Справа № 299/2262/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді в режимі відеоконференції кримінальне провадження 11-кп/4806/522/23 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30.06.2023.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, неодружений, з середньою освітою, несудимий, засуджений:

- за ч. 3 ст. 189 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років з конфіскацією майна;

- за ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 01 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 05 (п`ять) років з конфіскацією майна.

Строк покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з 23.01.2022.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу даного вироку в законну силу залишено тримання під вартою.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.01.2023 відносно ОСОБА_6 ухвалено виконувати самостійно.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 17298,24 грн.

Речові докази: кастет - знищено; документи й відеозаписи з камери спостереження та відеозаписи НСРД - залишено при матеріалах кримінального провадження.

Згідно вироку ОСОБА_6 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

У невстановлений слідством точно день та час, орієнтовно у грудні 2021 року, в зв`язку із повідомленням неповнолітнього ОСОБА_9 про виникнення конфлікту між ним та ОСОБА_10 , у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на вимагання грошових коштів від ОСОБА_11

17.01.2022 біля 23 год в АДРЕСА_2 , знаходячись на території автозаправної станції «Маркет», ОСОБА_12 та особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження,

-2-

будучи у попередній злочинній змові, зустрілись з потерпілим ОСОБА_10 , де із застосуванням до нього психологічного насильства, що виражалося у висловлюванні погроз заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність своїх дій, реалізуючи свій спільний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з метою особистого збагачення, у грубій формі почали вимагати у потерпілого грошові кошти розміром 500 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 17.01.2022 становить 13975,70 грн.

Для підтвердження своїх незаконних вимог, ОСОБА_12 застосував до ОСОБА_10 фізичне насильство, що виразилося в умисному нанесенні долонею руки трьох ударів по обличчю потерпілого, у результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани слизової оболонки нижньої губи справа, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 19/В від 07.02.2022, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я або незначну стійку втрату працездатності. В цей час особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, спостерігала за подіями, чим подавив волю потерпілого до опору, породив у його свідомості впевненість в реальному доведенні озвучених погроз до кінця.

Після чого, 18.01.2022 біля 20 год 40 хв ОСОБА_6 , будучи у попередній злочинній змові з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, та координуючи з нею свої дії за допомогою мобільного зв`язку, з метою доведення свого єдиного злочинного умислу спрямованого на незаконне заволодіння коштами потерпілого, до кінця, зустрівся з потерпілим ОСОБА_10 за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де погрожуючи потерпілому застосуванням фізичного насильства, незаконно отримали від ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 2200 грн.

У подальшому, 22.01.2022 біля 19 год 30 хв ОСОБА_6 , будучи у попередній злочинній змові з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, та координуючи з нею свої дії за допомогою мобільного в`язку, з метою доведення свого єдиного злочинного умислу спрямованого на незаконне заволодіння коштами потерпілого у сумі визначеній у вимозі, через третю особу, незаконно отримали від потерпілого ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 6000 грн.

Також, ОСОБА_12 , будучи у попередній злочинній змові з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, та координуючи з нею свої дії за допомогою мобільного зв`язку, з метою доведення свого єдиного злочинного умислу спрямованого на незаконне заволодіння коштами потерпілого до кінця, 23.01.2022 біля 20 год 03 хв, організували зустріч з потерпілим ОСОБА_10 по АДРЕСА_4 , де у приміщенні нічного розважального закладу «Сейф», ОСОБА_12 , згідно відведеної йому ролі, зустрівся з потерпілим ОСОБА_10 та застосовуючи психологічне насильство щодо останнього, яке виразилось у погрозах застосування щодо нього фізичного насильства, незаконно продовжив вимагати у потерпілого грошові кошти у сумі 8000 грн за не існуючий борг, при цьому визначивши потерпілому про надання вказаних коштів до кінця цього ж дня.

Цього ж дня, а саме 23.01.2022 біля о 22 год 14 хв ОСОБА_6 , будучи у попередній злочинній змові з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, та координуючи з нею свої дії за допомогою мобільного зв`язку, з метою доведення свого єдиного злочинного умислу спрямованого на незаконне заволодіння коштами потерпілого до кінця, організували зустріч з потерпілим ОСОБА_10 у АДРЕСА_5 , у приміщенні готелю « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де ОСОБА_6 на виконання відведеної йому ролі, зустрівся з потерпілим ОСОБА_10 , та застосовуючи психологічне насильство щодо потерпілого, яке виразилось у погрозах застосування щодо нього фізичного насильства,

-3-

незаконно отримав від потерпілого ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 5400 грн, після чого о 22 год 29 хв 23.01.2022 ОСОБА_6 був затриманий співробітниками УСБУ в Закарпатській області, безпосередньо на місці вчинення кримінального правопорушення.

У результаті своїх злочинних дій, ОСОБА_6 та особа, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження, незаконно заволоділи грошовими коштами потерпілого ОСОБА_10 на загальну суму 13600 грн.

Крім того, 23.01.2022 приблизно о 12 год, у м. Виноградів по вул. Центральній ОСОБА_6 , на поверхні землі знайшов металевий кастет, після чого, впевнившись, що знайдений ним предмет за конструктивними ознаками є контактною холодною зброєю ударно-дробильної дії, маючи умисел на носіння холодної зброї, без передбаченого законом дозволу, всупереч вимог ст. 68 Конституції України, п. 1 «Переліку видів майна, що може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Bерховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 за № 2471-XII, п. 9, 11, 15 Положення про дозвільну систему затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 за № 576, з наступними змінами, п. 11.7 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 21.08.1998 за № 662, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом привласнення знайденого, при цьому нехтуючи вищезгаданими нормативно правовими актами, підібрав вказаний кастет, поклав його до своєї сумки та незаконно ним користувався до 22 год 29 хв 23.01.2022, а саме, до моменту затримання у порядку ст. 208 КПК України співробітниками УСБУ в Закарпатській області, безпосередньо на місці вчинення кримінального правопорушення.

