Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 1-кп/733/30/24
Єдиний унікальний №733/1562/23
Ухвала

Іменем України

26 листопада 2024 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ічня клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 по кримінальному провадженню , внесеному до ЄРДР за №0000911 від 10.07.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України

ВСТАНОВИВ:

До Ічнянського районного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000911 від 10.07.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Як зазначено в обвинувальному акті, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , 01.03.2023 у вечірній час близько 22 год, перебуваючи по АДРЕСА_1 , діючи з єдиним спільним прямим умислом, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи узгоджено, та з метою таємного заволодіння чужим майном, в умовах воєнного стану, через відчинені двері з обох боків автомобіля марки ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 , належного потерпілому ОСОБА_7 , з підлоги салону автомобіля викрали гумові килимки 3D марки EVA з бортиками червоного кольору в кількості 4-ох шт. для автомобіля ВАЗ 21093, вартість яких згідно з висновком судової-товарознавчої експертизи №3362 від 25.07.2023 становить 1575, 00 гривень, та акустичну полицю на автомобіль ВАЗ 2109 чорного кольору, яка знаходилася в незамкненому багажнику автомобіля, вартість якої згідно з висновком судової-товарознавчої експертизи №3362 від 25.07.2023 становить 375,00 грн. Після чого, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали ОСОБА_7 майнової шкоди на суму 1950 грн.

Крім цього , 01.03.2023 близько 23 год., точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 згадав про наявність в багажному відділенні

автомобіля потерпілого ОСОБА_7 автомобільного акумулятора та запропонував ОСОБА_4 спільно здійснити його крадіжку. А тому, за попередньою змовою групою осіб, вони повернулись до вказаного автомобіля ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 , розміщеного біля господарства за адресою: АДРЕСА_2 .

Розподіливши між собою ролі, діючи з єдиним спільним прямим умислом, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи узгоджено, повторно, та з метою таємного заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 залишився на сторожі за межами господарства, а ОСОБА_5 з відкритого багажного відділення автомобіля ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 , викрав звідти несправний автомобільний акумулятор марки Forse модель100Ah 850 AR+, належний потерпілому ОСОБА_7 , вартість якого згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи №1110/24-24 становить 504,00 гривень. Після цього, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдали ОСОБА_7 майнової шкоди на вказану суму.

Дії кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто як таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто як таємне викрадення чужого майна (крадіжці), вчинена за попередньою змовою групою осіб, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_4 заявлено клопотання про закриття кримінального провадження , у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Судом роз`яснено обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що вказана підстава для закриття провадження у пред`явленому обвинуваченні є нереабілітуючою, однак обвинувачені , яким було роз`яснено право на продовження судового розгляду у загальному порядку, наполягали на задоволенні вказаного клопотання.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження за вказаною підставою.

Захисник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 не заперечувала проти закриття кримінального провадження у зв`язку з декриміналізацією вчиненого діяння.

Судом після з`ясування думки учасників кримінального провадження вирішено проводити судовий розгляд клопотання в порядку, визначеному ст.ст. 314 та 325 КПК України, без участі потерпілої особи.

Розглянувши клопотання про закриття кримінального провадження, заслухавши думки учасників судового розгляду, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09.08.2024 р. набрав чинності Закону України Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18.07.2024р. № 3886-ІХ (далі - Закону України № 3886-ІХ), згідно з яким ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян..

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу ІV цього кодексу для відповідного року.

Згідно із підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового кодексу податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про Державний бюджет на 2023 рік з 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2 684 гривні.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про Державний бюджет на 2024 рік з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 3 028 гривень.

Таким чином, відповідно до ст. 51 КУпАП (в редакції закону станом на 09.08.2024р.) крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення, тобто станом на 2023 та 2024 роки, не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 2 684 грн. 00 коп. та 3 028 грн. 00 коп., відповідно.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Частиною 1 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння кримінальним правопорушенням меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

За таких умов суд вважає за необхідне застосувати зворотну дію у часі Закону України № 3886-ІХ, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями КК України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

У зв`язку із чим, інкриміноване ОСОБА_4 та ОСОБА_5 діяння у межах кримінального провадження, виходячи із того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діянь, законодавцем віднесено до адміністративних правопорушень, що посягають на власність, та такі діяння не є кримінально караними відповідно до диспозицій частин статей 185, 190, 191 КК України.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Отже, фактично має місце декриміналізація діянь, які полягають у крадіжці майна вартістю до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент вчинення правопорушення, що становить 2680 грн (1340 грн х 2), а відтак суд доходить висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, вчинення якого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 інкримінується 01 березня 2023 року , оскільки вартість майна, у здійсненні крадіжки якого вони обвинувачуються, згідно обвинувального акту становить 2 454 грн , що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 2680 грн.

Згідно із ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та ті обставини, що відбулась декриміналізація вчиненого обвинуваченим діяння на підставі Закону України № 3886-ІХ, який набув чинності 09.08.2024р., та має зворотну дію в часі, із врахуванням наданої обвинуваченими згоди на закриття кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов не заявлений, процесуальні витрати відсутні .

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.284, 372, 479-2 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження в частині пред`явленого обвинувачення задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000911 від 10.07.2023 року по обвинуваченню ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази вважати переданими законному власнику.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Cуддя ОСОБА_1