Справа № 201/3865/23
Провадження № 1-кп/172/84/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2024 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4 , розглянувши у порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) у відкритому судовому засіданні в сел. Васильківка обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000205 від 10.06.2022 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка народилася в с. Осинове Новопсковського району Луганської області, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи громадянкою України, у період часу з 09.04.2022 по 06.06.2022 року, більш точного часу встановити з об`єктивних причин не виявилося можливим, перебуваючи на тимчасово окупованій території смт. Новопсков Старобільського району Луганської області, зі своїх особистих мотивів та бажання, умисно та добровільно зайняла посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади так званій «Державній установі луганської народної республіки - управлінні пенсійного фонду луганської народної республіки в Новопсковському районі (міжрайонне)», створеному на тимчасово окупованій території Старобільського району Луганської області, а саме: посаду в.о. начальника так званої «Державної установи луганської народної республіки - управління пенсійного фонду луганської народної республіки в Новопсковському районі (міжрайонне)».

Відповідно до положень ч. 5 ст. 374 КПК України у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Приймаючи рішення щодо проведення спеціального досудового розслідування та проведення розгляду за процедурою in absentia, слідчий суддя виходив із того, що інкриміновані обвинуваченому злочини та його поведінка підпадали під вимоги, зазначені у ч. 2 ст. 297-1 КПК України. Положення закону щодо здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження не визнані неконституційними і є такими, що узгоджуються зі стандартами, визначеними у Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи щодо критеріїв, які регламентують провадження, що здійснюється за відсутності обвинуваченого. Так, відповідно до рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи важливою умовою застосування спеціального досудового розслідування та спеціального судового розгляду є те, щоб під час спеціального досудового розслідування або спеціального судового провадження було забезпечено процесуальні права та гарантії осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, зокрема, право обвинуваченого бути поінформованим належним чином про дату слухання справи та про своє право на законне чи інше представництво в суді.

З огляду на положення КПК України та Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи, суд зазначає про таке.

З 24.02.2022 року АТ «Укрпошта» припинено приймання всіх видів міжнародних поштових відправлень призначенням до російської федерації, а також поштових відправлень до тимчасово окупованої території.

Відповідно до ч. 4 ст. 548 КПК України оригінал запиту про міжнародно-правову допомогу надсилається за кордон поштою, то в умовах припинення АТ «Укрпошта» приймання всіх видів поштових відправлень призначенням до російської федерації та поштових відправлень до тимчасово окупованої території, виконати вимоги КПК України та міжнародних договорів щодо вжиття необхідних заходів з метою отримання правової допомоги у кримінальному провадженні на території російської федерації та тимчасово окупованої території немає можливості.

Повістки про виклик ОСОБА_5 , повідомлення їй про підозру, повідомлення про початок здійснення спеціального досудового розслідування надсилалися та публікувалися відповідно до вимог КПК України шляхом публікування на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та на стадії судового розгляду - на офіційному веб-сайті Васильківського районного суду Дніпропетровської області, а також у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» в рубриці «Оголошення», а копію процесуальних документів, що підлягали врученню ОСОБА_5 на виконання вимог ч. 2 ст. 297-5 КПК України направлялися захиснику. Будь-які клопотання від обвинуваченої на адресу суду не надходили.

Дорученням Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Дніпропетровській області адвоката ОСОБА_4 уповноважено у межах процесуальних прав і обов`язків, визначених ст.ст. 46, 47 КПК України, забезпечити безоплатну вторинну правову допомогу відносно ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.03.2023 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно обвинуваченої.

З огляду на зазначене, орган досудового розслідування вживав всіх можливих передбачених КПК України заходів для виклику та розшуку ОСОБА_5 , щоб забезпечити останній можливість безпосередньо та через обраного захисника реалізовувати права підозрюваної на стадії досудового розслідування.

Після постановлення ухвали слідчого Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 21.03.2023 року, якою надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_5 , відповідно до вимог ч. 4 ст. 46 КПК України, ст. 42 КПК України, п. 8 ч. 2 ст. 51 КПК України та ч. 2 ст. 297-5 КПК України реалізацію прав підозрюваного (обвинуваченого) здійснював його захисник, який отримував необхідні процесуальні документи, знайомився з матеріалами кримінального провадження.

Крім цього, згідно з ухвалою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 16.01.2024 року відносно ОСОБА_5 здійснювалося спеціальне судове провадження. У судовому засіданні приймав участь захисник ОСОБА_4 , який був захисником на стадії досудового розслідування і обізнаний з матеріалами кримінального провадження від початку здійснення спеціального досудового розслідування.