Виявлений та вилучений у ОСОБА_13 кастет згідно висновку експерта № СЕ - 19/107-22/852-ХЗ від 27.01.2022, відноситься до категорії холодної зброї, є холодною зброєю ударно-дробильної дії - кастетом, виготовлений саморобним способом з використанням промислового устаткування.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 просить вирок суду від 30.06.2023 щодо ОСОБА_6 скасувати, а кримінальне провадження закрити. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає проте, що раніше в судовому засіданні прокурором надано 6 дисків та 3 флеш карти і йому не надано можливості ознайомитись безпосередньо із вказаними доказами (оглянути їх упакування чи написання на них). Крім того, стороні захисту надано копії з цих електронних носіїв інформації на двох дисках, однак деякі копії файлів на цих дисках не відкриваються, а також невідомо чи надано всі копії з вказаних вище електронних носіїв інформації оскільки він не мав можливості через ненадання для ознайомлення їх порівняти. Вивченням матеріалів провадження встановлено, що є 3 диски, які є додатками до 3 протоколів про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 24.01.2022. Додатки до протоколу є невід`ємною частиною протоколу, у зв`язку з цим необхідно досліджувати джерела отримання даних додатків, а саме протоколів про проведення НСРД, постанов про контроль за вчиненням злочину та ухвал. Додатками до вказаних вище протоколів є диски із аудіозаписами, зокрема, до протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 24.01.2022 - додатком є DVD-R диск обл. № 5/1-40т., до протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 24.01.2022 - додатком є DVD-R диск обл. № 5/1-39т,

-4-

а до протоколу про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 24.01.2022 - додатком є DVD-R диск обл. № 5/1-41т. Згідно змісту протоколів кожен з вказаних протоколів складений на підставі трьох ухвал суду та однієї із двох постанов про контроль за вчиненням злочину та одночасно відносно трьох осіб, стосовно яких на підставі окремих ухвал проводились НСРД. Вважає, що заборонено виконання трьох ухвал одним протоколом і не зрозуміло з протоколу стосовно якої конкретної особи проводились НСРД. Також звертає увагу на властивості файлів: дата створення та дата змінення не співпадає із часом коли проводились НСРД (відбувались зустрічі), тобто фіксування слідчої дії, що вказує на монтаж. У постанові про призначення фоноскопічної експертизи питання було під № 2, яке також було у вступній частині висновку цієї експертизи «Чи був монтаж». Немає відповіді на це питання. У жодному протоколі про результати аудіо-, відеоконтролю особи не зазначено технічні засоби з допомогою яких здійснювалось відтворення файлів. Крім того, до протоколів додано диски, а не флеш носії. Вважає, що на вказаних дисках містяться копії файлів, а не оригінали. Проведення НСРД і фіксування не могло здійснюватись на диски, оскільки диски громіздкі і запис на них здійснюється з допомогою комп`ютера. Згідно протоколу про вручення спецзасобів та будь якого протоколу аудіо, відеоконтролю чи будь-яких протоколів зняття інформації з телекомунікаційних мереж не зазначено про використання з метою запису технічного засобу комп`ютера. А в протоколі про вручення спецзасобів взагалі відсутні дані про вручення ОСОБА_10 будь-яких технічних засобів. Крім того, згідно матеріалів кримінального провадження, супровідний лист експерта та останній аркуш висновку експерта, містить відомості про зміст додатків цього висновку - 6 дисків та 3 флешкарти були поміщені експертом до паперового конверта, який опечатано. Необхідно порівняти в якому пакеті надані прокурором вказані електронні носії, тобто чи вони знаходяться в паперовому пакеті чи в іншому, оскільки це останні дані, які вказують упакування цих носіїв інформації. Вважає, що необхідно призначити відповідно експертизу щодо встановлення копії чи оригінали файлів на дисках містяться, а також чи був монтаж. Відсутні в матеріалах провадження протоколи про результати контролю за вчиненням злочину згідно ст. 252 та ч. 4 ст. 271 КПК України. Протоколи про результати аудіо, відеоконтролю не містять даних передачі чи отримання коштів. Зазначає, що ОСОБА_6 затримано 23.01.2022 о 22 год 23 хв, зустріч згідно протоколу аудіо, відеоконтролю розпочалась о 22 год 14 хв 23.01.2022 і тривала 6 хв 11 с., тобто розмова закінчилась згідно протоколу о 22 год 20 хв 23.01.2022 і ОСОБА_6 було затримано. Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 271 КПК України необхідно було скласти протокол про результати контролю за вчиненням злочину за участю ОСОБА_6 , при цьому, протокол повинен бути складений негайно, а не 24.01.2022. Такий протокол складається за участю підозрюваного. В матеріалах справи відсутнє рішення, тобто постанова прокурора чи слідчого про залучення потерпілого до проведення НСРД. Окрім іншого, просить звернути увагу на протокол затримання ОСОБА_6 , оскільки згідно змісту протоколу, в ньому зазначено, що «У кінці кімнати на відстані біля 5 м від затриманого ОСОБА_6 виявлено грошові кошти 3641 грн ...». Крім того, згідно вказаного протоколу було вилучено сумку із вмістом. Вважає, що стороною обвинувачення під час затримання фактично здійснено слідчу дію огляд місця події, тобто здійснено підміну затримання, оскільки згідно вимог ст. 208 КПК України не передбачено обшукування і вилучення речей, які знаходяться на відстані 5м від затриманої особи. Крім того, у постановах про проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту відсутні обставини про застосування імітаційних чи справжніх засобів під час спеціального експерименту, їх суму, в національній чи іноземній валюті (передача коштів відбувалась частинами). Вказане свідчить про провокування з боку працівників правоохоронних органів, а також

-5-

не відповідає вимогам ст. 251 КПК України та ч. 7 ст. 271 КПК України. Також стороною захисту заявлялось клопотання про визнання доказів недопустимими, зокрема 6 оптичних дисків та 3 флеш-карти, оскільки такі були подані прокурором лише в квітня місяці 2023 року та є додатковими доказами, з якими сторона захисту ознайомилась лише 16.05.2023, шляхом отримання їх копій, однак доступ до оригіналів вказаних доказів стороні захисту не надано. З огляду на те, що вказані докази стороні захисту не відкривались, тому суд не мав права допустити відомості, що містяться в них, як докази.

