Справа № 132/1343/24
Провадження №11-кп/801/1018/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження № 0000155, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 12.04.2024 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 зі змінами на вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 04 липня 2024 року по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села Нова Гребля Калинівського району Вінницької області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

-14.12.2022 Калинівським районним судом Вінницької області (вирок місцевого суду змінено ухвалою Вінницького апеляційного суду від 08.02.2023) за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки; ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 29.02.2024 скасовано звільнення від відбування покарання та засудженого направлено для відбування призначеного покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

Зміст судового рішення та встановлені судом обставини.

Вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 04 липня 2024 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 14.12.2022 та остаточне покарання визначено у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Початок строку покарання ухвалено рахувати з дня проголошення вироку.

У строк покарання ОСОБА_8 зараховано частково відбуте покарання за вироком Калинівського районного суду Вінницької області від 14.12.2022 з 30.04.2024 до дня проголошення вироку.

Вирішено питання про заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна та долю речових доказів.

Судом установлено, що ОСОБА_8 11 квітня 2024 року в період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» перебував за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , де проживав разом із батьком ОСОБА_9 та мачухою ОСОБА_10 .

Так, ОСОБА_8 11.04.2024 о 09:00 годині, перебуваючи за адресою свого проживання, дочекався коли його батько та мачуха покинуть будинок та підуть у своїх справах, знаючи, де мачуха ОСОБА_10 зберігає кошти, в останнього виник раптовий умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, під час дії воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, ОСОБА_8 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, повторно, шляхом вільного доступу, з-під килима в спальній кімнаті батьків, заволодів грошовими коштами у сумі 1500 (однієї тисячі п`ятсот гривень), які належали його мачусі ОСОБА_10 . Після вчинення крадіжки викраденими коштами розпорядився на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_10 майнової шкоди на суму 1500 гривень.

Суд кваліфікував дії обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що її подала.

В апеляційній скарзі першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 зі змінами ставиться питання про скасування вироку Калинівського районного суду Вінницької області від 04 липня 2024 через неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність та просить закрити провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Апеляційна скарга зі змінами мотивована тим, що після ухвалення вироку набрав чинності закон, яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП в частині визначення грошового еквіваленту, з якого настає кримінальна відповідальність за вчинене діяння, та на даний час сума викраденого обвинуваченим майна нижча за суму, з якої настає кримінальна відповідальність.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_6 підтримав доводи апеляційної скарги першого заступника керівника обласної прокуратури в межах внесених змін та просив задовольнити.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідача, виступ прокурора, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури зі змінами підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з оскаржуваного вироку, на день ухвалення рішення місцевий суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Такий висновок суду щодо встановлених фактичних обставин в апеляційній скарзі не заперечується.

Так, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»від (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна) та передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Зі змісту вироку вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_8 вчинив 11 квітня 2024 року.

Станом на 01 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028 гривень, а 50 відсотків від його розміру становили 1514 гривень.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 3028 гривень (1514х2=3028).

Як убачається зі встановлених місцевим судом фактичних обставин кримінального провадження, діями ОСОБА_8 було заподіяно майнову шкоду потерпілій ОСОБА_10 в розмірі 1500 гривень.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК Ук5аїни, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Ураховуючи те, що вартість таємно викраденого ОСОБА_8 майна становила 1500 гривень, тобто ця сума була меншою за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 3028 гривень, суд вважає, що, з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі та відповідно до приписів п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 417, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 зі змінами задовольнити.

Вирок Калинівського районного суду Вінницької області від 04 липня 2024 року у кримінальному провадженні № 0000155, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 12.04.2024 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України скасувати.

Кримінальне провадження № 0000155, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 12.04.2024 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з частковою втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвала може бути оскаржена до суду Касаційної інстанції (Касаційного кримінального Суду в складі Верховного Суду) протягом трьох місяців з дня проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, у той самий строк з моменту вручення копії ухвали.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: