БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1202/24
Провадження № 1-кп/730/87/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" вересня 2024 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

законного представника потерпілих ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Борзна кримінальне провадження №0000086 від 22 серпня 2024 року з обвинувальним актом від 11 вересня 2024 року по обвинуваченню :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка, Борзнянського району Чернігівської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, має на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.164 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , згідно судового наказу Борзнянського районного суду Чернігівської області у справі № 730/908/18 від 19.07.2018, зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі частини від його заробітку (доходу) щомісячно, платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 18 липня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Водночас, ОСОБА_5 достовірно знаючи про необхідність сплати аліментів, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи умисел на ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей, у період з 01.07.2021 по 30.09.2022, з 01.04.2023 по 01.09.2024 ухилявся від сплати аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання дітей ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а саме будучи працездатним, без поважних причин офіційно не працював, не вживав заходів для офіційного працевлаштування, маючи тимчасовий заробіток. У липні 2021 року та у період з липня 2022 по жовтень 2022 року будучи офіційно працевлаштованим, умисно та злісно ухилявся від сплати аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання дітей ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , не повідомляв державного виконавця та приховував фактичні доходи, не надавав потрібної матеріальної допомоги на утримання дітей, у результаті чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 201949,69 грн, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину визнав повністю, фактичні обставини кримінального правопорушення, що викладені в обвинувальному акті, не оспорював, повідомив, що наразі він офіційно працевлаштувався у СТОВ «Надія» оператором машинного доїння, та має намір сплачувати аліменти та погашати заборгованість, щиро розкаюється у вчиненому. Щодо призначення покарання погодився з позицією прокурора, яка просила призначити покарання у виді одного року обмеження волі з іспитовим строком у два роки.

Потерпіла у судовому засіданні пояснила, що має з обвинуваченим трьох спільних дітей. ОСОБА_5 матеріальної допомоги їм не надає, аліменти сплачував у порядку примусового виконання рішення суду, коли був офіційно працевлаштований. Водночас їй відомо, що він працював та мав доходи, проте уникав офіційного працевлаштування. Після того як вона звернулася до правоохоронних органів з приводу несплати ним аліментів, ОСОБА_5 передав дітям 3000 грн., придбав канцелярське приладдя до школи та офіційно працевлаштувався у СТОВ «Надія» АДРЕСА_3 . Просить не застосовувати покарання пов`язане з позбавленням волі, щодо інших видів покарання обвинуваченому покладається на розсуд суду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про обсяг та порядок дослідження доказів по справі, враховуючи, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому діянні, ніхто з учасників не ставить під сумнів та не оспорює фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, у суду відсутні сумніви у добровільності та істинності позицій учасників процесу, тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, обмежившись лише показаннями обвинуваченого, потерпілої та матеріалами кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Допитавши обвинуваченого, потерпілу, дослідивши матеріали кримінального провадження у визначеному порядку та обсязі, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_5 у пред`явленому йому обвинуваченні повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1ст. 164 КК України, як злiсне ухилення вiд сплати встановлених рiшенням суду коштiв на утримання дитини (алiментiв).

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії проступків, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, особу винного, позицію потерпілої.

ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Наразі він працевлаштований оператором машинного доїння у СТОВ «Надія» АДРЕСА_3 , що не оспорювалось учасниками процесу.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Таким чином, виходячи з характеру та тяжкості скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючої покарання обставини, особи винного, визнання ним своєї вини та його ставлення до вчиненого діяння, позиції потерпілої, значного розміру заборгованості зі сплати аліментів, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді пробаційного нагляду на максимальний строк визначений санкцією статті.

Покарання у виді громадських робіт та обмеження волі, на думку суду є недоцільним, оскільки обвинувачений повинен працювати з метою погашення заборгованості зі сплати аліментів.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, відповідатиме визначеній у ст.50 КК України меті покарання.

Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні, заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися, цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись ст.369-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального праворушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років пробаційного нагляду.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1