Справа№751/8131/24
Провадження №1-кс/751/2060/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року місто Чернігів

Слідчий суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

з участю :

захисника ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про зобов`язання слідчого вчинити певні дії,

В С Т А H О В И В:

Захисник ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , звернувся до суду із скаргою про зобов`язання слідчого СВ СУ ГУНП в Чернігівській області надати дозвіл на побачення підозрюваному ОСОБА_5 , що утримується під вартою у ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», з його матір`ю, ОСОБА_6 , не менше трьох разів на місяць, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про попереднє ув`язнення».

Скарга обґрунтована тим, що СВ СУ ГУНП в Чернігівській області проводить досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000687 від 20.03.2024, підозрюваним у якому є ОСОБА_5 .

23.08.2024 року ОСОБА_5 звернувся до слідчого ОСОБА_4 із заявою про надання побачення з матір`ю. 27.08.2024 року отримав відповідь на заяву від слідчого ОСОБА_4 , якою слідчий відмовив у наданні побачення, у зв`язку з тим, що на теперішній час встановлюються обставини вчинення злочинів підозрюваним ОСОБА_5 , встановлюються особи його спільників, наявність майна, тому побачення з матір`ю може зашкодити досудовому розслідуванню у даному кримінальному провадженні. Також слідчий аргументував відмову і тим, що ОСОБА_5 відмовляється надавати будь-які покази.

Зазначає, що незрозуміло яким чином побачення ОСОБА_5 із матір`ю може перешкодити встановленню обставин вчинення злочинів ОСОБА_5 , осіб його спільників, його майнового стану. Адже мати ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , з початку повномасштабного вторгнення перебуває на території Німеччини. Тобто, перебуваючи за кордоном, ОСОБА_6 немає ніякого відношення до справи, вона взагалі не знала що її сину інкриміноване вчинення злочину.

Одним із доказів не причетності ОСОБА_6 до даної справи є те, що відповідно до норм німецького законодавства про перебування іноземних громадян, на підставі посвідки на проживання можна виїжджати в інші країни Шенгенської зони на період до 90 днів, упродовж 180 днів з моменту отримання посвідки, тобто як у період дії такого дозволу, так і поза ним, виїзд ОСОБА_6 до України автоматично припинив би дію посвідки. Тому ОСОБА_6 не мала та не могла мати змогу приїхати в Україну. Нині ж ОСОБА_6 готова приїхати в Україну заради побачення зі своїм сином попри неможливість відновлення терміну дії її посвідки на проживання в Німеччині у разі виїзду до України.

Абсурдним видається те твердження, що у наданні ОСОБА_5 побачення з матір`ю, слідчий відмовив, зокрема, і через те, що ОСОБА_5 відмовляється давати будь-які показання. Відповідно до ч. 10 ст. 12 Закону України «Про попереднє ув`язнення» не є підставою для відмови особі, взятій під варту, адміністрацією місця попереднього ув`язнення в побаченні з особами, визначеними частиною шостою цієї статті, наявність її письмової відмови від такого побачення), або це пряме примушування слідчого до давання показань через відмову ОСОБА_5 у наданні побачення з його матір`ю.

Очевидно, що якщо ОСОБА_5 написав заяву на надання побачення зі своєю матір`ю, то він сам прагне зустрітися з нею і докладає для цього максимум зусиль. А відповідно до п. 1 Розділу 4 (Правила поведінки в СІЗО ув`язнених і засуджених) Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 14.06.2019 № 1769/5 ув`язнені і засуджені особи мають право, зокрема - зустрічатися з родичами та іншими особами. Тобто порушено безпосереднє право ОСОБА_5 на побачення.

У судовому засіданні захисник скаргу підтримав, посилаючись на обставини викладені у скарзі та доданих до неї документів. Додатково пояснив, що на майно ОСОБА_5 накладені арешти, тому відсутні ризики дати розпорядження матері на відчуження майна. Крім того, просить врахувати вік матері підозрюваного, яка перебувала за кордоном та приїхала щоб побачити сина.

Слідчий у кримінальному провадженні просив відмовити у задоволенні скарги. Пояснив, що досудове слідство у кримінальному провадженні триває, проводяться експертизи, допитуються свідки, і побачення із підозрюваним може перешкоджати кримінальному провадженні.

Вислухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, та матеріали, надані представником СУ ГУНП в Чернігівській області, слідчий суддя дійшла такого висновку.

Рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Судом встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000687 від 20.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України.

03.07.2024 року ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

04.07.2024 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

05.07.2024 року стосовно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з подальшим утриманням в ДУ «Чернігівській ізолятор» Міністерства юстиції України.

23.08.2024 року підозрюваний ОСОБА_5 звернувся до слідчого у кримінальному провадженні слідчого відділу СУ ГУНП в Чернігівській області, ОСОБА_4 із заявою про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження № 0000687, відповідно до якої ОСОБА_7 не відмовляється надавати покази, визнає, що вирощував канабіс для власних потреб, жодним чином не збирається перешкоджати слідству.

23.08.2024 року підозрюваний ОСОБА_5 звернувся до слідчого у кримінальному провадженні слідчого відділу СУ ГУНП в Чернігівській області, ОСОБА_4 із заявою про надання дозволу на побачення з матір`ю.

27.08.2024 року слідчий відділу СУ ГУНП в Чернігівській області, ОСОБА_4 надав підозрюваному ОСОБА_5 та його захиснику відповідь на заяву, якою відмовив у наданні побачення у зв`язку з тим, що на даний час встановлюються всі обставини вчинення злочинів підозрюваним ОСОБА_5 , його спільники, майновий стан, тому побачення з матір`ю може зашкодити досудовому розслідуванню у даному кримінальному провадженні. Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 відмовляється надавати будь-які покази.

Ухвалою слідчого судді Новозаводського районного суду міста Чернігова від 28.08.2024 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 26 жовтня 2024 року, з утриманням в Державній установі «Чернігівський слідчий ізолятор».

Відповідно до п. 1 ч. 3 розділу 1 Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 1769/5 від 14.06.2019 року, ув`язнені та засуджені, яких тримають у СІЗО, користуються всіма правами людини та громадянина, передбаченими Конституцією України, за винятком обмежень, визначених законодавством України і встановлених вироком суду (для засуджених). Обмеження прав, які застосовуються до ув`язнених та засуджених, мають бути мінімально необхідними для досягнення обґрунтованих цілей. Такі обмеження не можуть застосовуватись, якщо для ефективного досягнення поставлених цілей існує менше альтернативне обмеження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 розділу VII Правил, короткострокові побачення з родичами або іншими особами надають начальник СІЗО або його заступник (особи, які виконують їх обов`язки), зокрема, ув`язненим - з письмового дозволу слідчого або суду, які здійснюють кримінальне провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про попереднє ув`язнення», побачення з родичами або іншими особами може надавати взятим під варту адміністрація місця попереднього ув`язнення лише з письмового дозволу слідчого або суду, які здійснюють кримінальне провадження, не менше трьох разів на місяць. Тривалість побачення встановлюється від однієї до чотирьох годин.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентій практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право звертатися за захистом своїх прав до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини. Кожному гарантується право звернутись із конституційною скаргою до Конституційного Суду України з підстав, установлених цією Конституцією, та у порядку, визначеному законом. Кожен має право після використання всіх національних засобів юридичного захисту звертатися за захистом своїх прав і свобод до відповідних міжнародних судових установ чи до відповідних органів міжнародних організацій, членом або учасником яких є Україна.

Оскільки підозрюваний ОСОБА_5 утримується у ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», підозрюваний має право на побачення у порядку, передбаченому ст. 12 Закону України «Про попереднє ув`язнення», тому вимоги захисника про зобов`язання надати ОСОБА_5 дозвіл на побачення з матір`ю, підлягають задоволенню частково, з урахуванням строку досудового розслідування.

Керуючись Правилами внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 1769/5 від 14.06.2019 року, Законом України «Про попереднє ув`язнення», статтями 303-307, 309 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу захисника ОСОБА_3 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , про зобов`язання слідчого вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого відділу СУ ГУНП в Чернігівській області, ОСОБА_4 надати дозвіл на побачення підозрюваному ОСОБА_5 , що утримується під вартою у ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор», з його матір`ю, ОСОБА_6 , не менше двох разів на місяць, відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про попереднє ув`язнення».

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий cуддя ОСОБА_1