Важливо звернути увагу, що судом також вживалися заходи про виклик обвинуваченої для забезпечення доступу до правосуддя, у зв`язку із чим на кожне судове засідання остання викликалася у порядку ст. 323 КПК України. Повістки про виклик опубліковані у газеті «Урядовий кур`єр», а також на офіційному сайті Васильківського районного суду Дніпропетровської області.

Захисник обвинуваченої здійснював активні дії, спрямовані на захист обвинуваченої: приймав участь у дослідженні доказів, звертав увагу суду на роль обвинуваченої у вчиненому кримінальному правопорушенні, виступав у дебатах. Просив винести законне та справедливе рішення та врахувати, що обвинувачена не була присутня під час судового розгляду, не встановлено чи має вона доступ до мережі "Інтернет", чи не затримана (арештована) та він був позбавлений можливості узгодити правову позицію з підзахисною.

Враховуючи наведене, з урахуванням здійснення у цьому кримінальному провадженні спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження, суд вважає, що стороною обвинувачення вжито достатніх заходів щодо дотримання прав підозрюваної та обвинуваченої ОСОБА_5 на захист та доступ до правосуддя.

У свою чергу суд звертає увагу на те, що всі наведені вжиті заходи, а також тривалість розгляду справи вказують на те, що обвинувачена поінформована належним чином про слухання справи, а також дотримані її права на належне представництво у суді та доступ до суду.

За таких обставин, відповідно до вимог ст. 323 КПК України, суд вважає що є всі правові підстави проводити розгляд цього кримінального провадження за правилами спеціального судового провадження.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченої, як учасника кримінального провадження, яке відбувається за її відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченої була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у цьому випадку має бути підвищений.

Також прокурором долучено у судовому засіданні процесуальні документи, складені під час проведення досудового розслідування, на підтвердження законності вчинення процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю підтверджена показаннями свідків.

Допитана в суді свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона працює начальником ГУ ПФУ в Луганській області. ОСОБА_5 знає по роботі, відносини робочі. У 2022 році було дуже важко, її врятували з палаючої кваротири і відправили евакуаційним потягом. Інші виїжджали самі. Тим хто виїхав допомогали з роботою і поселенням, стимулювали працівників переїхати. ОСОБА_5 ніяк не реагувала. Провели розслідування службове і за його результатами у травні ОСОБА_5 звільнили. Відомо від співробітників, які виїхали пізніше, а також залишилися на окупованій території, що вона стала начальником відділу Пенсійного фонду лнр. Більше того вона агітувала за роботу на окупантів. Звільнили її у зв`язку з порушенням присяги державного службовця через роботу на окупантів.

Свідок ОСОБА_7 пояснив у судовому засіданні, що він працює заступником начальника ГУ ПФУ у Луганській області. ОСОБА_5 знає по роботі. Відомо, що до 2017 року була заступником начаьника Управління ПФУ у Новопсковському районі. Після реформи у 2017 році вона стала начальником Управління пенсійного забезпечення, а після 2021 року стала головним спеціалістом. У 2022 році отримали лист з СБУ про деяких працівників, які залишилися на окупованих територіях і можуть співпрацювати з окупантами. На підставі цього провели службове розслідування, за результатами якого встановлено, що вона обійняла посаду в.о. керівника Новопсковського відділення ПФ лнр. Була звільнена за порушення присяги. Після окупації всім працівникам пропонували виїхати з окупації і допомогали з роботою, житлом. Під час службового розслідування була можливість відвідувати сайти окупаційної влади і зв`язувалися з ОСОБА_5 , але вона ігнорувала всі повідомлення.

Свідок ОСОБА_8 пояснила в суді, що вона - начальник Управління ГУ ПФУ у Луганській області. З ОСОБА_5 зустрічалися по роботі. Після початку війни надійшов лист з СБУ про те, що відносно ОСОБА_5 відкрите кримінальне провадження. Встановили, що на сайтах окупаційної влади вона значиться як в.о. начальника Управніння ПФ лнр у Новопсковському районі. Під час перевірки вона не виходила на зв`язок. Після окупації була організована робота з евакуації працівників. Всі, у кого було бажання, виїхали на підконтрольну територію і продовжили роботу. Інформація про призначення її була на сайтах окупаційної влади. Про випадки примусу з боку окупантів до співпраці не відомо.

