з критерієм її доведеності «поза розумним сумнівом» (ст.17 КПК України).

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує:

за епізодом від 25.04.2023 року за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану;

за епізодом від 25.07.2023 року за ч.4 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Під час розгляду справи в судових дебатах прокурор просив закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння. Крім цього, при визначенні остаточного покарання за ч.4 ст.186 КК України просив застосувати вимоги ст.71 КК України.

Обвинувачений підтримав думку прокурора.

Захисник проти закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_3 за ч.4 ст.185 КК України не заперечувала.

Вислухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступного.

Статтею 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У своєму Рішенні від 24 грудня 1997 року №8-зп/1997 Конституційний Суд України зазначив, що Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто, щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього (абзаци другий, третій пункту 2 мотивувальної частини).

Разом із тим, у Рішенні Конституційного Суду України (Другий сенат) від 7 квітня 2021 року №1-р(ІІ)/2021 зазначено, що в розумінні приписів статей 3, 8, 28, 55, 58, 62, пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України у їх взаємозв`язку держава має позитивний обов`язок створювати належні національні організаційно-правові механізми притягнення особи до кримінальної відповідальності, які здатні гарантувати всебічну охорону людської гідності, зокрема забезпечувати функціонування та завершення кримінального провадження таким чином, щоб було дотримано найважливіших конституційних гарантій захисту особи від необґрунтованого кримінального переслідування, а саме базового принципу верховенства права і пов`язаних із ним принципів.

У відповідності до вимог ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

При цьому, як зазначив у постанові Верховний Суд від 09 вересня 2019 року в справі №591/6379/16-ц, передбачені частиною 1 статті 5 КК України підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані зі змінами законодавства про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1, ч.6 ст.9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

За змістом Закону №3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції.

Так, відповідальність за частиною 1 статті 51 КУпАП настає за вчинення дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частина 2 статті 51 КУпАП встановлює відповідальність за дію, передбачену частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленого законом на 1 січня звітного податкового року.

Як вбачається з формулювання обвинувачення, кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_3 вчинив 25.04.2023 року.

Станом на 1 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 гривень, а 50% від його розміру становлять 1342 гривень.

Отже, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, становила 2684 гривень (1342 гривень х 2).

Згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000613 від 04.05.2023 року, діями обвинуваченого ОСОБА_3 було заподіяно матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_6 на суму 1800,00 гривень, тобто менше мінімального розміру вартості майна для кваліфікації діяння за ст.185 КК України за Законом №3886-IX.

Декриміналізація це юридична перекваліфікація частини кримінально караних діянь і переведення їх в розряд адміністративних, дисциплінарних та інших правопорушень або правомірних дій. Декриміналізацією також визнається скасування раніше діючої кримінально-правової заборони, якою поведінка певного виду визнавалася як злочин; переведення діянь із категорії злочинних у категорію не злочинів. Практична реалізація декриміналізації допомагає підтримувати кримінальне законодавство в "актуальному" стані, швидко реагувати на зміни у суспільстві та державі.

Під скасуванням кримінальної відповідальності за діяння слід розуміти його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута, зокрема, шляхом скасування норм Особливої частини КК України; внесення змін до них включення до диспозицій додаткових ознак або виключення ознак, які були у попередній редакції норми; нового офіційного тлумачення кримінально-правової норми, яке змінює обсяг забороненої цією нормою поведінки без зміни її змісту (аналогічна позиція міститься у постанові ККС ВС від 24 липня 2018 року у справі №569/4061/17).

Відповідно до п.1-2 ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої цієї статті, якщо підозрюваний, обвинувачений заперечує проти закриття за цією підставою.

За змістом п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у редакції від 01.12.2022 року, яка діє на час розгляду справи, кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння. Підставами для закриття кримінального провадження у випадку втрати чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння є згода на це підозрюваного, обвинуваченого.

У новій главі 36-1 КПК України визначено особливості здійснення кримінального провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.479-2 КПК України, суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України констатує відсутність караності діяння за змістом нового кримінального закону і, відповідно, не тягне для особи будь-яких кримінально-правових наслідків, навпаки, спрямоване на захист прав цієї особи, а тому, враховуючи, що питання про кримінальну відповідальність за діяння, яке втратило якість злочинності, виключається в принципі, то й кримінальне переслідування відносно підозрюваного, обвинуваченого підлягає припиненню. А тому суд у судовому провадженні не може не відреагувати на зміну державою оцінки певного діяння, і має у процесуальному порядку відреагувати на скасування кримінальної відповідальності за діяння. Зазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 11 грудня 2019 року в справі №153/1289/18.

