Справа № 404/9846/24
Номер провадження 1-кп/404/421/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кропивницькому в залі суду кримінальне провадження №0002674 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Вільшанка Вільшанського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

12.10.2024 року близько 19 год. 47 хв. ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , перебував неподалік будинку АДРЕСА_3 , де побачив ОСОБА_5 , який тримав у лівій руці належний йому мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9c NFS». У цей час у ОСОБА_3 виник умисел на вчинення відкритого викрадення чужого майна.

Реалізуючи вказаний злочинний умисел, діючи цілеспрямовано, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 наблизився до потерпілого ОСОБА_5 та відкрито, шляхом ривка з рук потерпілого заволодів належним останньому мобільним телефоном марки «Xiaomi Redmi 9c NFS 3/64 GB Twilling» вартістю 1443 грн 62 коп.

Надалі ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, відкрито викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1443 грн 62 коп.

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.186 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що за обставин, часу та місця, які вказані в обвинуваченні, вчинив відкрите викрадення майна, належного потерпілому ОСОБА_5 . Повністю підтверджує та погоджується із усіма обставинами вчинення правопорушення, вартістю майна, що є предметом правопорушення, вказаними у висунутому йому обвинуваченні, жалкує про вчинене, просить суворо не карати, відшкодував заподіяні збитки.

Під час судового розгляду судом з`ясовано, що обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини кримінального провадження. Як показав ОСОБА_3 , у судовому засіданні надає показання правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні вказаного в обвинуваченні кримінального правопорушення. У зв`язку з цим, роз`яснивши всім учасникам судового провадження наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції, а також всі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення кримінального правопорушення та його кваліфікацію, вказані в обвинувальному акті.

Таким чином, проводячи судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідного до вимог ст.337 КПК України, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта, визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється. У зв`язку з цим суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, кваліфікуючи дії ОСОБА_3 за ч.4 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

Відповідно до змісту положень ст.50 КК України, покарання за вироком суду, з-поміж інших завдань, має на меті не тільки кару, а повинне досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так й іншими особами.

У відповідності із загальними засадами призначення покарання, визначеними ст.ст.65, 68 ч.5 КК України, призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, віднесене до категорії умисних тяжких злочинів, є військовослужбовцем, одружений, на обліку в закладах з надання психіатричної або наркологічної допомоги не перебуває, характеризується виключно позитивно, має на утриманні двох дітей, осудний, раніше не судимий.

Судом, відповідно до положень ст.66 КК України, встановлено наявність таких обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , як: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої шкоди, проходження військової служби, наявність на утриманні двох дітей.

Зважаючи на те, що стороною обвинувачення відповідно до вимог п.6 ч.2 ст.291 КПК України не ставиться у провину обвинуваченому вчинення кримінального правопорушення за обставин, які обтяжують покарання, суд, розглядаючи провадження в межах висунутого обвинувачення, вважає, що вони не встановлені.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого ОСОБА_3 , який з корисливих мотивів вчинив умисний тяжкий злочин, суд вважає за можливе попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 у разі призначення йому покарання у виді позбавлення волі.

Однак, враховуючи наявність низки обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, до яких суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень та добровільне відшкодування завданої шкоди, за відсутності обтяжуючих покарання обставин, зважаючи на позицію сторони обвинувачення, та, крім цього, враховуючи дані про особу винного, який утримує двоє дітей, вперше притягається до кримінальної відповідальності, оскільки він жалкував та просив вибачення за скоєне, що і підтверджує істотне зниження ступеню тяжкості вчиненого ним злочину, суд вважає за можливе, застосувавши ст.69 КК України, призначити ОСОБА_3 основне покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст.186 КК України, на строк, необхідний для можливого виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Водночас оскільки обвинувачений ОСОБА_3 є військовослужбовцем, та висловив бажання продовжити проходження військової служби в умовах воєнного стану, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні двох дітей, суд відповідно до вимог ст.75 КК України, та з урахуванням релевантної сталої правової позиції Верховного суду щодо одночасного застосування двох різних інститутів, пов`язаних із пом`якшенням покарання та звільненням особи від його відбування за вчинення особливо тяжкого злочину (постанова від 03.09.2020 у справі №129/2268/18), приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_3 і попередження нових кримінальних правопорушень без відбування покарання і вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України, що відповідатиме тяжкості правопорушення, не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Згідно з ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні для проведення експертизи, розмір яких складає 2387 грн. 95 коп.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, та призначити йому покарання за ч.4 ст.186 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта для проведення експертизи у розмірі 2387 грн. 95 коп.

Речові докази:

- оптичні диски (т.1 а.п.47, 56) зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- мобільний телефон (т.1 а.п.64) залишити потерпілому ОСОБА_5 ;

- кепку (т.1 а.п.64) залишити обвинуваченому ОСОБА_3 .

На вирок може бути подано апеляцію до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1