Кримінальне провадження розглядається за відсутності потерпілого, неявка якого з огляду на положення ст. 405 КПК України, не перешкоджає його розгляду. При цьому враховується заява потерпілого про розгляд апеляційної скарги у його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, промову прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_7 не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, «кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».

За приписами до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції під час судового розгляду в повній мірі дотримався вищевказаних вимог кримінального процесуального закону та Конвенції.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджуються сукупністю доказів, досліджених у судовому засіданні та наведених у вироку.

З вироку вбачається, що у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 189, ч.2 ст.263 КК України заперечив, від надання показань відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

-6-

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини, на підтвердження його винуватості у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, суд першої інстанції з дотриманням, передбачених процесуальним законом положень судового розгляду кримінального провадження, дослідив усі наявні у ньому докази та дав їм належну правову оцінку.

Вина ОСОБА_6 у вчиненні вимагання, поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи та носіння кастетів без передбаченого законом дозволу підтверджена наведеними у вироку показаннями потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 та письмовими доказами, які підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 263 КК України.

Показаннями потерпілого ОСОБА_10 стверджується, що 17.01.2022 їхав в автомобілі зі знайомим ОСОБА_14 у селище Королево, дорогою до якого в с. Теково вони заїхали на автозаправну станцію. Автомобіль ОСОБА_14 зупинив на парковці і вийшов до АЗС, а він залишився в автомобілі. В цей час до нього підійшов ОСОБА_18 і попросив вийти з автомобіля. Пізніше до автомобіля підійшов ОСОБА_6 , відкрив дверцята і відразу вдарив його декілька разів долонею по обличчю і почав говорити, що за свої слова треба відповідати і тому він повинен надати ОСОБА_6 500 доларів США, на що він, будучи наляканим, погодився. Після чого вони з ОСОБА_14 поїхали додому. Увечері наступного дня зателефонував ОСОБА_6 і при зустрічі передав йому частину грошей у сумі 2200 грн, і після чого звернувся до правоохоронних органів. До кінця тижня він ще передав ОСОБА_6 6000 грн, 23.01.2022 - ще п`ять чи шість тисяч грн., і на цьому ОСОБА_6 затримали. При цьому ствердив, що кастет у ОСОБА_6 не бачив.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 ствердив, що 17.01.2022 разом з ОСОБА_10 по дорозі до селища Королево, заїхали на АЗС «Маркет» в с. Теково, де він припаркував автомобіль і пішов в зал. Повернувшись, побачив біля автомобіля багато хлопців, які казали, що треба почекати, поки приїде ОСОБА_6 . Згодом підійшов ОСОБА_6 і вдарив ОСОБА_10 рукою по обличчю декілька разів і почав на нього кричати. Після чого потерпілий вийшов з машини і вони пішли за заправку, де голосно говорили. Після чого вони сіли в автомобіль і мовчки поїхали додому, нічого не обговорюючи.

Свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_16 підтвердили, що вони були понятими при проведенні обшуку в смт Королево, під час якого було вилучено грошові кошти.

Показаннями свідка ОСОБА_9 підтверджено, що він був свідком конфлікту між ОСОБА_10 та ОСОБА_6 на АЗС «Маркет», однак суть конфлікту йому не відома, разом з тим після інциденту бачив у потерпілого ОСОБА_10 кров на обличчі та губі.

Свідок ОСОБА_17 показав, що увечері йому зателефонувала сестра потерпілого ОСОБА_10 , яка повідомила про інцидент між ОСОБА_6 та потерпілим ОСОБА_10 на АЗС в с. Теково. Він під`їхав до автозаправки, де йому повідомили, що ОСОБА_10 винен ОСОБА_6 500 доларів США. В той час на автозаправці перебували потерпілий ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 та Поладі. Пізніше отримав від потерпілого ОСОБА_10 6000 грн, які передав ОСОБА_6 і останній йому повідомив, що ОСОБА_10 винен йому 500доларів США.

Заявою потерпілого ОСОБА_10 від 18.01.2022 встановлено, що 17.01.2022 ОСОБА_6 вчинив вимагання у потерпілого коштів у розмірі 500 доларів США, погрожуючи фізичною розправою.

-7-

Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 17.01.2022 стверджується, що ОСОБА_10 просить прийняти міри до ОСОБА_6 , який 17.01.2022 у с. Теково Берегівського району, на території АЗС «Маркет», діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, під виглядом не існуючого боргу із застосуванням фізичного насильства, яке виразилось у нанесені трьох ударів рукою потерпілому по обличчі, незаконно вимагав грошові кошти у сумі 500 доларів США.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 19.01.2022 встановлено, що потерпілий ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_6 , як особу, яка 17.01.2022 вимагала у нього кошти у сумі 500 доларів США.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.01.2022 встановлено, що свідок ОСОБА_14 впізнав ОСОБА_6 , як особу, яка 17.01.2023 нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_10 та вимагала у нього кошти у сумі 500 доларів США.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 04.05.2022 з фото таблицею, за участю потерпілого ОСОБА_10 стверджуються обставини за яких ОСОБА_6 на території АЗС «Маркет» в с. Теково, 17.01.2023 наніс потерпілому тілесні ушкодження та вимагав грошові кошти у сумі 500 доларів США.

