1Справа № 335/9049/24 1-кс/335/4366/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізької області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000624 від 15.09.2022, за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Якимівка Мелітопольського району Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, однак 23.08.2023 Запорізькою обласною прокуратурою до Ленінського районного суду м. Запоріжжя направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 111 КК України, 18.10.2023 Офісом Генерального прокурора до Ленінського районного суду м. Запоріжжя направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438, ч. 7 ст. 111-1 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України, про здійснення спеціального досудового розслідування,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням, яке аргументував наступним.

У провадженні СУ ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали досудового розслідування № 0000624 від 15.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.05.2022, у денну пору доби, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 обіймаючи посаду «заместителя по криминальной полиции» незаконного правоохоронного органу, створеного на тимчасово окупованій території, так званого «Акимовское управление Главного управления МВД в Запорожской области», діючи за попередньою змовою з громадянином України ОСОБА_7 , який обіймав посаду у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, так званому «Акимовское управление Главного управления МВД в Запорожской области» та невстановленою особою з числа представників збройних формувань Російської Федерації, розуміючи суспільно небезпечний характер своїх дій, усвідомлюючи фактичні обставини, які свідчать про наявність міжнародного збройного конфлікту і діючи у зв`язку з ним, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, в порушення законів та звичаїв війни, маючи умисел на жорстоке поводження з цивільним населенням, яке виразилось у катуванні та нелюдському поводженні, незаконному позбавленні волі потерпілого та привласненні майна, з метою впровадження та реалізації політики держави-агресора та особистого збагачення, використовуючи незаконно узурповані у результаті збройної агресії Російської Федерації по відношенню до суверенітету та територіальної цілісності України владні повноваження на тимчасово окупованій території, разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які обіймали посади у незаконно створеному правоохоронному органі, так званому «Акимовское управление Главного управления МВД в Запорожской области», володіючи інформацією про місцевих мешканців Кирилівської об`єднаної територіальної громади, які активно протистояли окупаційній владі та висловлювали свою проукраїнську позицію, перебуваючи у АДРЕСА_2 , проникли на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , зазначеного населеного пункту, в якому постійно мешкає ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який займався волонтерською діяльністю, в тому числі у 2015 році в зоні проведення Антитерористичної операції.

Далі, відкрито демонструючи вогнепальну зброю невстановленого в ході досудового розслідування зразка, погрожуючи застосуванням такої зброї, наказали ОСОБА_10 відмовитись від зайняття волонтерською діяльністю на тимчасово окупованій території та надати завідомо неправдиві свідчення про осіб, які відмовляються співпрацювати з окупаційною владою.

Отримавши від потерпілого відмову, під приводом відшукання вогнепальної зброї та наркотичних засобів, ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а також невстановленою особою з числа представників збройних формувань Російської Федерації, розпочали проводити «обшук» на території зазначеного домоволодіння.

У ході таких дій, ОСОБА_7 використовуючи приклад автомату невстановленого в ході досудового розслідування зразка, наніс не менше одного удару у лобову частину обличчя ОСОБА_10 , чим спричинив останньому фізичний біль.

По закінченню проведення «обшуку» та не досягнувши його мети,

ОСОБА_6 , спільно з ОСОБА_7 та невстановленою особою з числа представників збройних формувань Російської Федерації, без повідомлення об`єктивних причин та пред`явлення обвинувачень, за відсутності необхідності вжиття заходів стосовно зазначеної особи через причини збереження безпеки окупаційної держави, інтернування чи застосування запобіжних заходів в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством, під час законного кримінального переслідування державою на окупованій нею території, із застосуванням фізичної сили, з погрозами застосування вогнепальної зброї, помістили ОСОБА_10 до гаражного приміщення, що розташоване на території зазначеного домоволодіння, тим самим незаконно позбавили волі захищену цивільну особу.

Перебуваючи у приміщенні гаражу, продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на жорстоке поводження відносно захищеної цивільної особи ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленою особою, з числа представників збройних формувань Російської Федерації, відкрито демонструючи вогнепальну зброю, невстановленого в ході досудового розслідування зразка, знову наказали ОСОБА_10 надати завідомо неправдиві свідчення щодо вказаних ними осіб. Отримавши від потерпілого відмову, на виконання наказу невстановленої особи, з числа представників збройних формувань Російської Федерації, щодо спричинення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, з метою примусу останнього до виконання їх вимог, ОСОБА_7 завдав потерпілому не менше одного удару кулаком в область живота, від якого потерпілий відчув фізичний біль.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 дістав з кишені предмет візуально схожий на гранату та відкрито демонструючи його ОСОБА_10 , вклав зазначений предмет до руки потерпілого, з погрозами притягнення потерпілого до кримінальної відповідальності за зберігання боєприпасів, почав змушувати його до співпраці, а саме написання заяв про нібито вчинення злочинів особами, на яких вказували ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та невстановлена особа з числа представників збройних формувань Російської Федерації.

Отримавши відмову від ОСОБА_10 , ОСОБА_7 штовхнув потерпілого, після чого, користуючись безпорадним станом потерпілого, тримаючи у своїй правій руці предмет, зовні схожий на пістолет, наказав ОСОБА_10 відкрити рота та засунув вказаний предмет до ротової порожнини останнього, при цьому погрожуючи вбивством. В черговий раз отримавши негативну відповідь від потерпілого, в частині співпраці з окупаційною владою, ОСОБА_7 , завдав не менше двох ударів по лобовій та тім`яній частині голови потерпілого, внаслідок яких, ОСОБА_10 відчув сильний біль та почав прикривати голову обома руками та сів на підлогу, після чого ОСОБА_7 наніс ще не менше двох ударів ногами в область тулуба та голови потерпілого. Далі, невстановлена особа, з числа представників збройних формувань Російської Федерації наказала ОСОБА_6 та ОСОБА_7 припинити нанесення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень та сказав відвезти потерпілого до лиману.

Продовжуючи свої злочинні дії, охоплені єдиним умислом, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленою особою з числа представників збройних формувань Російської Федерації, із погрозою застосування фізичного насильства, відкрито демонструючи вогнепальну зброю та погрожуючи застосуванням такої зброї, наказали ОСОБА_10 сісти до транспортного засобу марки «Mitsubishi», моделі «Outlander», в кузові білого кольору. В подальшому на вказаному автомобілі, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановлена особа, з числа представників збройних формувань Російської Федерації, відвезли ОСОБА_10 до берегу Молочного лиману, що розташований у АДРЕСА_2 , за приблизними координатами 46.497998, 35.301091, де, з погрозою фізичної розправи, використовуючи психологічний тиск, погрожуючи автоматичною вогнепальною зброєю, наказали ОСОБА_10 зайти у холодну воду вказаного лиману, що є нелюдським поводженням, відносно цивільної особи.

Під час вказаних дій ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою досягнення спільного злочинного наміру, з метою залякування потерпілого ОСОБА_10 та примушення його до співпраці з окупаційною владою та написання заяв про нібито вчинення кримінального правопорушення іншими особами, здійснив не менше п`яти пострілів з автоматичної вогнепальної зброї в напрямку потерпілого.

В подальшому, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 та невстановленою особою з числа представників збройних формувань Російської Федерації, продовжуючи свої злочинні дії, із погрозою застосування фізичного насильства та відкрито демонструючи вогнепальну зброю із погрозою застосування такої зброї, наказали ОСОБА_10 сісти до транспортного засобу марки «Mitsubishi», моделі «Outlander», в кузові білого кольору, та відвезли ОСОБА_10 на територію Мелітопольського району Запорізької області, де, за приблизними координатами 46.548795, 35.288448, з погрозами застосування до потерпілого фізичного насильства та вогнепальної зброї, застосовуючи психологічний тиск, наказали ОСОБА_10 копати собі могилу, чим завдали сильних психічних страждань останньому. Сприймаючи зазначені погрози реально, усвідомлюючи небезпеку свого життя, ОСОБА_10 запропонував ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та невстановленій особі, з числа представників збройних формувань російської федерації, звільнити його за грошову винагороду.

Після цього, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 почали наносити невстановлену кількість ударів по різним частинам тіла потерпілого. Далі, ОСОБА_7 , тримаючи у своїй правій руці предмет зовні схожий на пістолет, погрожуючи вбивством ОСОБА_10 помістив вказаний предмет до ротової порожнини потерпілого, після чого наніс не менше трьох ударів рукояткою вказаного предмету у лобову частину голови потерпілого, від чого ОСОБА_10 впав на живіт та почав прикривати себе руками.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 нанесли невстановлену кількість ударів ногами по тулубу потерпілого.

Далі, невстановлена особа, з числа представників збройних формувань Російської Федерації наказала ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зупинитися та повідомив потерпілому, що для припинення протиправних дій, він повинен передати їм грошові кошти у сумі 1000 доларів США, на що ОСОБА_10 був вимушений погодитися.

Після цього, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з

ОСОБА_7 та невстановленою особою з числа представників збройних сил Російської Федерації, на транспортному засобі марки «Mitsubishi», моделі «Outlander» відвезли потерпілого за місцем його мешкання, де він отримав змогу зателефонувати своїм батькам, щоб вони знайшли грошові кошти у сумі 1000 доларів США. Того ж дня, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленою особою з числа представників збройних сил Російської Федерації, на транспортному засобі марки «Mitsubishi», моделі «Outlander» привезли ОСОБА_10 до місця мешкання його батьків в АДРЕСА_4 , де потерпілий передав їм грошові кошти у сумі 500 доларів США, що на момент вчинення злочину дорівнює 14 627 гривень 45 копійок та 500 євро, що на момент вчинення злочину дорівнює 15 657 гривень 95 копійок, за припинення протиправних дій відносно останнього, тим самим привласнили майно, спричинивши майнову шкоду на загальну суму 30 285 гривень 40 копійок та в подальшому звільнили потерпілого.

Тим самим ОСОБА_6 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 та невстановленою особою, з числа представників збройних формувань Російської Федерації, в порушення приписів ст.ст. 3, 4, 27, 31, 32, 34, 147 Женевської Конвенції (IV) про захист цивільного населення під час війни від 12 серпня 1949 року, ст. ст. 51,75 Додаткового протоколу до Женевських конвенцій від 12 серпня 1949 року, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів (Протокол I), від 8 червня 1977 року, вчинили протиправні дії, що полягали у незаконному позбавленні волі, привласненні майна, катуванні та нелюдському поводженні відносно цивільної особи, що перебувала під захистом ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

25.09.2024 відносно ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

26.09.2024 повідомлення про підозру ОСОБА_6 у встановленому законом порядку, на підставі ч. 1 ст. 278 КПК України, та повістки про виклик останнього на 01.10.2024, 03.10.2024, 04.10.2024 опубліковані на веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

27.09.2024 повідомлення про підозру ОСОБА_6 у встановленому законом порядку, на підставі ч. 1 ст. 278 КПК України, та повістки про виклик останнього на 01.10.2024, 03.10.2024, 04.10.2024 опубліковані на веб-сайті газети Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр».

Однак, підозрюваний ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про необхідність явки до слідчого, 01.10.2024, 03.10.2024, 04.10.2024 до органу досудового розслідування не з`явився, про причини своєї неявки слідчому не повідомив, що зафіксовано у відповідних рапортах слідчого.

Відповідно до рапорту старшого оперуповноваженого Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 від 26.09.2024 встановлено, що ОСОБА_6 на теперішній час перебуває на території смт Якимівка Мелітопольського району Запорізької області.

Крім того встановлено, що територія смт Якимівка Мелітопольського району Запорізької області, згідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» є тимчасово окупованою Російською Федерацією з 24.02.2022.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги, що підозрюваний

ОСОБА_6 був належним чином повідомлений про місце та час його прибуття до СУ ГУНП в Запорізькій області та до теперішнього часу не з`явився до органу досудового розслідування, 04.10.2024 ОСОБА_6 відповідною постановою слідчого оголошено у розшук.

Слідчий вказує, що вина ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю підтверджується матеріалами досудового розслідування, серед яких допити потерпілих, допити свідків, впізнання за фотознімками, протоколи огляду Інтернет ресурсів та інші.

Під час досудового розслідування встановлено, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 згідно ст. 12 КК України віднесено до категорії особливо тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, у зв`язку із чим, останній переховується від органів досудового розслідування, тим самим перешкоджає кримінальному провадженню.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення (злочину) та вжиті ним дії щодо ухилення від кримінальної відповідальності, приймаючи до уваги принципи кримінального та кримінально-процесуального законодавства щодо невідворотності покарання за вчиненні злочини, слідчий просив надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000624 від 15.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала, просила задовольнити.

Захисник в судовому засіданні вказав, що заперечує проти задоволення клопотання, з огляду на те, що в нього не було можливості погодити позицію з його підзахисним.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно ч. 5 ст. 139 КПК України, ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Статтею 297-1 КПК України встановлено, що спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими КПК України, з урахуванням глави 24-1 «Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень».

Положеннями ч. 2 ст. 297-1 КПК України передбачено, що спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - пятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням Антитерористичної операції» від 12.08.2014 № 1632-VII, ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває в районі проведення антитерористичної операції, та оголошення його у розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з особливостями, встановленими цим Законом.

Згідно положень ст.ст. 1, 3 Закону України від 15.04.2014 № 1207-VII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України і, серед іншого, такою територією є сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження.

25.09.2024 відносно ОСОБА_6 складено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

26.09.2024 повідомлення про підозру ОСОБА_6 у встановленому законом порядку, на підставі ч. 1 ст. 278 КПК України, та повістки про виклик останнього на 01.10.2024, 03.10.2024, 04.10.2024 опубліковані на веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

27.09.2024 повідомлення про підозру ОСОБА_6 у встановленому законом порядку, на підставі ч. 1 ст. 278 КПК України, та повістки про виклик останнього на 01.10.2024, 03.10.2024, 04.10.2024 опубліковані на веб-сайті газети Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр».

Проте, підозрюваний ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про необхідність явки до слідчого, 01.10.2024, 03.10.2024, 04.10.2024 до органу досудового розслідування не з`явився, про причини своєї неявки слідчому не повідомив, що зафіксовано у відповідних рапортах слідчого.

Відповідно до рапорту старшого оперуповноваженого Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 від 26.09.2024 встановлено, що ОСОБА_6 на теперішній час перебуває на території смт Якимівка Мелітопольського району Запорізької області.

Територія смт Якимівка Мелітопольського району Запорізької області, згідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» є тимчасово окупованою Російською Федерацією з 24.02.2022.

Враховуючи викладене, зважаючи на наявність достатніх доказів скоєння ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), беручи до уваги те, що підозрюваний вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 28, ч. 438 КК України, щодо якого, відповідно до ч. 2 ст. 297-1 КПК України, передбачено можливість здійснення спеціального досудового розслідування, і зв`язку із тим, що підозрюваний ОСОБА_6 ухиляється від явки на виклики слідчого (не прибув на виклик без поважної причини більш як два рази (01.10.2024, 03.10.2024, 04.10.2024), переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України (с. Велика Тернівка Якимівського району Запорізької області), слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення заявленого слідчим клопотання та постановлення ухвали про здійснення спеціального судового провадження стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 297-1- 297-4, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізької області лейтенанта поліції ОСОБА_3 - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000624 від 15.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438 КК України відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Якимівка Мелітопольського району Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, однак 23.08.2023 Запорізькою обласною прокуратурою до Ленінського районного суду м. Запоріжжя направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 111 КК України, 18.10.2023 Офісом Генерального прокурора до Ленінського районного суду м. Запоріжжя направлено обвинувальний акт за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438, ч. 7 ст. 111-1 КК України, у зв`язку з його переховуванням від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Відповідно до ч. 5 ст. 297-4 КПК України, якщо підстави для постановлення слідчим суддею ухвали про спеціальне досудове розслідування перестануть існувати, подальше досудове розслідування здійснювати згідно із загальними правилами, передбаченими КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1