У Х В А Л А

Іменем України

18.11.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі подання начальника Державної установи «Житомирська виправна колонія № 4» про приведення вироку суду відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, громадянина України, до арешту проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, у відповідність до вимог чинного законодавства,

В С Т А Н О В И В :

Начальник Державної установи «Житомирська виправна колонія № 4» звернувся до суду з поданням в порядку п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України про приведення вироку суду у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024 (далі - Закон № 3886-ІХ) стосовно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Представник установи подав заяву про розгляд справи без його участі, подання підтримує.

Засуджений згоден на розгляд справи без його участі, подання установи підтримує.

Прокурор подання підтримав, просив звільнити засудженого ОСОБА_3 від відбування покарання за вироком Макарівського районного суду Київської області від 13.03.2020 у зв`язку з усуненням караності діяння, та вважати його засудженим за вироком Макарівського районного суду Київської області від 04.03.2024.

Дослідивши зміст подання, матеріали особової справи засудженого, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питаня, зокрема, про звільнення від покарання у випадку, передбаченому частиною 2 ст. 74 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», статтю 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено у новій редакції, відповідно до якої викрадення чужого майна вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

За загальним правилом, закріпленим у частині 2 статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Отже, внесені Законом № 3886-ІХ зміни мають зворотну дію у часі, тобто поширюється на діяння, які вчинені до 09.08.2024, тому скасовують кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином шкоди меншого розміру, ніж установлено нормою закону.

Судом установлено, що ОСОБА_3 раніше судимий:

- 24.12.2019 Макарівським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі, з іспитовим строком 2 (два) роки.

Згідно даного вироку ОСОБА_3 вчинив один епізод крадіжки майна 05.11.2018 на суму 2 466,66 грн, що перевищує 2 неоподатковувані мінімуми доходів громадян станом на день вчинення правопорушення.

- Вироком Макарівського районного суду Київської області від 13.03.2020 за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ч.ч. 3, 4 ст. 75, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком 2 (два) роки та покладенням обов`язків.

Згідно з даним вироком ОСОБА_3 вчинив декілька епізодів крадіжок майна, а саме: в середині жовтня 2017 на суму 717,75 грн; в кінці жовтня 2017 на суму 190 грн; 27.03.2018 на суму 787,50 грн.

Вказані епізоди підлягають декриміналізації та за їх вчинення особа підлягає звільненню від покарання, оскільки сума викраденого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, а тому не є кримінально караним діянням.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 09.02.2021 звільнення від покарання з випробуванням скасоване, ОСОБА_3 направлено для відбування покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

- Вироком Макарівського районного суду Київської області від 04.03.2024 за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі. У строк покарання за сукупністю кримінальних правопорушень зараховано частину покарання відбутого за вироком Макарівського районного суду Київської області від 13.03.2020, а саме з 12.05.2021 по 04.03.2024 включно. Вирок набрав законної сили 04.04.2024.

Згідно з даним вироком ОСОБА_3 вчинив один епізод крадіжки майна 19.02.2019 на суму 4 620 грн, що перевищує 2 неоподатковувані мінімуми доходів громадян станом на день вчинення правопорушення.

Початок строку покарання - 04.03.2024, кінець строку - 12.08.2025.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено висновок щодо декриміналізації викрадення чужого майна шляхом крадіжки та наголошено, що Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-ІХ, мають зворотну дію в часі.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділуIV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Законом України «Про державний бюджет України на 2017 рік» у 2017 році встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2017 у розмірі 1 600 грн.

Таким чином, зміна розміру дрібного викрадення чужого майна є по суті зміною кримінального закону в частині кваліфікації кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 КК України, оскільки у КК України цей розмір не визначений, він указаний в ст. 51 КУпАП.

За таких обставин вчинені засудженим окремі діяння щодо таємного викрадення майна на даний час відноситься до адміністративного правопорушення та не може вважатися кримінально - караним. Попри відсутність прямих законодавчих змін до КК України, діючі норми КУпАП дають підстави для висновку про декриміналізацію таких діянь засудженого.

Враховуючи, що ОСОБА_3 відповідно до вироку Макарівського районного суду Київської області від 13.03.2020 вчинив крадіжки майна на суму, меншу ніж два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян (станом на день їх скоєння), вчинені ним діяння за ч. 1 ст. 185 ч. 2 ст. 185 КК України, відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ, не є кримінально-караними на даний час, а тому суд дійшов висновку про необхідність звільнення засудженого від призначеного покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Водночас, згідно з вироками Макарівського районного суду Київської області 24.12.2019 та Макарівського районного суду Київської області від 04.03.2024 ОСОБА_3 вчинив крадіжки майна розміри, яких перевищують два неоподатковувані мінімуми доходів громадян (станом на день їх скоєння).

З урахуванням наведеного вище, ОСОБА_3 слід вважати засудженим за вироком Макарівського районного суду Київської області від 04.03.2024 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України шляхом приєднання невідбутої частини покарання за вироком Макарівського районного суду Київської області від 04.03.2024, шляхом частково приєднання покарання за вироком Макарівського районного суду Київської області від 24.12.2019, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 4 (чотири) років 3 (три) місяці позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України № 3886-ІХ, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Подання ДУ «Житомирська виправна колонія (№ 4)» - задовольнити.

Вирок Макарівського районнго суду Київської області від 13.03.2020, привести у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Макарівського районного суду Київської області від 13.03.2020, за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважати засудженим за вироком Макарівського районного суду Київської області від 04.03.2024 за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Макарівського районного суду Київської області від 24.12.2019 визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання та зарахування ч. 5 ст. 72 КК України ОСОБА_3 рахувати за вироком Макарівського районного суду Київської області від 04.03.2024.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її постановлення, а засудженому у той же строк з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1