Протоколом огляду предмета та перегляду відеозапису від 09.02.2022, яким оглянуто та переглянуто відеозапис з камер відеоспостереження закладу «Safe» за адресою АДРЕСА_6 .

Протоколом огляду предмета та перегляду відеозапису від 09.02.2022, яким оглянуто та переглянуто відеозапис з камер відеоспостереження будівлі «JJ Hotel» за адресою АДРЕСА_5 .

Протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж) від 24.01.2022 стверджується, що ОСОБА_10 спілкувався з ОСОБА_6 з приводу отримання грошових коштів.

Протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж) від 24.01.2022 стверджується факт спілкування ОСОБА_10 з ОСОБА_6 з приводу зустрічі в закладі «Сейф» та «JJ Hotel». Крім того зазначено про передачу 6000 грн.

Протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж) від 24.01.2022, яким підтверджується факт спілкування ОСОБА_10 зі свідком ОСОБА_19 з приводу передачі ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 6000 грн та спілкування ОСОБА_10 з ОСОБА_6 з приводу зустрічі в закладі «Сейф» та «JJ Hotel».

Протоколом про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 24.01.2022 підтверджено, що 23.01.2022 ОСОБА_10 за попередньою домовленістю із ОСОБА_6 , зустрілися о 20 год 03 хв у АДРЕСА_4 , у нічному кафе-клубі «Сейф».

Протоколом про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 24.01.2022 встановлено, що 22.01.2022 за попередньою домовленістю з ОСОБА_17 , останній за дорученням ОСОБА_6 , зустрівся із ОСОБА_10 о 17 год 49 хв у АДРЕСА_7 .

Протоколом про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 24.01.2022 встановлено що 23.01.2022 за попередньою домовленістю з ОСОБА_6 , ОСОБА_10 зустрівся з останнім о 22 год 14 хв в АДРЕСА_5 , біля готелю «JJ Hotel».

-8-

Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.01.2022 встановлено, що 23.01.2022 о 22 год 29 хв у АДРЕСА_5 , безпосередньо під час вчинення кримінального правопорушення, в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_6 , під час чого у ОСОБА_6 було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Samsung» моделі «DUOS», ІМЕІ НОМЕР_1 ; грошові кошти в кількості дев`ять грошових купюр номіналом по 200 грн із наступними серіями і номерами: УН 3081009, ЕГ 7563127, УП 6528166, ЕА 9907018, ХИ 2266760, СК 1435976, ТЕ 0373907, ТЗ 9108807, ХД 8215433; грошові кошти в кількості дев`яти грошових купюр номіналом по 200 грн із наступними серіями та номерами ТЖ 3516451, ЗЗ 7363283, КЕ 9230506, УЄ 2436463, ТД 1370196, ЗБ 7483106, СБ 6085534, УЗ 6083017, ЄЩ 6236986; грошові кошти в кількості трьох грошових купюр номіналом по 500 грн з наступними серіями та номерами: ВД 1573408, ВБ 7759013, СГ 4090024; дев`ять грошових купюр номіналом по 200 грн із наступними серіями і номерами: ДЕ 0997077, ЄЦ 3237754, УБ 2592711, УГ 3136375, ХД 9065573, ТЄ 2020201, ТИ 3595265, СК 9102976, ЄЮ 1783400, дві грошові купюри номіналом по 100 грн, серії та номер УЛ 8324675, АЄ 2579880; дві грошові купюри номіналом по 50 грн серії та номер УЄ 8492216, ТУ 7727754; дві грошові купюри номіналом по 20 грн серії та номер ЮЄ 3665323, ЧВ 5042140; одну грошову купюру номіналом одна грн ТЗ 4078982; металевий предмет з металу жовтого кольору, з зовні схожий на холодну зброю - кастет; подрібнену речовину рослинного походження, зеленого кольору з зовні схожу на наркотичну речовину марихуана; матерчату сумку чорного кольору марки «Adidas» у середині якої виявлено залишки речовини рослинного походження, зеленого кольору з зовні схожу на марихуану.

Висновком експерта № 19/В від 07.02.2023 стверджено, що у ОСОБА_10 мало місце тілесне ушкодження у вигляді забійної рани слизової оболонки нижньої губи справа, яка на момент проведення судово-медичної експертизи представлена рубцем. Дане тілесне ушкодження виникло внаслідок дії тупого предмету, яким могла бути стиснута в кулак рука, долоня чи інші подібні предмети при нанесенні удару (-ів ), при цьому потерпілий міг знаходитися в будь-якому положенні, повернутим обличчя до травмую чого предмету. Виникнення їх внаслідок падіння з висоти власного зросту на тверду поверхню - виключено. По давності виникнення описані вище тілесні пошкодження вкладаються в строк події вказаний потерпілим, а саме 17.01.2022. Тілесні пошкодження у вигляді «забійної рани слизової оболонки губи » спричинили розлад здоров`я понад 6 але не більше 21 дня чи незначну стійку втрату працездатності і по цій ознаці згідно п.2.3.2 «а» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я або незначну стійку втрату працездатності.

Висновком експерта № СЕ-19/107-22/852-ХЗ від 27.01.2022 встановлено, що наданий на дослідження предмет, ззовні схожий на кастет, відноситься до категорії холодної зброї. Наданий на дослідження предмет є холодною зброєю ударно-дробильної дії - кастетом. Досліджуваний кастет виготовлений саморобним способом з використанням промислового устаткування.

