Справа № 953/9625/24
н/п 1-кс/953/7724/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2024 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, ОСОБА_4 , про арешт майна, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 03.01.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.5 ст.111-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2024 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_3 про накладення з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання арешту у кримінальному провадженні № 0000012 від 03.01.2024, на нерухоме майно, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: квартиру, загальною площею 39,4 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0779, площею 3.9095 га (на праві спільної часткової власності, розмір частки 1/6); земельну ділянку кадастровий номер :03:002:0164, площею 2.17 га (на праві спільної часткової власності, розмір частки 1/6).

Дане клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000012 від 03.01.2024, в якому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.2 ст.111 та ч. 5 ст. 111-1 КК України.

17.07.2024 слідчим за погодженням з прокурором Харківської обласної прокуратури, в порядку ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 111 та ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Сторона обвинувачення зазначає, що у власності підозрюваної ОСОБА_5 перебувають наступні об`єкти: квартира, загальною площею 39,4 м2, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (на праві приватної власності); земельна ділянка кадастровий номер :03:001:0779, площею 3.9095 га (на праві спільної часткової власності, розмір частки 1/6); земельна ділянка кадастровий номер :03:002:0164, площею 2.17 га (на праві спільної часткової власності, розмір частки 1/6).

Сторона обвинувачення, посилаючись на вимоги ст. 170 КПК України, з метою можливої конфіскації вказаного майна за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111 та ч. 5 ст. 111-1 КК України, просить накласти арешт на вказане майно.

Сторона обвинувачення в судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час розгляду клопотання повідомлялася у встановленому законом порядку. Слідчий ОСОБА_6 подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримує та просить задовольнити.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання прокурора про арешт майна розглядається без повідомлення власника майна, відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України.

Слідча суддя, дослідивши додані до клопотання документи, яким слідчий обґрунтовує свою вимогу, встановила наступне.

Як вбачається із витягу з ЄРДР, слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесене до ЄРДР 03.01.2024 за №0000012, в рамках якого подається дане клопотання.

Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, за ознаками ч.5 ст.111-1 КК України внесені до ЄРДР 03.01.2024 за фактом того, що відповідно до повідомлення №70/27-6 від 03.01.2024 відділу у м. Чугуїв Управління СБ України в Харківській області встановлено, що громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка м. Вовчанськ, Чугуївського району, Харківської області під час окупації м. Вовчанськ ініціативно, свідомо, без тиску окупаційних сил, добровільно зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконній військово-цивільній адміністрації російських окупаційних військ у м. Вовчанськ, створеній на тимчасово окупованій території. Зокрема, ОСОБА_5 обіймала посаду начальниці Вовчанської районної філії Харківського обласного центру зайнятості т.зв. «Військово-цивільної адмініторації Вовчанського району Харківської області».

Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, за ознаками ч.2 ст.111 КК України внесені до ЄРДР 13.06.2024 за фактом того, що відповідно до повідомлення, яке надійшло з відділу у м. Чугуїв Управління СБ України в Харківській області встановлено, що Громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка м. Вовчанськ, Чугуївського району, Харківської області під час окупації м. Вовчанськ, обіймаючи посаду начальника Вовчанської районної філії Харківського обласного центру зайнятості г.зв. «Військово-цивільної адміністрації Вовчанського району Харківської області» у період часу з 01.09.2022 по 12.09.2022 року, перебуваючи на території м. Вовчанськ, здійноювала умисні дії в проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, чим здійснила перехід на бік ворога в умовах воєнного стану.

17.07.2024 у даному кримінальному провадженні слідчим 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурором у кримінальному провадженні прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.111-1, ч.2 ст.111 КК України, тобто у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, та у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України в умовах воєнного стану на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, безпеці України шляхом переходу на бік ворога та надання іноземній державі і її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

Слідчою суддею встановлено, що у зв`язку із неможливістю вручення ОСОБА_5 особисто повідомлення про підозру у день його складення та повісток про виклик на 18,19,22 липня 2024 року до слідчого відділу УСБУ в Харківській області, внаслідок не встановлення її місцезнаходження на території України, а також знаходження її на території держави-агресора - РФ, стороною обвинувачення вжито заходів для вручення повідомлення про підозру та повісток про виклик ОСОБА_5 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень згідно ч.1 ст. 278 КПК України з урахуванням ст. 111 КПК України та ст. 135 КПК України, зокрема, шляхом оголошення повного тексту підозри на веб-сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр» №144 ( НОМЕР_1 ) від 17.07.2024.