Частиною 1 статті 61 Закону України "Про правотворчу діяльність" від 24 серпня 2023 року визначено перелік способів, за яких нормативно-правовий акт або окремий його структурний елемент вважається таким, що втратив чинність. Серед інших способів законодавець також визначив, втрату чинності нормою, зокрема, якщо суб`єкт правотворчої діяльності прийняв (видав) у встановленому цим Законом порядку рішення про визнання прийнятого (виданого) ним нормативно-правового акта або окремого його структурного елемента таким, що втратив чинність та в інших випадках, визначених законом.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч.3 ст.479-2 КПК України та позицію обвинуваченого ОСОБА_3 , який надав згоду на закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження №0000613 від 04.05.2023 року в частині обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч.4 ст.186 КК України (епізод від 25.07.2023 року) суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, його особу, а саме те, що він раніше судимий, офіційно не працює, неодружений, є учасником бойових дій, за даними КНП "Миколаївський обласний центр психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради за допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не звертався, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_8 , характеризувався посередньо, як обставину, що пом`якшує покарання щире каяття, а також відсутність обставин, що обтяжують покарання.

На підставі вищевикладеного, а також приймаючи до уваги обставини скоєння злочину, форму вини, мотиви, спосіб його вчинення, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 неможливе без ізоляції від суспільства, і вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.186 КК України, що буде відповідати його особі і тяжкості вчиненого злочину, і буде необхідним та достатнім для його виправлення та перевиховання.

Так, ч.4 ст.70 КК України встановлено, що за правилами, передбаченими в частинах першій третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_3 був засуджений 18.10.2023 року Суворовським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.15 ч.4 ст.186, ст.69 КК України до 3 років позбавлення волі. Злочин, який є предметом розгляду в даному судовому засіданні, було вчинено 25.07.2023 року тобто, до постановлення вироку Суворовського районного суду м.Одеси.

Тому, при призначенні покарання, суд керується вимогами ст.70 КК України, а не ст.71 КК України, як просив прокурор.

Підстав для застосування ст.69 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд не вбачає.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягнення з обвинуваченого (за епізодом від 25.07.2023 року) на користь держави документально підтверджені витрати на провадження експертизи (висновок від 03.08.2023 року №СЕ-19/115-23/10628-ТВ) в сумі 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) грн 00 к..

Процесуальні витрати (за епізодом від 25.04.2023 року) на залучення експерта (висновок експерта від 15.05.2023 року №СЕ-19/115-23/6786-ТВ) на суму 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) грн 00 к. слід віднести на рахунок держави.

Питання про речові докази суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого по даному кримінальному провадженню не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000613 від 04.05.2023 року, в частині обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України закрити на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 /сім/ років.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складення покарань за даним вироком та за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 18.10.2023 року, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 7 /сім/ років 2 /два/ місяці.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати у відповідності до вироку Суворовського районного суду м.Одеси від 18.10.2023 року з дня набрання даним вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону №2046-VIII), зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення останнього за вироком Суворовського районного суду м.Одеси від 18.10.2023 року, а саме з 08.08.2023 року до дня набрання даним вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 (за епізодом від 25.07.2023 року) на користь держави документально підтверджені витрати на провадження експертизи (висновок від 03.08.2023 року №СЕ-19/115-23/10628-ТВ) в сумі 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) грн 00 к..

Процесуальні витрати (за епізодом від 25.04.2023 року) на залучення експерта (висновок експерта від 15.05.2023 року №СЕ-19/115-23/6786-ТВ) на суму 1912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) грн 00 к. віднести на рахунок держави.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 08.08.2023 року на вилучене в ході добровільної видачі 02.08.2023 року майно, а саме: мобільний телефон «Samsung» моделі «A30» 32 GB IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 , червоного кольору.

Речовий доказ:

мобільний телефон марки «Samsung» моделі «A30» IMEI1: НОМЕР_1 IMEI2: НОМЕР_2 повернути за належністю.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м.Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий ОСОБА_1