Провадження № 1-кс/742/1572/24
Єдиний унікальний № 742/4537/24
У Х В А Л А

іменем України

30 жовтня 2024 року м. Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000757 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України,

установив:

Адвокатом подано до суду клопотання про скасування арешту майна накладеного слідчим суддею Прилуцького міськрайонного суду в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000757 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

В судове засідання адвокат та слідчий не з`явилися проте просили проводити розгляд за їх відсутності.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Постановою слідчого від 14.09.2024 року про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000757 від 29.07.2024 року, останнє у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого за ч.1 ст.286-1 КК України закрито.

Відповідно до ч.6 ст.284 КПК України, копія постанови слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю. Постанова слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження також може бути скасована прокурором за скаргою заявника, потерпілого, якщо така скарга подана протягом десяти днів з моменту отримання заявником, потерпілим копії постанови.

Відповідно до ч.4 ст.284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі закриття слідчим, прокурором кримінального провадження в порядку, передбаченому КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, серед яких і арешт майна, припиняють свою дію в силу прямої вказівки ч. 4 ст. 132 КПК України.

Ухвала слідчого судді про скасування арешту майна або відмову в його скасуванні, постановлена після закриття кримінального провадження, не передбачена кримінальними процесуальними нормами.

Такі висновки зробила об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду.

ОП ККС ВС зауважила, що імперативні приписи ч. 4 ст. 132 КПК України є нормами, за якими в КПК України встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження і застосування яких у взаємозв`язку з положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Таким чином, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття слідчим кримінального провадження в порядку, передбаченому законом, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

Також ОП ККС ВС констатувала, що оскільки ухвала слідчого судді про скасування арешту майна, ухвалена після закриття слідчим кримінального провадження, не передбачена кримінальними процесуальними нормами, суд апеляційної інстанції позбавлений права відмовити в перевірці законності такого рішення, посилаючись на приписи ч. 4 ст. 399 КПК України.

Приписи статей 174, 309 КПК України містять імперативи, які підлягають застосуванню під час здійснення кримінального провадження, з огляду на що встановлена ними заборона оскаржити в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді про скасування арешту майна поширює свою дію виключно на ті стадії кримінального провадження, які визначені положеннями пунктів 5, 24 ч. 1 ст. 3 КПК України. Водночас у ст. 309 КПК України не йдеться про неможливість чи заборону оскарження в апеляційному порядку ухвал слідчих суддів про скасування арешту майна, постановлених за відповідним клопотанням, поданим після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття органом досудового розслідування (слідчим) кримінального провадження в порядку, передбаченому законом, зокрема, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України. Таке право забезпечується на підставі положень статей 124, 129 Конституції України, п. 17 ч. 1 ст. 7 та ч. 1 ст. 24 КПК України.

Постанова ОП ККС ВС від 15 квітня 2024 року у справі № 554/2506/22 (провадження № 51-4350кмо23)

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.132,174 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000757 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України відмовити в повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_5