ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2550/24 Справа № 205/6693/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 31 травня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000279, щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Кунгур Пермської області РФ, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 31 травня 2024 року ОСОБА_8 засуджено до покарання: за ч. 1 ст. 357 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 2 місяці; за ч. 1 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 1 місяць.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік 2 місяці.

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_8 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки ОСОБА_8 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у провадженні.

Цим вироком ОСОБА_8 визнано винуватою у привласненні офіційного документа в особистих інтересах, у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такий документ, і який надає права, з метою використання їх підроблювачем, а також у використанні завідомо підробленого офіційного документа за наступних обставин.

Відповідно до примітки до ст. 358 КК України під офіційним документом у цій статті та статтях 357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити. Таким чином, пенсійне посвідчення, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV та постанови правління Пенсійного фонду України від 03.11.2017 № 26-1 «Про порядок оформлення, виготовлення та видачі документів, що підтверджують призначення особі пенсії», є офіційним документом.

Відповідно до порядку виготовлення та видачі документів, що підтверджують призначення особі пенсії, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 03.11.2017 № 26-1, пенсійні посвідчення виготовляються на підставі заяви на виготовлення пенсійного посвідчення особи, якій призначено пенсію, що подається до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем перебування особи на обліку як одержувача пенсії.

Встановлено, що у березні 2024 року ОСОБА_8 перебувала в районі станції метро «Покровська» Дніпровського метрополітену, що у м. Дніпрі, де на поверхні землі помітила документ жовтого кольору. Після чого ОСОБА_8 , підійшовши до вищевказаного документу, піднявши його та оглянувши, зрозуміла, що знайденим документом є пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я « ОСОБА_9 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке видане Пенсійним фондом України 03.05.2017 року. В цей момент у ОСОБА_8 раптово виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на привласнення офіційного документа в особистих інтересах.

Реалізуючи свій вищевказаний кримінально-протиправний умисел, у березні 2024 року ОСОБА_8 , знаходячись в районі станції метро «Покровська» Дніпровського метрополітену, що у м. Дніпрі, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, умисно, в особистих інтересах, утримуючи в руках пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я « ОСОБА_9 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке видане Пенсійним фондом України 03.05.2017 року, розуміючи, що вказане пенсійне посвідчення відноситься до документів, які видаються і посвідчуються організацією, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи і який надає права або звільняє від обов`язків, направилась за адресою свого мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , тим самим, привласнивши офіційний документ, після чого умисно переховувала вказане посвідчення, маючи на меті особисті інтереси.

В подальшому, у березні 2024 року, у ОСОБА_8 , яка перебувала за адресою свого мешкання: АДРЕСА_1 , виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на підробку раніше знайденого нею пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я « ОСОБА_9 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке видане Пенсійним фондом України 03.05.2017 року, тобто офіційного документа, що видається установою, яка має право видавати такі документи, з метою подальшого його використання.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, у березні 2024 року ОСОБА_8 , знаходячись за адресою свого мешкання: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, до первинного змісту пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я « ОСОБА_9 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке видане Пенсійним фондом України 03.05.2017 року, за допомогою клею та фотокартки з зображенням власного обличчя внесла зміни, а саме, вклеїла фотокартку з зображенням власного обличчя на правому форзаці вищевказаного посвідчення, тим самим підробила офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою його особистого використання.

Так, до первинного змісту реквізитів пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я « ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_10 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , внесені зміни шляхом наклеювання іншої фотокартки за допомогою ламінату поверх первинного фотозображення.

Продовжуючи свою кримінально-протиправну діяльність, 15 травня 2024 року близько 15 години 50 хвилин ОСОБА_8 знаходилась поблизу будинку АДРЕСА_2 , де була виявлена поліцейськими Управління поліції охорони в Дніпропетровській області за вчинення адміністративного правопорушення.

В подальшому, в ході спілкування поліцейськими Управління поліції охорони в Дніпропетровській області з ОСОБА_8 , останній було висунуто законну вимогу на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» про пред`явлення нею документів, що посвідчують її особу.

В той же час у ОСОБА_8 раптово виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на використання завідомо підробленого офіційного документа, з метою підтвердження своєї особи.

Реалізуючи свій вищевказаний кримінально-протиправний умисел 15 травня 2024 року в період часу з 15 години 50 хвилин по 16 годину 20 хвилин ОСОБА_8 , знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 , діючи умисно, достовірно знаючи, що пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , заповнене на ім`я « ОСОБА_9 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке видане Пенсійним фондом України 03.05.2017 року, є підробленим, придаючи своїм діям ознак правомірності, на законну вимогу поліцейських назвалась останнім як ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та передала їм завідомо підроблене вищевказане пенсійне посвідчення, яке надавало змогу візуально встановити її особу, тим самим, використала завідомо підроблений офіційний документ.

В подальшому, 15 травня 2024 року у період часу з 16 години 41 хвилин по 16 годину 44 хвилини, поблизу будинку АДРЕСА_2 , під час проведення огляду місця події в присутності двох понятих у ОСОБА_8 було вилучено пенсійне посвідчення серії НОМЕР_1 , заповнене на ім`я « ОСОБА_9 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке видане Пенсійним фондом України 03.05.2017 року, з явними ознаками підробки, яке ОСОБА_8 добровільно надала поліцейським.

Так, до первинного змісту реквізитів пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 , заповненого на ім`я « ОСОБА_9 », ІНФОРМАЦІЯ_2 , внесені зміни шляхом наклеювання іншої фотокартки за допомогою ламінату поверх первинного фотозображення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду змінити в частині призначення покарання та пом`якшити його, скасувавши обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що суд не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених правопорушень та особу обвинуваченої, яка раніше не судима та має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Вказує, що на території України оголошено воєнний стан та обвинувачена разом з дітьми проживає на прифронтовій території, що свідчить про можливі загрози її життю та життю дітей, а тому покладання на неї обов`язку не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації є надмірним тягарем.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_7 підтримала свою апеляційну скаргу та просила її задовольнити в повному обсязі.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив вирок суду залишити без зміни.

Обвинувачена ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилися, була належним чином повідомлена про дату та час розгляду провадження, про що зазначив в судовому засіданні і захисник, яка не заперечувала проти розгляду її апеляційної скарги у відсутність обвинуваченої, клопотань про відкладення розгляду апеляційної скарги від останньої не надходило.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції щодо доведеності винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, а також відповідність кримінально-правової кваліфікації цих діянь передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, за яке його засуджено, за обставин, установлених судом та викладених у вироку, а також кваліфікація його діянь ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України за обставин, викладених у вироку, ніким із учасників судового провадження не оспорюються.

Апеляційний суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 404 КПК України переглядає лише висновки суду в частині призначеного покарання.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо неправильного застосування судом закону про кримінальну відповідальність і як наслідок невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченої не заслуговують на увагу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

При цьому ч. 2 ст. 59-1 КК України визначено, що суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду такі обов"язки: періодично з"являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Частиною 3 вказаної статті передбачено право суду покласти додаткові обов"язки на засудженого до пробаційного нагляду.

З наведеного слідує, що покладення обов"язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК України, є імперативною нормою у випадку призначення особі покарання у виді пробаційного нагляду і наведені вище обов"язки в обов"язковому порядку мають бути накладені на особу.

Таким чином, апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції є законним і обгрунтованим та скасуванню не підлягає.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення, перевіркою кримінального провадження в апеляційному порядку судом не виявлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 31 травня 2024 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4