Справа № 296/7290/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Житомирі клопотання захисника ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про визнання затримання підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , незаконним

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира звернулася з клопотанням захисник ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , та просить визнати затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт.Веселе Веселівського району Запорізької області, яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , незаконним; негайно звільнити з під варти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку смт.Веселе Веселівського району Запорізької області.

В обгрунтування клопотання зазначає, що 10.08.2024 на підставі ст.208 КПК України о 22 год 30 хв був складений старшим слідчим СВ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 протокол затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, яка проживає за адресою АДРЕСА_1 .

В протоколі затримання зазначено:

Підстави затримання :

Якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

В протоколі від 10.08.2024 року зазначено:

"Затриманій ОСОБА_4 згідно ч.4 ст.208 КК України повідомлення зрозумілою для нього (неї) мовою, підстави затримання, а саме затримання за підозрою у вчиненні нею 10.08.2024 року кримінального правопорушення, а саме завідомо неправдиве повідомлення про замінування, що передбачене ч.1 ст.259 КК України."

ОСОБА_4 з затриманням не погоджується та вважає, що вона не вчиняла кримінального правопорушення, а саме завідомо неправдиве повідомлення про замінування, яке передбачене ч.1 ст.259 КК України, про що було зазначено в зауваженнях до протоколу затримання.

Підстави для затримання ОСОБА_4 відсутні.

Враховуючи вищевикладене просить клопотання задовольнити.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України під час розгляду клопотання фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося.

Захисник і підозрювана у судове засідання не з`явилися, згідно поданої заяви захисник просить розглянути клопотання за їх відсутності та задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у клопотанні.

Слідча у судове засідання не з`явилася, згідно поданої заяви просить розглянути клопотання у її відсутності, у задоволенні клопотання просить відмовити.

Положеннями ст.ст.3, 8 Конституції України встановлено засади верховенства права. Так, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до ст.29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожному заарештованому чи затриманому має бути невідкладно повідомлено про мотиви арешту чи затримання. Кожний затриманий має право у будь-який час оскаржити в суді своє затримання.

Згідно ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч.4 ст.208, п.6 ч.3 ст.42 КПК України підозрюваний має право вимагати перевірки обґрунтованості його затримання.

Згідно п.4 ст.5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожний, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікань встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Положеннями ст.208 КПК України передбачено, що уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду, затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках: 1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення; 2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин; 3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України; 4) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 Кримінального кодексу України.

Уповноважена службова особа, що здійснила затримання особи, повинна негайно повідомити затриманому зрозумілою для нього мовою підстави затримання та у вчиненні якого злочину він підозрюється, а також роз`яснити право мати захисника, отримувати медичну допомогу, давати пояснення, показання або не говорити нічого з приводу підозри проти нього, негайно повідомити інших осіб про його затримання і місце перебування відповідно до положень статті 213 цього Кодексу, вимагати перевірку обґрунтованості затримання та інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Протокол про затримання підписується особою, яка його склала, і затриманим. Копія протоколу негайно під розпис вручається затриманому, а також надсилається прокурору.

Відповідно до ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Аналіз наведених норм свідчить, що слідчий суддя повинен перевірити законність фактичних підстав затримання. Крім того, за приписами ст.206 КПК України слідчий суддя може прийняти рішення лише про звільнення особи у разі його незаконного затримання.

Встановлено, що протокол затримання ОСОБА_4 від 10.08.2024 року о 22 год 30 хв складений відповідно до вимог КПК України, містить посилання на передбачені законом підстави для затримання особи без ухвали слідчого судді відповідно до положень ст.208 КПК України.

Як вбачається з протоколу затримання ОСОБА_4 була затримана на підставі п.2 ч.1 ст.208 КПК України, а саме "якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин."

Крім того, протокол затримання містить зазначення місця, дати і точного часу (години і хвилини) затримання відповідно до положень ст.209 КПК України.

Таким чином, порушень КПК України при затриманні ОСОБА_4 слідчим суддею не встановлено, а слідчим в повному обсязі доведені обставини, визначені ч.5 ст.206 КПК України. Істотних порушень прав та свобод людини при складанні такого протоколу захисником не доведено та слідчим суддею не встановлено.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 13.08.2024 по справі №296/7292/24 застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 08.10.2024 року, та визначено розмір застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України, у розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 грн 00 коп. Покладено на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави обов`язки.

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 27 травня 2019 року (справа №766/22242/17), згідно з якою відповідно до частин 2-5 ст.206 КПК України якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, то він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи. При цьому слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи. Водночас якщо до доставлення такої особи до слідчого судді прокурор, слідчий звернеться з клопотанням про застосування запобіжного заходу, то слідчий суддя зобов`язаний забезпечити проведення у найкоротший строк розгляду цього клопотання. Незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду. Отже, ст.206 КПК України надає слідчому судді специфічні повноваження щодо перевірки наявності підстав позбавлення особи свободи (зокрема наявності судового рішення та ін.) та звільнення такої особи якщо за результатами такої перевірки відповідних підстав не буде встановлено або забезпечення проведення у найкоротший строк розгляду клопотання прокурора, слідчого про застосування запобіжного заходу. Таким чином, наведені вище положення ст.206 КПК мають на меті забезпечення процесуального механізму звільнення слідчим суддею будь-якої особи, яка позбавлена свободи за відсутності судового рішення, та застосовуються саме в таких випадках. При цьому вказаний механізм не включає процедур оскарження рішень, дій чи бездіяльності працівників правоохоронних органів, пов`язаних із затриманням особи в порядку, передбаченому ст.208 КПК України, post factum, оскільки відповідні заперечення особа може висловити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу та/або під час підготовчого судового засідання й судового розгляду кримінального провадження по суті.

Керуючись ст.ст.170, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , про визнання затримання підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , незаконним відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1