Провадження № 1-кп/161/1580/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 31 жовтня 2024 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000933 від 09.10.2024, який надійшов до суду 29.10.2024 від Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Забороль, Волинської області, зареєстрованого та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно технічною освітою, неодруженого, військовослужбовець (ВЧ НОМЕР_1 ), у військовому званні «солдат», судимого 27.06.2024 вироком Луцького міськрайонного суду за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень,

- у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В :

14.02.2023 ІНФОРМАЦІЯ_2 було прийнято та зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 солдата військової служби за призовом по мобілізації ОСОБА_3 .

Відповідно до вимог ст. ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню. Кожна людина має право на особисту недоторканість та кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей.

Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , стрільцем 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Однак, стрілець 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти ОСОБА_3 , діючи умисно, в супереч вказаним вимогам законодавства, вчинив кримінальний проступок за наступних обставин.

Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 червня 2024 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 190 (тисячу сто дев`яносто) гривень. Вказане судове рішення набрало законної сили 30.07.2024 та направлено для контролю за його виконання засудженим до Луцького МВ філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області.

Всупереч вимогам ч. 1 ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України щодо обов`язку сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили та повідомлення про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу, тобто Луцького МВ філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області, розташованого за адресою: м. Луцьк, вул. Січова, 22, ОСОБА_3 відповідних дій не вчинив, у зв`язку із чим Луцьким МВ філії ДУ «Центр пробації» у Волинській області неодноразово вживались заходи, визначені Порядком виконання уповноваженими органами з питань пробації судових рішень про призначення покарання у виді штрафу, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 1301/5 від 27.04.2018.

Незважаючи на вжиті уповноваженим органом з питань пробації заходи, засуджений ОСОБА_3 , продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на умисне ухилення від сплати штрафу, достеменно знаючи про обов`язок виконати вищевказане рішення суду та сплатити штраф у розмірі 1 190 гривень, будучи дієздатною та працездатною особою, отримавши доходи з неофіційних джерел, в період часу з червня 2024 року по жовтень 2024 року, та маючи реальну можливість виконати відповідне рішення.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в ухиленні від сплати штрафу, ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.389 КК України.

До матеріалів судового провадження долучено клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку, у якому зазначено, що підозрюваний ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.389 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , складену в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , у якій ОСОБА_3 зазначає про те, що беззаперечно визнає винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.389 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинам та згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному провадженні.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_3 зазначив, що йому роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про його обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

У даній заяві захисником ОСОБА_4 підтверджено добровільність беззаперечного визнання винуватості підозрюваним, його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акта за його відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

При цьому, у відповідності до частини 4 статті 107 КПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження № 0000933 від 09.10.2024, перевіривши встановлені органом досудового розслідування фактичні обставини інкримінованого кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження, враховуючи беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості у його вчиненні, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, стороною обвинувачення доведена, дії обвинуваченого органом досудового розслідування у формі дізнання та прокурором, вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від сплати штрафу.

Обговорюючи питання про вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також дані про особу винного.

До обставини, що пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до категорії кримінальних проступків, вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, має постійне місце проживання, неодружений, однак покарання за вироком суду від 27.06.2024 на даний час не відбуте, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення. А тому, врахувавши наведені обставини у їх сукупності, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 є можливе без ізоляції від суспільства та йому слід призначити покарання, передбачене санкцією ч.1 ст.389 КК України, у виді виді пробаційного нагляду на строк 1 рік, з покладенням обов`язків, визначених ч.2 ст. 59-1 КК України.

Окрім того, враховуючи положення ч. 1 ст. 71 КК України, п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та правового висновку Об`єднаної палати Верховного Суду в постанові від 01.06.2020, при призначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_3 слід застосувати положення ч. 1 ст. 71 КК України та приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.06.2024.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідне і достатнє для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Луцького міськрайонного суду від 27.06.2024 та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік та штрафу у розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 190 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді штрафу у розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1 190 (одна тисяча сто дев`яносто) гривень виконувати самостійно.

Початок строку покарання у виді пробаційного нагляду слід обчислювати з дня постановки ОСОБА_3 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду протягом тридцяти днів з дня отримання його копії може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок суду ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Головуючий