Постановою слідчого СВ УСБУ в Харківській області ОСОБА_3 від 22.10.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено у міжнародний розшук.

Відповідно до ст.131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Частиною 3 ст.132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з вимогами ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.3,4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, а також з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Згідно з ч.5 ст.170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 10, 11 ст. 170 КПК).

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідча суддя зазначає, що на даній стадії кримінального провадження суд не вирішує питання наявності в діянні особи складу кримінального правопорушення та винуватості особи у вчиненні такого правопорушення, які вирішуються судом при ухваленні вироку, відповідно до вимог ч.1 ст.368 КПК України, а лише встановлює наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, що може слугувати підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, на підставі поданих стороною обвинувачення до клопотання матеріалів.

З огляду на те, що кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, слідча суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Під час розгляду клопотання слідчою суддею встановлено, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111 та ч. 5 ст. 111-1 КК України, обґрунтовується наданими стороною обвинувачення документами.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , слідча суддя приходить до висновку, що досліджені в межах розгляду даного клопотання документи свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що сталися події кримінального правопорушення, які дали підстави для повідомлення про підозру ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111 та ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Згідно з даними, які містяться в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 399073758 від 14.10.2024, на праві приватної власності ОСОБА_5 , РНОКПП: НОМЕР_2 , належить:

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 216, земельна ділянка з кадастровим номером :03:002:0164 площею 2,17 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на праві спільної часткової власності, розмір частки 1/6;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 216, земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0779 площею 3,9095 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за адресою: АДРЕСА_2 , на праві спільної часткової власності, розмір частки 1/6;

- реєстраційний номер майна 37620533, житлова квартира загальною площею 39,4 кв.м., житловою площею 25,7 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на праві приватної власності, частка 1/1.

Вирішуючи питання про правову підставу для забезпечення кримінального провадження слідча суддя зазначає, що санкція статті, кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.111 КК України, інкримінованого ОСОБА_5 , передбачає призначення покарання з конфіскацією майна.

Досліджені слідчою суддею документи дають підстави для висновку, що заявлена слідчим мета забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, може бути досягнута через застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна підозрюваної, оскільки вразі його не застосування призведе до втрати, передачі майна.

Слід зазначити, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав. Хоча власник обмежується у реалізації правомочностей щодо таких прав, такий захід є тимчасовим. Отже, при вирішенні питання про накладення арешту на об`єкти нерухомого майна підозрюваної ОСОБА_5 враховується розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Крім того, зважаючи на розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідча суддя виходить з того, що критерії розумності та співрозмірності є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді. Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. При цьому, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Враховуючи наведене, слідча суддя приходить до висновку про накладення арешту на нерухоме майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_5 шляхом заборони його розпорядження та відчуження.

Слідча суддя зазначає, що арешт майна у цьому випадку необхідний для забезпечення ефективності кримінального провадження, а таке втручання у право власності є пропорційним, оскільки встановлює лише заборону розпорядження та відчуження (тобто, не забороняє користування).

При цьому, слідча суддя звертає увагу на те, що власники або володільці майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково (ч.1 ст.174 КПК).

Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч.2 ст. 174 КПК України).

Керуючись статтями 131, 132, 170 - 175, 309, 369-372, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого 1-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, ОСОБА_4 , про арешт майна, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000012 від 03.01.2024, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.5 ст.111-1 КК України задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження на майно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , а саме на:

- 1/6 частку земельної ділянки з кадастровим номером :03:002:0164 площею 2,17 га цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 216;

-1/6 частку земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0779 площею 3,9095 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована за адресою: Харківська обл., Вовчанський р-н., с/рада Старицька, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 216;

- квартиру загальною площею 39,4 кв.м., житловою площею 25,7 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 37620533.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя - ОСОБА_1