Допитанай свідок ОСОБА_9 пояснила, що вона працює заступником начальника Управління персоналом ГУ ПФУ у Луганській області. ОСОБА_5 працювала в Управлінні з 2021 року. З телеграм-каналів та інших соцмереж стало відомо, що ОСОБА_5 обійняла посаду керівника Управління ПФ т.зв. лнр. Це стало відомо у квітні 2022 року. Було розпорядження начальника Управління про необхідність виїзду всіх державних службовців на підконтрольну територію. Хто хотів, той виїхав. Після окупації ОСОБА_5 на зв`язок не виходила. За фактом обійняття посади у незаконному органі, тобто за порушення присяги розпочато дисциплінарне провадження, за результатами якого ОСОБА_5 звільнено з посади. Під час провадження вона повідомлялася на її електронну пошту. Навіть після окупації можливість виїхати на підконтрольну територію була.

Крім показань свідків, вина обвинуваченої також повністю доведена дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до якого до ЄРДР 10.06.2022 року внесені відповідні відомості за фактом вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України (т. 2 а.с. 3-4);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14.06.2022 року за участю свідка ОСОБА_6 , якій пред`явлено для впізнання фотознімки, надруковані на принтері, що мають порядкові номери: 1, 2, 3, 4 із зображеннями 4-х осіб жіночої статі, приблизно одного віку, статури та котрі не мють різких відмінностей у віці, зовнішності і одязі, під час пред`явлення фотознімків для впізнання, прізвища осіб, зображених на них, свідку не оголошувалися. У подальшому свідку пред`явлена для впізнання вказані фотознімки, після чого свідок на фотознімку під № 3 впізнає зображену особу як ОСОБА_5 за загальними ознаками зовнішності, такими як волосся, очі та форма обличчя. Також свідок додала, що вказана особа була її підлеглою під час їх спільної роботи в ГУ ПФУ у Луганській області (т. 2 а.с. 35-38);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 14.06.2022 року за участю свідка ОСОБА_7 , якому пред`явлено для впізнання фотознімки, надруковані на принтері, що мають порядкові номери: 1, 2, 3, 4 із зображеннями 4-х осіб жіночої статі, приблизно одного віку, статури та котрі не мють різких відмінностей у віці, зовнішності і одязі, під час пред`явлення фотознімків для впізнання, прізвища осіб, зображених на них, свідку не оголошувалися. У подальшому свідку пред`явлена для впізнання вказані фотознімки, після чого свідок на фотознімку під № 3 впізнає зображену особу як ОСОБА_5 за загальними ознаками зовнішності, такими як волосся, очі та форма обличчя. Також свідок додав, що вказана особа була його підлеглою під час їх спільної роботи в ГУ ПФУ у Луганській області (т. 2 а.с. 43-46);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 15.06.2022 року за участю свідка ОСОБА_9 , якій пред`явлено для впізнання фотознімки, надруковані на принтері, що мають порядкові номери: 1, 2, 3, 4 із зображеннями 4-х осіб жіночої статі, приблизно одного віку, статури та котрі не мють різких відмінностей у віці, зовнішності і одязі, під час пред`явлення фотознімків для впізнання, прізвища осіб, зображених на них, свідку не оголошувалися. У подальшому свідку пред`явлена для впізнання вказані фотознімки, після чого свідок на фотознімку під № 3 впізнає зображену особу як ОСОБА_5 за загальними ознаками зовнішності, такими як волосся, очі та форма обличчя. Також свідок додала, що вказана особа була її колегою під час їх спільної роботи в ГУ ПФУ у Луганській області (т. 2 а.с. 59-62);

- протоколом огляду від 21.07.2022 року, відповідно до якого була оглянута публікація з назвою (мовою оригіналу): «В Управлении Пенсионного фонда проведена «горячая телефонная линия», яка розміщена у відкритій мережі Інтернет в ресурсі «Телеграм» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до тексту публікації 15.07.2022 року в.о. начальника державної установи лнр - Управління Пенсійного фонду «лнр» у Новопсковському районі ОСОБА_5 провела пряму «гарячу телефонну лінію» на тему «Пенсійне забезпечення громадян, які проживають на території «лнр» (т. 2 а.с. 63-69);

- протоколом огляду від 26.07.2022 року, відповідно до якого були оглянуті публікації, які розміщені на Інтернет-сайті за посиланням https://pflnr.su під назвою (мовою оригіналу): « Государственное учреждение луганской народной республики Пенсионный фонд луганской народной республики ». В текстах цих публікацій мова йде про державну установу «луганської народної республіки» - Управління Пенсійного фонду «луганської народної республіки» в Новопсковському районі (міжрайонне) (т. 2 а.с. 70-131);