Висновком судового експерта за результатами проведення криміналістичної експертизи відео звукозапису у кримінальному провадженні № 0000013 № 358-Е від 11.04.2022 стверджено, що у звукозаписах розмов на наданому для дослідження оптичному диску DVD-R «Verbatim» № 5/1-44т у файлах: «18-28-54.1 -402.wav» (підкаталог «2022_01-21»); «20-33-52.1-402.wav» (підкаталог «2022_01-22»); «20-34-56.1-402.wav» (підкаталог «2022_01-22»); «20-36-04.1 -402.wav» (підкаталог «2022_01-22»); «21-03-06.1-402.wav» (підкаталог «2022_01-22»), зміст яких в основному

-9-

відповідає викладеному у протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж) від 24.01.2022 № 5/1-133т, серед інших зафіксоване усне мовлення ОСОБА_19 . У звукозаписах розмов на наданому для дослідження оптичному диску DVD-R «Verbatim» № 5/1-44т у файлах: «18-28-54.1-402.wav» (підкаталог «2022_01-21»); «20-33-52.1 -402.wav» (підкаталог « НОМЕР_2 »); «20-36-04.1-402.wav» (підкаталог «2022_01-22»), зміст яких в основному відповідає викладеному у протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж) від 24.01.2022 № 5/1-133т, серед інших зафіксоване усне мовлення ОСОБА_6 . У звукозаписі розмови на наданому для дослідження оптичному диску DVD-R «Verbatim» № 5/1-44т у файлі: «21-03-06.1-402.wav» (підкаталог « НОМЕР_3 _01-22»), зміст якої в основному відповідає викладеному в протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж) від 24.01.2022 № 5/1-133т, серед інших зафіксоване усне мовлення ОСОБА_17 . У звукозаписах розмов на наданому для дослідження оптичному диску DVD-R «Verbatim» № 5/1-42т у файлах «20-03-43.1-400.wav» (підкаталог « НОМЕР_3 _01-23»); «21-54-48.1-400.wav» (підкаталог « НОМЕР_3 _01-23») зміст яких в основному відповідає викладеному в протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж) від 24.01.2022 № 5/1-134т, серед інших зафіксоване усне мовлення ОСОБА_6 . У звукозаписі розмови на наданому для дослідження оптичному диску DVD-R «Verbatim» № 5/1 -42т у файлі «20-34-59.1-400.wav (підкаталог «2022_01-22»), зміст якої в основному відповідає викладеному в протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж) від 24.01.2022 № 5/1-134т, серед інших зафіксоване усне мовлення ОСОБА_19 . У звукозаписах розмов на наданому для дослідження оптичному диску DVD-R «Verbatim» № 5/1-43т у файлах: «18-20-07.1 -401.wav» (підкаталог «2022_01-21»); «18-28-51.1-401.wav» (підкаталог «2022_01-21»); «20-33-56.1 -40. wav» (підкаталог «2022_01-22»); «20-36-10.1-401.wav» (підкаталог «2022_01-22»); «20-36-48.1-401.wav» (підкаталог «2022_01-22»); «18-48-35.1-401.wav» (підкаталог «2022_01-23»); «19-55-49.1 -401. Wav» (підкаталог «2022_01-23»); «20-00-51.1 -401. Wav» (підкаталог «2022_01-23»), зміст яких в основному відповідає викладеному у протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж) від 24.01.2022 № 5/1-135т, серед інших зафіксоване усне мовлення ОСОБА_6 .

У звукозаписах розмов на наданому для дослідження оптичному диску DVD-R «Verbatim» № 5/1-43т у файлах: «18-28-51.1 -401. Wav» (підкаталог «2022_01-21»); «20-33-56.1-401. Wav» (підкаталог «2022_01-22»); «20-36-10.1-401.wav» (підкаталог «2022_01-22»), зміст яких в основному відповідає викладеному в протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж) від 24.01.2022 № 5/1-135т, серед інших зафіксоване усне мовлення ОСОБА_19 . У звукозаписі розмови на наданому для дослідження оптичному диску DVD-R «Verbatim» № 5/1-43т у файлі: «20-36-48.1-401. Wav» (підкаталог « НОМЕР_3 _01-22»), зміст якої в основному відповідає викладеному в протоколі за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж) від 24.01.2022 № 5/1-135т, серед інших зафіксоване усне мовлення ОСОБА_17 . В записах розмови на наданому на дослідження оптичному диску DVD-R «ALERUS» №5/1-41т у файлах: «2022_01-23 22-14. mp3» (підкаталог «АК»); «2022_01-23 22-14. Avi» підкаталог «ВК» зміст якої в основному відповідає викладеному в протоколі про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 24.01.2022 № 5/1-137т, серед інших зафіксоване усне мовлення ОСОБА_13 . В

-10-

записах розмови на наданому для дослідження оптичному диску DVD-R «ALERUS» № 5/1 -39т у файлах: «2022-01-22 17-47. mp3» (підкаталог «Audio»); «2022-01-22 17-47.avi» (підкаталог «Video»), зміст якої в основному відповідає викладеному у протоколі про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 24.01.2022 № 5/1-138т, серед інших зафіксоване усне мовлення ОСОБА_17 . У записах розмови на наданому для дослідження оптичному диску DVD-R «ALERUS» № 5/1-40т у файлах: «2022-01-23 20-01. mp3» (підкаталог «АК»); «2022-01-23 20-01-23 20-01+. mp3» (підкаталог «АК»); «2022-01-23 20-01.avi» (підкаталог «ВК»); «2022-01-23 20-01 +.avi» (підкаталог «ВК») зміст якої в основному відповідає викладеному в протоколі про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 24.01.2022 № 5/1-139т, серед інших зафіксоване усне мовлення ОСОБА_6 , а також відтвореними в судовому засіданні відтворено аудіо- відео матеріали.

Наведені докази перевірені судом першої інстанції з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, відповідно до вимог ст. 94 КПК України оцінено кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення та їх обґрунтовано покладено в основу вироку.

Таким чином, з матеріалів кримінального провадження та вироку вбачається, що судом першої інстанції були досліджені всі надані сторонами докази в повному обсязі і дана їм належна оцінка у вироку, судом досліджено всі обставини, які могли мати значення для кримінального провадження, докази, на яких побудовані висновки суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень є належними, допустимими, достатніми та достовірними, не містять протиріч. Оцінивши їх відповідно до вимог кримінального процесуального закону, суд першої інстанції вірно дійшов висновку проте, що у діях ОСОБА_6 міститься склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 263 КК України - вимагання, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи та носіння кастетів без передбаченого законом дозволу, а тому доводи сторони захисту щодо невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані.

Відповідно до п. 65 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Коробов проти України» від 21.10.2011, при оцінці доказів, як правило, суд застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Таким чином, встановивши в порядку ст. 91 КПК України обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, належність та допустимість доказів, з урахуванням доводів обвинуваченого, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність поза розумним сумнівом вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що суд першої інстанції у повному обсязі дослідив усі обставини, які мали значення для прийняття рішення у кримінальному провадженні, повно та всебічно перевірив зібрані на досудовому розслідуванні докази й дав їм у сукупності належну оцінку, на що вказує наведений у вироку аналіз доказів, з яким погоджується і колегія суддів.

Твердження захисника про те, що в матеріалах провадження відсутні об`єктивні докази вини ОСОБА_6 у вимаганні та носінні кастетів без передбаченого законом дозволу, спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_10 , свідків та іншими матеріалами кримінального провадження, які буди досліджені судом першої інстанції.

-11-

Апеляційний суд враховує, що захисник-адвокат ОСОБА_7 , зазначаючи в апеляційній скарзі про невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосуванням закону про кримінальну відповідальність та заявляючи вимоги про закриття кримінального провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, не заявляв клопотань про повторне дослідження доказів, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведений лише в межах доводів його апеляційної скарги.

Разом з тим, приймаючи до уваги доводи апеляційної скарги щодо невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та її вимоги щодо скасування вироку, незважаючи на можливість ініціювання клопотання про повторне дослідження доказів у разі невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та дослідженим доказам, захисник та обвинувачений, всупереч положенням ч. 3 ст. 404 КПК України, не скористалися можливістю заявити клопотання в порядку зазначеної норми закону про повторне дослідження доказів, що позбавляє апеляційний суд права повторно дослідити такі.

Апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції під час розгляду кримінального провадження, відповідно до вимог кримінального процесуального закону, забезпечивши принцип змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів, передбачений ч. 2 ст. 22 КПК України, згідно якої сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом, ретельно перевірив представлені сторонами докази, у тому числі й ті, на які у своїй апеляційній скарзі посилається захисник, навів їх детальний аналіз та з достатньою повнотою надав належну оцінку кожному з них з точки зору належності, допустимості та достовірності.

За таких умов, враховуючи відсутність клопотання сторони захисту щодо повторного дослідження доказів у кримінальному провадженні, колегія суддів констатує, що апеляційний суд вичерпав всі визначені законом можливості для з`ясування обставин кримінального провадження, зокрема перевірки доводів апеляційної скарги, а з урахуванням положень ст. 2, 7, 22, 26 КПК України, відповідно до яких на суд не може бути покладена функція збирання доказів, а також ініціювання, за умови відсутності клопотань сторін кримінального процесу щодо повторного дослідження доказів на стадії апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, в апеляційного суду відсутні законні підстави повторно досліджувати докази у кримінальному провадженні, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності та диспозитивності.

При цьому, апеляційний суд вважає, що зміст такої засади, як безпосередність дослідження доказів судом апеляційної інстанції, відрізняється від змісту цієї засади в суді першої інстанції, оскільки апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених главою 31 КПК України. Ця відмінність зумовлена функцією суду апеляційної інстанції - перегляд вироку суду в апеляційному порядку, а не вирішення кримінального провадження по суті, що дублює функції суду першої інстанції.

Тобто, суд апеляційної інстанції покликаний не стільки самостійно встановити обставини кримінального провадження, скільки перевірити та оцінити правильність їх встановлення судом першої інстанції, точність та відповідність застосування ним норм матеріального і процесуального закону, справедливість призначеного заходу кримінально-правового впливу, а також безпомилковість вирішення інших питань, що підлягають з`ясуванню при ухваленні судового рішення.

Також апеляційний суд наголошує, що положення ч. 1 ст. 404 КПК України ґрунтуються на принципі римського права «tantum devolutum quatum appellatum» («скільки скарги - стільки рішення»).

-12-

Тобто, на відміну від суду першої інстанції, апеляційний суд здійснює перегляд вироку суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, а тому повноваження суду апеляційної інстанції стосовно дослідження доказів визначаються переглядом кримінального провадження в межах вимог апеляційної скарги.

У свою чергу, згідно з положеннями ч. 3 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за сукупності таких чинників: 1) наявність відповідного клопотання учасників кримінального провадження; 2) обставини, встановлені під час кримінального провадження, судом першої інстанції досліджено не повністю або з порушеннями. Також ч. 3 ст. 404 КПК України передбачає право апеляційного суду дослідити докази, які не досліджувались судом першої інстанції, за двох умов: 1) наявність відповідного клопотання учасників кримінального провадження; 2) про дослідження цих доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або такі докази стали відомі після ухвалення оскаржуваного судового рішення.

