Провадження № 1-кс/686/6396/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2024 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 26.06.2024 про закриття кримінального провадження №0000036,

установив:

До слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із вказаною скаргою звернувся ОСОБА_3 .

В обґрунтування скарги зазначено, що ОСОБА_3 з повідомлення Хмельницької обласної прокуратури стало відомо, що 26.06.2024 старший слідчий ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 прийняв рішення про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

За твердженням особи, яка подала скаргу, всупереч положенням КПК України досудове розслідування було проведено без повного, всебічного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження.

А тому ОСОБА_3 просить скасувати постанову слідчого.

Також ОСОБА_3 у прохальній частині скарги просить скасувати постанову слідчого від 09.05.2024 про відмову про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим та зобов`язати слідчого ОСОБА_4 визнати ОСОБА_3 потерпілим у цьому кримінальному провадженні.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вимоги скарги підтримав, просив задовольнити.

Крім цього, зазначив, що Хмельницька обласна рада не виконує рішення суду, хоча має можливість його виконати, зокрема при наявності у голови обласної ради як суб`єкта призначення (органу управління) повноважень призначати на посади під час дії воєнного стану, зокрема керівників комунальних підприємств, без конкурсного відбору та без винесення питання на пленарне засідання Хмельницької обласної ради.

Від сторони обвинувачення учасники провадження в судове засідання не з`явились.

Разом із тим, від органу досудового розслідування надійшли матеріали кримінального провадження №0000036 від 27.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

Враховуючи положення статті 306 КПК України, та з метою дотримання розумних строків розгляду скарги, що є одним з пріоритетних завдань кримінального провадження, здійснення якого має забезпечити, зокрема, слідчий суддя на досудовому провадженні, слідчий суддя вважає можливим провести розгляд скарги за відсутності представника сторони обвинувачення.

Заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу,дослідивши скаргу, долучені до неї матеріали та матеріали кримінального провадження №0000036, слідчий суддя дійшов такого висновку.

27.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості та зареєстровано кримінальне провадження №0000197за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК України.

Досудове розслідування у формі у цьому кримінальному провадженні здійснювалося щодо невиконання без поважних причин рішення суду, яким Хмельницьку обласну раду зобов`язано прийняти рішення про призначення ОСОБА_3 на посаду директора комунального некомерційного підприємства "Хмельницький інформаційно-аналітичний центр медичної статистики" Хмельницької обласної ради.

Постановою старшого слідчого ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 26.06.2024 кримінальне провадження закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, тобто у зв`язку із відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно із ст.92 КПК України обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора.

На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст.93 КПК України здійснює збирання доказів.

Виходячи зі змісту ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктами 1, 2 частини першої цієї статті - встановлена відсутність події кримінального правопорушення; встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження у сукупності (ст.ст. 9, 283, 284 КПК України).

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Розглядаючи скаргу на постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя, серед іншого, повинен перевірити наявність підстав для винесення такої постанови, законність джерел отриманих даних, які стали підставою для винесення постанови про закриття кримінального провадження, тощо.

Положеннями ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема, в ній має бути викладено зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, які виключають провадження у справі та зумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

При цьому, приймаючи процесуальне рішення, зокрема постанову про закриття кримінального провадження, слідчий зобов`язаний мотивувати прийняте ним рішення, дати правову оцінку зібраним та дослідженим обставинам справи.

Зміст постанови, яка оскаржується свідчить про те, що вищезазначених вимог закону слідчий у повній мірі не дотримався, а рішення про закриття кримінального провадження прийняте без дослідження змісту усіх встановлених у межах кримінального провадження обставин та їх викладу у оскаржуваній постанові.

Як свідчать матеріали кримінального провадження та долучена до них копія постанови Сього апеляційного адміністративного суду від 22.09.2022 у справі №560/20074/21, якою зобов`язано Хмельницьку обласну раду прийняти рішення про призначення ОСОБА_3 на посаду директора комунального некомерційного підприємства "Хмельницький інформаційно-аналітичний центр медичної статистики" Хмельницької обласної ради та рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 травня 2022 року в частині визнання необґрунтованим та протиправним неприйняття Хмельницькою обласною радою рішення за результатами розгляду подання (рекомендації) конкурсної комісії для визначення кандидата на посаду директора комунального некомерційного підприємства "Хмельницький інформаційно-аналітичний центр медичної статистики" Хмельницької обласної ради від 10 вересня 2021 року про призначення ОСОБА_3 на посаду директора закладу залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та відповіді голови Хмельницької обласної ради ОСОБА_5 від 30.01.2024 №111/01-11 конкурсна комісія прийняла рішення,я ким рекомендувала голові обласної ради внести кандидатуру ОСОБА_3 для затвердження на сесії обласної ради.

Проте, як свідчать матеріли кримінального провадження та постанова слідчого Хмельницька обласна рада за результатом проведених пленарних засідань від 07.12.2022,22.02.2023, 22.03.2023, на яких ставилось на голосування питання щодо призначення ОСОБА_3 на посаду, не прийняла рішення про це внаслідок ненабрання необхідної кількості голосів "ЗА".

У оскаржуваній постанові слідчий, безпідставно посилаючись ч.2 на ст..56 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», яка не стосується порядку призначення керівників, зокрема комунальних підприємств та якою регламентований порядок обрання голови, першого заступника, заступника голови обласної ради (Заступник голови районної, районної у місті (у разі її створення) ради, перший заступник, заступник голови обласної ради обираються відповідною радою в межах строку її повноважень з числа депутатів цієї ради шляхом таємного голосування і здійснюють свої повноваження до припинення ними повноважень депутата ради відповідного скликання, крім випадків дострокового припинення їх повноважень у порядку, встановленому частинами третьою та четвертою цієї статті.) у сукупності із ст..59, робить висновок, що у контексті спірних правовідносин, призначення на виборну посаду голови районної ради , так і припинення повноважень є результатом волевиявлення депутатів цієї ради.

Посилаючись на зазначені норми права та сесійний порядок прийняття рішень радою, слідчий робить висновок про те, що посадовими особами Хмельницької обласної ради вжито всіх можливих заходів для призначення ОСОБА_3 на посаду директора комунального некомерційного підприємства "Хмельницький інформаційно-аналітичний центр медичної статистики" Хмельницької обласної ради.

Проте, поза увагою слідчого залишилося те, що відповідно до ч.5 ст.10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період дії воєнного стану особи призначаються на посади державної служби, посади в органах місцевого самоврядування, посади керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, комунальних підприємств, установ, організацій керівником державної служби або суб`єктом призначення, сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради, начальником відповідної військової адміністрації без конкурсного відбору, обов`язковість якого передбачена законом, на підставі поданої заяви, заповненої особової картки встановленого зразка та документів, що підтверджують наявність у таких осіб громадянства України, освіти та досвіду роботи згідно з вимогами законодавства, встановленими щодо відповідних посад, а також за наявності у Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Крім цього, у матеріалах кримінального провадження відсутні відомості про виконання обов`язкових відповідно до ст..36 КПК України вказівок, наданих прокурором 29.01.2024 щодо встановлення та допиту посадових осіб Хмельницької обласної ради щодо порядку призначення на посаду директора комунального некомерційного підприємства "Хмельницький інформаційно-аналітичний центр медичної статистики" Хмельницької обласної ради.

Кримінальна відповідальність за ч. 1 ст. 382 КК настає за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню.

З об`єктивної сторони злочин, передбачений ч. 1 ст. 382 КК, може бути вчинений як у формі невиконання судового рішення, так і шляхом перешкоджання його виконанню.

Використання законодавцем у диспозиції ч. 1 ст. 382 КК словосполучень «невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду» та «перешкоджання їх виконанню» вказує на необхідність у кожному конкретному випадку звертатися як до тексту самого судового рішення, так і до норм законодавства, які визначають порядок виконання вироків, рішень, ухвал та постанов суду.

Згідно із ч.2 ст.382 КК України кримінальна відповідальність настає за ті самі дії, вчинені службовою особою, -

Обов`язковою умовою настання кримінальної відповідальності за невиконання судового рішення є встановлення у ньому вимоги зобов`язального чи забороняючого характеру, адресованої для виконання певним особам.

Причому така вимога повинна стосуватися конкретного зобов`язаного суб`єкта, до відома якого своєчасно було доведено відповідний обов`язок про виконання рішення суду.

Залежно від характеру такої вимоги невиконання судового рішення може проявлятися у бездіяльності зобов`язаної особи щодо здійснення передбачених законом або визначених судом заходів, спрямованих на виконання цього рішення, або ж у вчиненні дій, які прямо заборонені у самому судовому рішенні.

За умови, що невиконання судового рішення виявляється в формі бездіяльності, для притягнення особи до кримінальної відповідальності обов`язковим є з`ясування питання про наявність реальної можливості його виконати.

Умовами кримінальної відповідальності за будь-яку суспільно-небезпечну поведінку, зокрема і за невиконання судового рішення за ч. 1 ст. 382 КК, є встановлена і доведена наявність у особи обов`язку вчинити певні дії (виконати судове рішення), а також реальна можливість виконати покладений на неї обов`язок.

Встановлення підстави кримінальної відповідальності за умисне невиконання судового рішення обов`язково передбачає з`ясування питання про наявність реальної можливості його виконати.