- протоколом огляду від 04.08.2022 року, відповідно до якого були оглянуті публікації, що розміщені на Інтернет-сайті за посиланням https://novopskov .su, за яким виявлено веб-сторінку з назвою (мовою оригіналу) «официальный сайт администрации Новопсковского района луганской народной республики ». Відповідно до текстів публікацій 15.07.2022 року в.о. начальника державної установи лнр - Управління Пенсійного фонду «лнр» у Новопсковському районі ОСОБА_5 провела пряму «гарячу телефонну лінію» на тему «Пенсійне забезпечення громадян, які проживають на території «лнр», 13.07.2022 року в.о. начальника державної установи лнр - Управління Пенсійного фонду «лнр» у Новопсковському районі (міжрайонне) ОСОБА_5 провела «скайп-консультацію» (т. 2 а.с. 132-156);

- протоколом огляду від 26.07.2022 року, відповідно до якого були оглянуті публікації, які розміщені на Інтернет-сайті за посиланням https://pflnr.su під назвою (мовою оригіналу): « Государственное учреждение луганской народной республики Пенсионный фонд луганской народной республики ». В текстах цих публікацій мова йде про державну установу «луганської народної республіки» - Управління Пенсійного фонду «луганської народної республіки» в Новопсковському районі (міжрайонне) (т. 2 а.с. 157-169);

- протоколом огляду від 13.03.2023 року, відповідно до якого були оглянуті публікації, що розміщені на Інтернет-сайті за посиланням https://novopskov .su, за яким виявлено веб-сторінку з назвою (мовою оригіналу) «официальный сайт администрации Новопсковского района луганской народной республики». Відповідно до текстів публікацій від 23.08.2022 року, 19.09.2022 року в.о. начальника державної установи лнр - Управління Пенсійного фонду «лнр» у Новопсковському районі (міжрайонне) ОСОБА_5 провела «скайп-консультації» з питань призначення пенсій тощо (т. 2 а.с. 175-189).

Під час судового розгляду стороною захисту не ставилось питання щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення недопустимими та недостовірними. Будь-яких інших доказів у ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, суду надано не було.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину, повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а її умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 111-1 КПК України як добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі, в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Порушень процесуального закону щодо руху кримінального провадження, повноважень сторони обвинувачення на всіх стадіях процесу судом не виявлено.

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вважаючи достатньо забезпеченими в ході судового розгляду процесуальні права сторони захисту та сторони обвинувачення на надання ними доказів на підтвердження та спростування висунутого обвинувачення, суд виходить із принципів реалізації права особи на справедливий суд, який закріплений в ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за яким винуватість особи у вчиненні злочину має бути доведена поза розумним сумнівом.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_5 поза розумним сумнівом у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, за обставин, встановлених судом.

Згідно зі ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо призначення покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_5 покарання, суд враховує, що обвинувачена вчинила тяжкий злочин, раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, офіційно не працює, на утриманні нікого не має.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

Враховуючи ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, керуючись принципом справедливості та індивідуалізації призначення покарання, суд приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченій основного покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю з конфіскацією всього належного їй майна, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для її виправлення, попередження вчинення нових злочинів.

На переконання суду, призначення обвинуваченій саме такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для її виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самою обвинуваченою, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Так, у розумінні ЄСПЛ, покарання повинне встановити новий додатковий обов`язок для особи, який випливає з факту вчинення кримінального правопорушення. Автономна концепція поняття «покарання» у практиці ЄСПЛ передбачає, що покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів, а застосування принципу пропорційності дає можливість встановити орієнтири для держави у виборі адекватних засобів реагування на конкретні кримінально-карані діяння.

При цьому, підстав для застосування положень статті 69 КК України (призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом) та вимог статті 75 КК України (звільнення від відбування покарання з випробуванням) до обвинуваченої ОСОБА_5 суд не вбачає.

На досудовому розслідуванні судові експертизи не проводилися, речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України та призначити їй покарання у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах державної влади, місцевого самоврядування, судових та правоохоронних органах, посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на підприємствах, установах, організаціях будь-якої форми власності на строк 12 (дванадцять) років з конфіскацією усього належного їй на праві власності майна на користь держави.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили відносно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою залишити без змін.

Копію вироку, яка підлягає врученню обвинуваченій, вручити захиснику, а інформацію про вирок опублікувати в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті суду відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1