Отже, слід констатувати, що відсутність клопотання сторони кримінального провадження про дослідження доказів не зумовлює обов`язку апеляційного суду повторно досліджувати обставини, встановлені під час кримінального провадження, та передумов для здійснення судом свого права дослідити нові докази за наявності умов, встановлених ч. 3 ст. 404 КПК України.

Апеляційний суд наголошує, що рівність сторін перед судом є одним зі складників справедливого судового розгляду, що містить фундаментальне право на змагальність кримінального провадження (п. 37 рішення ЄСПЛ від 24.02.1998 у справі «Бельзюк проти Польщі». Тому за відсутності клопотання про дослідження доказів апеляційний суд не вправі за своєю ініціативою досліджувати докази. Таке розуміння випливає з правових позицій ЄСПЛ, викладених у рішеннях у справах: «Капо проти Бельгії» від 13.01.2005, «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000, «Білуха проти України» від 09.11.2006 про безсторонність суду за об`єктивним критерієм, а також про обов`язок несення тягаря доказування сторонами та обов`язок забезпечення рівності сторін (п. 61 рішення ЄСПЛ від 27.03.2007 у справі «Талат Тунч проти Туреччини»).

Таку процесуальну поведінку сторони захисту, яка в апеляційному суді представлена адвокатом ОСОБА_7 , колегія суддів розцінює як визнання фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції.

За таких обставин, доводи сторони захисту про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та доказам у кримінальному провадженні, яким на думку захисту судом першої інстанції дана невірна оцінка, з урахуванням відсутності клопотання сторони захисту про повторне дослідження доказів, апеляційний суд визнає декларативними та безпідставними та такими, що не підтверджуються доказами.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Всі перелічені вище письмові докази, у співвідношенні з показаннями потерпілого, свідків та матеріалами кримінального провадження мають доказове значення у цьому провадженні.

Частиною 2 статті 17 КПК України передбачено, що винуватість особи має бути доведена поза розумним сумнівом. На переконання колегії суддів, у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6 цей стандарт доведення винуватості цілком дотримано. Адже за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що були

-13-

дослідженні в суді, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, в тому числі й відносно потерпілого ОСОБА_10 .

Відтак, колегія суддів ретельно дослідила докази у кримінальному провадженні, які мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного, встановила обставини та спосіб вчиненого кримінального правопорушення, поведінку винного і потерпілого, а також всі інші обставин, що мали відношення до вказаного провадження.

Судом створені необхідні умови для виконання сторонами обвинувачення і захисту їх процесуальних обов`язків і здійснення прав, в тому числі і права на захист, досліджені всі представлені сторонами докази.

Щодо доводів сторони захисту про порушення права на захист та доступ до правосуддя, зокрема щодо не надання можливості ознайомитися з матеріалами кримінального провадження апеляційний суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у судовому засіданні від 25.04.2023 за клопотанням обвинуваченого у справу вступив захисник-адвокат ОСОБА_7 . Клопотання захисника-адвоката ОСОБА_7 про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та відкладення судового розгляду задоволено. Розгляд кримінального провадження відкладено. Крім того, у наступному судовому засіданні, яке відбулось 05.05.2023, захисник-адвокат просив додатковий час для ознайомлення з матеріалами. Вказане клопотання судом задоволено, розгляд кримінального провадження відкладено. Крім того, судом задоволено клопотання сторони захисту про ознайомлення з шістьма дисками та трьома флеш картами.

На переконання колегії суддів сторона захисту мала достатньо часу для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження. Судом надано можливість для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження і відповідними заявами від 25.04.2023, 05.05.2023, 16.05.2023, захисник-адвокат підтвердив факт ознайомлення зі всіма матеріалами кримінального провадження. Судом надано можливість робити фотозйомку матеріалів та надано копію аудіо- відео матеріалів. Всі судові засідання були проведені за участі як обвинуваченого так і захисника. Клопотання учасників ставилися на обговорення та давалася можливість висловитися всім учасникам процесу, зокрема і стороні захисту.

Даючи оцінку доводам сторони захисту про визнання недопустимими доказів колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

За приписами до ч. 1 ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате (ч. 2 ст. 89 КПК України).

Підстави визнання доказів недопустимими зазначені у ч. 2, 3 ст. 87 КПК України.

-14-

Разом з тим, колегія суддів констатує, що жодних підстав, передбачених законом для визнання судом недопустимих зазначених в апеляційній скарзі доказів не встановлено.

Щодо визнання недопустимими шести дисків та трьох флешкарт з тих мотивів, що дата створення файлів не співпадає із часом проведення НРСД, що вказує на монтаж, а також з огляду на те, що у висновку фоноскопічної експертизи відсутня відповідь на питання щодо монтажу, то відповідно до постанови про уточнення питань перед експертом при проведенні судово-фоноскопічної експертизи від 23.03.2022, питання щодо монтажу перед експертом не ставилося.

Доводи сторони захисту про заборону виконання трьох ухвал одним протоколом є безпідставними, які і твердження про монтаж, оскільки таких доказів матеріали кримінального провадження не містять.

Доводи апеляційної скарги про те, що на оптичних дисках зберігаються копії файлів є виключно припущенням сторони захисту.

Протоколи про вручення спецзасобів потерпілому відповідають вимогам процесуального закону. Не зазначення в одному із них який конкретно спецзасіб передано потерпілому, не свідчить про неналежність чи не допустимість даного доказу.

Щодо складання протоколу за результати про вчинення злочину 24.01.2022, то ОСОБА_6 було затримано 23.01.2023 о 22 год 23 хв, і з урахуванням процедури проведення затримання, особистого огляду, складення відповідного протоколу 24.01.2023 відповідає приписам ч. 4 ст. 271 КПК України.