Отже, у цьому кримінальному провадженні слідство повинно було комплексом слідчих та процесуальних дій установити, чи була реальна можливість у Хмельницької обласної ради з урахуванням її повноважень, порядку призначення на посаду директора комунального некомерційного підприємства "Хмельницький інформаційно-аналітичний центр медичної статистики" Хмельницької обласної ради та визначеної у ст.10 неприпустимості припинення повноважень органів державної влади, інших державних органів в умовах воєнного стану, зокрема у частині п`ятій цього закону, виконати рішення суду щодо призначення ОСОБА_3 на зазначену посаду, у тому числі до ліквідації 27.03.2024 підрозділу комунального некомерційного підприємства "Хмельницький інформаційно-аналітичний центр медичної статистики" Хмельницької обласної ради.

Разом із цим, слідчий не вжив заходів для отримання показань посадових осіб Хмельницької обласної ради відповідно до вказівок прокурора, не перевірив у повній мірі порядок призначення вказаним органом місцевого самоврядування відповідно до його повноважень керівників комунальних підприємств, установ, організацій.

Отже, зазначені обставини не знайшли своєї оцінки слідчим під час проведення досудового розслідування.

Слідчий, обмежившись самим лише викладом твердження про відсутність складу кримінального правопорушення без зазначення особи чи осіб у чиїх діях воно відсутнє, прийшов до висновку про закриття кримінального провадження,який не відповідає фактичним його обставинам відповідно до наявних у ньому матеріалів та не дотримався вимог ст..110 КПК України щодо належного викладу мотивів прийняття оскаржуваної постанови.

Отже, такі висновки слідчого не підтверджені матеріалами кримінального провадження внаслідок допущеної неповноти досудового розслідування.

Як наявність, так і відсутність складу кримінального правопорушення, у діях конкретної особи мають ґрунтуватись на зібраних під час досудового розслідування доказах та встановлених обставинах, викладу яких оскаржувана постанова не містить.

З огляду на наведене, висновок слідчого про відсутність складу кримінального правопорушення у цьому кримінальному провадженні , не ґрунтується на матеріалах кримінального провадження.

Вказані суперечності слідчий суддя під час розгляду скарги позбавлений можливості усунути, а тому вони повинні бути усунуті слідчим під час здійснення досудового розслідування.

Наведене у сукупності вказує на необґрунтованість постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд стороною кримінального провадження, перевіривши надані в обґрунтування аргументи, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку про обґрунтованість скарги ОСОБА_3 та наявність підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Під час досудового розслідування належить виконати необхідні слідчі дії для досягнення мети кримінального провадження, у тому числі щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність події та складу кримінального правопорушення, та/або вчинити процесуальні дії, спрямовані на здобуття відомостей, що є предметом розслідування кримінальному провадженні, серед яких усунути описані вище недоліки проведеного розслідування , допитати посадових осіб Хмельницької обласної ради що обставин кримінального провадження та визначеного відповідно до ч.5 ст. .5 ст.10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» порядку призначення керівників комунальних чи інших підприємств Хмельницькою обласною радою, чи застосовувалися указані положення закону Хмельницької обласною радою для призначення керівників відповідно до її відання без внесення на пленарне засідання ради, у тому числі у період винесення питання на сесію відносно ОСОБА_3 , чи можливо було призначити ОСОБА_3 на посаду у такий спосіб, зокрема шляхом прийняття розпорядження головою Хмельницької обласної ради без винесення на пленарне засідання ради.

Щодо вимоги скарги ОСОБА_3 про скасування постанови слідчого від 09.05.2024 про відмову про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим та зобов`язання слідчого ОСОБА_4 визнати ОСОБА_3 потерпілим у цьому кримінальному провадженні слідчий суддя зазначає таке.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 283 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування.

За положеннями п. 18 ч. 1 ст. 3, ст. 303, 307 КПК України слід дійти висновку, що компетенція слідчого судді щодо здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні розповсюджується лише на стадію досудового розслідування та після його закриття на можливість перегляду законності прийнятого рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до вимог КПК України слідчий суддя розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора лише під час досудового розслідування.

Отже, перевірка дотримання слідчим вимог закону при відмові ОСОБА_3 у визнанні його потерпілим, не є предметом розгляду у межах поданої скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження та потребує окремого звернення до слідчого судді у разі незгоди із нею під час здійснення досудового розслідування.

А тому вимоги скарги ОСОБА_3 у цій частині не можуть бути розглянуті по суті, а відповідно не може бути прийнято жодне із рішень, передбачених ч.2 ст.307 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 91, 110, 303, 306-307, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого ВРЗЗС СВ Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 від 26.06.2024 про закриття кримінального провадження №0000036.

У частині вимог скарги про скасування постанови слідчого від 09.05.2024 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим, провадження у справі закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1