1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/3163/22 1-кп/335/626/2024
29 липня 2024 року м. Запоріжжя
Ухвалою суду від 03.07.2024 ОСОБА_5 оголошено у розшук та зупинено судове провадження до розшуку останнього.
Ухвалою судді від 10.07.2024 провадження в справі відновлено, призначено підготовче засідання.
Прокурор, захисник та ОСОБА_5 просили призначити судовий розгляд клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.
Клопотань, скарг та заперечень, які підлягають розгляду в підготовчому засіданні від учасників судового провадження не надходило.
Заслухавши думку сторін, вивчивши клопотання і доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, суд дійшов наступних висновків.
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру складено у відповідності з вимогами ст.ст. 291, 292, 511 КПК України.
Порушень вимог процесуального закону, які б унеможливлювали призначення клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до судового розгляду, судом не встановлено.
З вказаних мотивів суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду на підставі вищезазначеного клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_5 .
Судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито.
Коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді, є наступним: прокурор, захисник, особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру.
В підготовчому засіданні прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді поміщення особи до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме до Дніпропетровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я» строком на 60 днів.
Клопотання прокурора обґрунтоване тим, що наявні ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
ОСОБА_5 та захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора, посилаючись на те, що прокурор не довів існування ризиків, зазначених у клопотанні. ОСОБА_5 не переховувався від суду і самостійно прибув в судове засідання як тільки дізнався про розгляд кримінального провадження. ОСОБА_5 не може випливати на свідків у кримінальному провадженні, оскільки свідки обвинувачення ймовірно перебувають на тимчасово окупованій території України і не допитувалися при попередньому розгляді справи іншим складом суду у зв`язку із неможливістю встановити їх місцеперебування. Доводи прокурора про те, що ОСОБА_5 не має постійного місця проживання у місті Запоріжжі не відповідають дійсності, оскільки останній більше року перебуває під опікою Запорізького обласного фонду «Будинок милосердя», в якому він працює та перебуває під наглядом, та характеризується позитивно. Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України грубнується виключно на припущені прокурора.
Висновок судового психіатричного експерта № 27 від 25.01.2022 складений за результатами огляду ОСОБА_5 , проведеного більше двох років тому, вже міг втратити актуальність.
Заслухавши думку сторін, вивчивши клопотання прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження в межах вирішуваних питань, суд доходить наступних висновків.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи:
1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом;
2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.
Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21.12.2021 до підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2022 стосовно ОСОБА_5 змінено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді поміщення особи до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме у Дніпропетровський філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я».
Ухвалою суду від 09.02.2023 вищезазначений запобіжний захід скасовано.
Поміщення особи у психіатричний заклад з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Згідно практики ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права особи стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Метою застосування будь-якого запобіжного заходу, зокрема й поміщення особи до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим або особою, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).
Частиною 2 ст. 194 КПК України передбачено, що суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, зокрема наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.
З урахуванням тривалості кримінального провадження, відсутності відомостей щодо неналежного виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, доводи прокурора щодо існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є непереконливими. ОСОБА_5 прибув до суду за викликом після того, як було встановлено його місцеперебування. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що свідки сторони обвинувачення ймовірно перебувають на тимчасово окупованій території України, що виключає можливість впливу на них ОСОБА_5 . Доказів вчинення ОСОБА_5 діянь, що містять ознаки кримінальних або інших правопорушень, прокурором суду не надано.
Крім того, суд вважає слушними доводи захисника про те, що стан здоров`я ОСОБА_5 з моменту проведення у 2022 році судово-психіатричної експертизи міг покращитися, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку. Матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що з моменту скасування судом 09.02.2023 запобіжного заходу у виді поміщення ОСОБА_5 до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, останній оглядався лікарями-психіатрами.
З огляду на викладене, клопотання прокурора про обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 314-316, 369-372 376, 395КПК України, суд
Судовий розгляд здійснювати суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.
В судове засідання викликати прокурора, особу стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру та її захисника.
Клопотання прокурора про обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку залишити без задоволення.
Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального кодексу України.

Суддя ОСОБА_1