Справа №932/5223/24
Номер провадження №1-кс/932/2118/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна ПП «Транс Логістик» адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання ПП «Транс Логістик» про скасування арешту майна по кримінальному провадженні №0002104 від 17.06.2023 за ч.1 ст.286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Представника власника майна ПП «Транс Логістик» адвоката ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту в частині розпорядження та користування автомобіля «Man TGM 18.250» р.н. НОМЕР_1 та передати даний автомобіль на зберігання власнику.

Клопотання мотивує тим, що 01.07.2024 вищевказаний автомобіль за участю судового експерта було вчинено наочний технічний огляд, проте висновків технічної експертизи в матеріалах справи нема. Вказаний вантажний автомобіль для зберігання був поставлений слідчим на проїзній частині біля штраф майданчику, його охорона та збереження не здійснюється належним чином.

В судовому засіданні представник власника майна просив задовільнити клопотання або частково скасувати арешт в частині права користування.

Слідчий в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності та долучив три постанови про призначення судових експертиз у клопотанні просив відмовити.

Розглянувши клопотання, дослідивши наданні до нього додатки, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено під час розгляду клопотання про арешт, відомості про кримінальне правопорушення внесені до ЄРДР за №0002104 від 17.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 20.06.2024 накладено арешт на автомобіль марки «Man TGM 18.250» р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ПП «Транс Логістик», шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування.

Із фабули кримінального провадження та мотивів клопотання вбачається, що 17.06.2024 водій ОСОБА_4 , керуючи вантажним фургоном «Man TGM 18.250» р.н. НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , який стояв на проїзній частині в смузі руху вантажного фургону.

В ході огляду дорожньо-транспортної пригоди, вищевказаний автомобіль зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, а саме: пошкодження переднього бампера, лівого переднього крила, вітрового скла.

Накладаючи арешт на автомобіль слідчий суддя виходив із необхідності збереження речового доказу, при цьому вказував про те, що автомобіль вилучено у ОСОБА_4 , який ймовірно причетний до кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

За приписами ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.11 вказаної статті, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть (EAST WEST ALLIANCE LIMITED v. UKRAINE, №19336/04, §166-168, ЄСПЛ, від 23.01.2014).

Разом із тим, зважаючи на те що слідчий мав час для огляду автомобіля та проведення із ним слідчого експерименту (у заяві не наведено обставин об`єктивної неможливості провести слідчі дії раніше), а також на те, що власник майна заслуговує на певну довіру, оскільки не причетний до вчинення злочину, враховуючи приписи статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважаю можливим скасувати арешт в частині позбавлення права користування та розпорядження.

Щодо інших вимог - вони задоволенню не підлягають, оскільки не відносяться до повноважень слідчого судді.

На підставі викладеного, керуючись статтями 98, 100, 170-174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ПП «Транс Логістик» задовільнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.2024 в частині заборони на користування автомобілем «Man TGM 18.250» р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ПП «Транс Логістик».

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала не може бути оскаржена та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали складено 13.08.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1