Доводи захисту про неправомірність огляду речей затриманого, зокрема, якщо вони знаходилися на п`ять метрів від затриманого є безпідставними з огляду на таке.

Вилучені речі були зазначені в протоколі про затримання від 23.01.2022, постановою слідчого від 24.01.2022 вилучені речі визнано речовими доказами, у подальшому подано клопотання слідчому судді від 24.02.2022 про накладення арешту на майно та ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.02.2022, на мобільний телефон, грошові кошти, металевий предмет жовтого кольору зовні схожий на кастет, подрібнену речовину рослинного походження та матерчату сумку накладено арешт.

Зазначена ухвала стороною захисту в апеляційному порядку не оскаржувалась.

Відповідно до ст. 208 КПК України уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, зокрема у випадку якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. При цьому процесуальний закон дозволяє з дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України, здійснити обшук затриманої особи.

Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 було затримано як особу, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. При цьому з дотриманням вимог КПК України проведено особистий обшук, в ході якого у нього було виявлено, в тому числі, грошові кошти та металевий предмет жовтого кольору, зовні схожий на кастет. Відомості про його вилучення відображено у протоколі затримання ОСОБА_20 від 23.01.2022, який також було підписано присутніми під час цієї слідчої дії учасниками

-15-

За вказаних обставин грошові кошти та кастет у належний процесуальний спосіб визнано речовими доказами та долучено до матеріалів справи.

Потерпілий давав логічні та послідовні показання з приводу вимагання від нього обвинуваченим грошових коштів. Жодних підстав для обмови чи інших неприязних відносин між обвинуваченим та потерпілим не встановлено, про наявність таких не зазначалося.

Факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілому та наявності нібито боргових зобов`язань у потерпілого перед обвинуваченим ствердили також і допитані свідки, зокрема, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 . Обвинувачений ОСОБА_6 вимагав у потерпілого грошові кошти та отримав їх декількома частинами на протязі часу з 18.01.2022 по 23.01.2022, у розмірі 13600 грн.

При цьому, колегія суддів констатує, що під час судового розгляду здобуто достатньо доказів, які вказують на те, що 17.01.2022 ОСОБА_6 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_10 та вимагав від останнього повернення неіснуючого боргу у розмірі 500 доларів США. Після передачі частини суми у розмірі 2200 грн, ОСОБА_10 звернувся до правоохоронних органів. Жодних дій, які б свідчили про провокацію кримінального правопорушення з боку потерпілого не встановлено. Навпаки матеріалами кримінального провадження доведено, що з 17.01.2022 по 23.01.2022 ОСОБА_6 неодноразово телефонував та вимагав надання йому грошових коштів та з цього приводу зустрічався з потерпілим, та при зустрічах вимагав грошові кошти від потерпілого.

Щодо виявлення у ОСОБА_6 кастету під час його затримання, то такий було виявлено в особистих речах, і твердження захисту про те, що такі були на відстані п`ять метрів, жодного значення не мають.

Як зазначалось вище, вказані речі: грошові кошти та кастет були виявлені та у процесуальний спосіб долучені до матеріалів кримінального провадження. Експертним шляхом встановлено, що вилучений металевий предмет є холодною зброєю - кастетом.

Щодо визнання недопустимим доказом висновок експерта № 19/В від 07.02.2023, згідно якого у ОСОБА_10 мали місце тілесні пошкодження, з тих підстав, що експертизу проведено на підставі матеріалів, які не були надані слідчим слід зазначити, що експертом оглянуто потерпілого безпосередньо. В експертизі зазначено, що у нього мали місце тілесні ушкодження у вигляді: забійної рани слизової оболонки нижньої губи справа, яка на момент проведення судово-медичної експертизи представлена рубцем. Жодних підстав для визнання вказаного доказу неналежним чи недопустимим доказом не встановлено.

Таким чином, на підставі оцінки й аналізу наведених доказів, суд правильно визнав винним ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень та правильно кваліфікував його дії за ч. 3 ст. 189, ч. 2 ст. 263 КК України, як вимагання, поєднане з насильством небезпечним для життя чи здоров`я особи та носіння кастетів без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Суд призначає покарання у межах, встановлених в санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_6 призначено відповідно до вимог ст. 65, 68 КК України, з урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та даних, що характеризують його особу, і таке покарання є справедливим, достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

-16-

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції врахував характер та підвищену ступінь суспільної небезпечності вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких та тяжких злочинів, конкретні обставини, відомості про особу обвинуваченого, який у лікарів нарколога, психіатра. фтизіатра на обліку не перебуває, несудимий, а також врахував обставину, яка обтяжує покарання - вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою та прийшов до обґрунтованого висновку, що виправлення й перевиховання обвинуваченого можливе лише шляхом ізоляції його від суспільства.

З таким висновком погоджується і колегія суддів, оскільки судом першої інстанції при винесенні вироку щодо ОСОБА_6 , дотримано вимоги ст. 50, 65 КК України та призначено покарання, яке на думку апеляційного суду, відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, є справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також співмірним вчиненим протиправним діянням, і не може вважатися явно несправедливим внаслідок суворості.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 (заява № 10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Інші доводи апеляційної скарги захисника вказаних висновків суду не спростовують, оскільки судом першої інстанції в повній мірі встановлено та належним чином оцінено і враховано всі обставини, які за законом повинні бути врахованими при призначенні особі покарання.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування чи зміни вироку суду першої інстанції, не встановлено, а тому колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 без задоволення.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не заявлялось клопотань щодо приєднання до матеріалів судового провадження доказів (документів), які б могли вплинути на висновки суду; а також положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 30.06.2023, щодо ОСОБА_21 , - без змін.

На ухвалу Закарпатського апеляційного суду безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою,- у той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді