ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/817/202/24 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала слідчого судді
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2024 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю - прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 червня 2024 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Визначено ОСОБА_7 розмір застави в сумі 60560 грн. У випадку внесення застави покладено на ОСОБА_7 процесуальні обов`язки строком до 00 год. 00 хв. 10 серпня 2024 року.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя виходив з того, що підстави і обставини, які зазначені в клопотанні, є достатньо обґрунтованими, вони вказують на те, що слідчий та прокурор в повному обсязі довели суду необхідність обмеження права підозрюваного ОСОБА_7 на свободу. За встановлених обставин слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, і що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 червня 2024 року та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби, а саме з 22:00 год. до 06:00 год. за адресою АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків.

Свої вимоги мотивує тим, що дана ухвала є незаконною, необгрунтованою через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження, а також істотного порушення вимог КПК України.

Також вказує, на відсутність ризиків передбачених ст.177 КПК, на які акцентує увагу прокурор при обранні запобіжного заходу, а саме:

переховуватись від органів досудового розслідування та суду, однак вказаний ризик є абстрактним, оскільки ОСОБА_7 не оголошували у розшук, до клопотання прокурора не долучено матеріалів котрі б вказували на те, що підозрюваний має намір переховуватись від суду у разі не застосування до нього найсуворішого запобіжного заходу. Окрім цього зазначає, що ОСОБА_7 свою вину у вчиненому визнає в повному обсязі, а тому готовий сприяти у досудовому розслідуванні;

вчинити інші кримінальне правопорушення, однак даний ризик не підтверджується належним чином оскільки відсутні обґрунтовані підстави про те, що ОСОБА_7 готується до вчинення кримінальних правопорушень чи підшуковує знаряддя для вчинення останніх. Також зазначає, що даний ризик може бути нівельований обранням до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту під час якого будь-які дії будуть під контролем працівників поліції.

Адвокат зазначає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу не в повній мірі врахував, що ОСОБА_7 є особою молодого віку, будь-яких негативних характеристик немає, працює не офіційно, а також й те, що ОСОБА_7 підозрюється у не закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна загальна вартість якого становить 400 грн. 07 коп. що в свою чергу є не пропорційним щодо обмеження свободи ОСОБА_7 .

Також вказує на те, що під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу ним було надано копії Картки обстеження медичного огляду та довідку військово-лікарської комісії №4455/24 від 05.06.2024 року згідно яких у ОСОБА_7 було встановлено ряд захворювань, що свідчить про необхідність частого контролювання загального стану особи для запобігання небезпечних наслідків.

Вважає, що судом першої інстанції не було враховано відповідну практику ЄСПЛ.

Заслухавши доповідь судді пеляційного суду, пояснення підозрюваного та доводи його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою та просив залишити її без змін, дослідивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

В апеляційній скарзі не оспорюються висновки слідчого судді про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, а тому відповідно до ч.1 ст.404 КПК України ухвала слідчого судді в цій частині не підлягає перевірці апеляційним судом.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, наведені в клопотанні слідчого та прокурора підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею були ретельно перевірені.

Зі змісту оскарженої ухвали видно, що задовольняючи клопотання слідчого про застосування цього запобіжного заходу слідчий суддя, з урахуванням мети та підстав застосування запобіжного заходу, передбачених ст.177 КПК України, обставин, передбачених ст.178 КПК України, мотивувавши своє рішення наявністю зазначених в клопотанні ризиків, обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, та прийшов до обґрунтованого висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить запобігання відповідним ризикам.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Клоот проти Бельгії», Суд зазначив: «Серйозність обвинувачення» може слугувати для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання обвинуваченого під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді, що в зазначеному кримінальному провадженні існує доведений стороною обвинувачення ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки підозрюваному у випадку доведеності його вини у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушень, загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, а тому усвідомлюючи міру покарання за вчинений ним злочин, він може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також апеляційний суд погоджується з висновком, що стороною обвинувачення також доведено існування в зазначеному кримінальному провадженні ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України суд вірно зазначив і з цим погоджується колегія суддів, що підозрюваний, раніше вчиняв умисні корисливі злочини, за які вироком Зборівського районного суду Тернопільської області його засуджено до покарання у виді 5 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням 1 рік. Крім цього інкриміновані йому кримінальні правопорушення, останній вчинив під час іспитового терміну, що у випадку визнання його винуватим означає порушення умов іспитового строку і виключає можливість його повторного застосування.

З урахуванням конкретних обставин інкримінованого ОСОБА_7 тяжкого кримінального правопорушення та даних про його особу в сукупності з наявними ризиками, що передбачені ст.177 КПК, є підстави вважати, що жоден більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тому слідчий суддя обґрунтовано застосував ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування.

Викладені в оскарженій ухвалі висновки слідчого судді належним чином мотивовані, з наведенням обґрунтованих підстав для застосування підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя оцінив в сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та належним чином мотивував своє рішення про відсутність підстав для застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не зможуть забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, вимоги апеляційної скарги захисника, який заперечує доведеність передбачених ст.177 КПК України ризиків та одночасно просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, в цій частині є суперечливими оскільки за змістом ст.194 КПК України будь-який запобіжний захід може бути застосований лише за наявності достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із наведених ризиків.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 є особою молодого віку, немає будь-яких негативних характеристик, працює не офіційно, підозрюється у не закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна на суму 400 грн. 07 коп., що є не пропорційним щодо обмеження свободи, не спростовують встановлених ризиків і правильності наведених висновків слідчого судді.

Крім того, щодо цих доводів захисника апеляційний суд зауважує, що підозрюваний будучи засудженим 14 квітня 2024 року за ч.4 ст.185 КК, тобто за вчинення умисного корисливого тяжкого злочину, підозрюється у вчиненні 12 червня 2024 року такого ж злочину під час іспитового строку, а саме він намагався таємно викрасти з магазину алкогольні напої, що не характеризує його з позитивної сторони і не свідчить про намагання стати на шлях виправлення.

Крім того, посилання захисника на те, що відповідно до Картки обстеження медичного огляду та довідку військово-лікарської комісії №4455/24 від 05.06.2024 року у ОСОБА_7 встановлено ряд захворювань, які потребують частого контролювання загального стану, також не є безумовною підставою для звільнення підозрюваного з під варти, оскільки відповідно до ст.ст. 7, 11 Закону України Про попереднє ув`язнення в місцях попереднього ув`язнення відповідно до законодавства про охорону здоров`я організовуються і проводяться медичний огляд осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою, їх медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична робота.

Тому, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави для скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

На переконання колегії суддів, в даному випадку рішення слідчого судді не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, на яку посилається в своїй апеляційній скарзі захисник.

Крім того, слідчий суддя одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також визначив альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, у разі внесення якої підозрюваний підлягає звільненню з під варти.

При цьому, як вбачається зі змісту оскарженої ухвали слідчий суддя врахував наявні відомості щодо особи підозрюваного та характеру інкримінованого йому правопорушення і визначив розмір застави у межах, встановлених ст.182 КПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що викладені в апеляційній скарзі захисника доводи про незаконність застосованого відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу є необґрунтованими, а тому підстави для скасування ухвали слідчого відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 червня 2024 року відносно ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді