Справа № 642/4021/24
Провадження № 1-кп/642/552/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Харків 15 липня 2024 року

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши обвинувальний акт в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000206 від 08.06.2024 року відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 05.03.2024 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт, з невідбутою частиною покарання 200 годин; 09.05.2024 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 240 годин громадських робіт, з невідбутою частиною покарання 240 годин, у вчиненні кримінального правопорушення-проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України,

встановив:

06.06.2024 близько 15 год. 00 хв., ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився на відкритій ділянці місцевості біля будинку АДРЕСА_2 , де побачив раніше йому знайому - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із якою виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин.

Маючи прямий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_2 , перебуваючи у положенні стоячи, обличчям до потерпілої ОСОБА_3 , кулаком правої руки наніс один удар у ділянку лівої губи потерпілої та кулаком цієї ж руки наніс один удар у ділянку її лівої щоки, від чого потерпіла ОСОБА_3 , похитнулась та обперлась плечем об будинок, що був позаду неї, проте втримавши рівновагу ОСОБА_3 , повернулась у попереднє положення. Після цього ОСОБА_2 , продовжуючи реалізацію свого протиправного умислу, кулаком правої руки наніс один удар по ребрам з лівої сторони та коліном лівої ноги наніс один удар у ділянку стегна потерпілої ОСОБА_3 .

Внаслідок протиправних дій, ОСОБА_2 , потерпілій ОСОБА_3 , відповідно до висновку експерта № 09-847/2024 від 10.06.2024 року було спричинено тілесні ушкодження у вигляді: синця у ділянці лівого кута рота, з наявністю крововиливу на слизовій оболонці лівої щоки, та на передній поверхні лівого стегна у середній третині та садно на зовнішній поверхні лівого плечового суглобу.

За ступенем тяжкості синці, крововилив та садно викликають незначні скороминущі наслідки, тривалість яких не перевищує 6 діб, і за цією ознакою відноситься до легких тілесних ушкоджень (відповідно до п.п. 2.3.2. «б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17 січня 1995 року.

Відповідно до приписів статті 12 КК України вчинене обвинуваченим ОСОБА_2 кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 125 КК України класифікується як кримінальний проступок.

Відповідно до приписів частини 2 статті 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акті за його відсутності.

Обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні надійшов з клопотанням прокурора ОСОБА_4 про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

За змістом письмової заяви, складеної у присутності захисника ОСОБА_5 , що долучена до обвинувального акту на виконання вимог частин 2, 3 статті 302 КПК України, обвинувачений ОСОБА_2 беззаперечно та добровільно визнав свою винуватість у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення - кримінального проступку, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з приписами частини 2 статті 302 КПК України та згодний з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку.

При цьому прокурор, в присутності захисника роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_2 зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_2 у присутності захисника ОСОБА_5 підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Крім того, за змістом письмових заяв, складеним потерпілою ОСОБА_3 , що долучені до обвинувального акту на виконання вимог частин 2, 3 статті 302 КПК України, потерпіла ОСОБА_3 згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з приписами частини 2 статті 302 КПК України та згодна з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку.

При цьому прокурор ОСОБА_4 роз`яснила потерпілій ОСОБА_3 зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 підтвердила роз`яснення їй вказаних положень та надала добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Враховуючи позицію учасників судового провадження, а також те, що ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення - кримінального проступку, наявні підстави для розгляду вказаного обвинувального акту у спрощеному провадженні у відповідності до положень статтей 381-382 КПК України.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами досудового розслідування.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за частиною 1 статті 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , суд відповідно до статті 66 КК України визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_2 встановлено, що він з середньою освітою, на утриманні осіб не має, не працює, раніше судимий: 05.03.2024 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 200 громадських робіт, з невідбутою частиною покарання 200 годин; 09.05.2024 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 240 громадських робіт, з невідбутою частиною покарання 240 годин, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на диспансерному (профілактичному) обліку в КНП ХОР «Обласний наркологічний диспансер» не перебуває, впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КНП «Харківський міський психоневрологічний диспансер №3» ХМР не звертався.

Відповідно до статті 65 КК України, пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Враховуючи вчинення обвинуваченим кримінального проступку, особу винного, обставини, що пом`якшують, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також вимоги статті 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд призначає покарання у виді штрафу в межах санкції частини 1 статті 125 КК України. При цьому суд, призначаючи покарання враховує, що до ОСОБА_2 не може бути застосоване покарання у виді громадських робіт, оскільки вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 09 травня 2024 року призначено покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт. Не може бути застосоване і покарання у виді виправних робіт, оскільки обвинувачений не працевлаштований.

Відповідно до ч.3 ст.72 КК України основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Отже, положення ч.3 ст.72 КК України не тільки не виключають можливості застосування положень ст. 71 КК України щодо призначення покарання за сукупністю вироків, але й прямо вказують на необхідність такого застосування.

У той же час ч.3 ст.72 КК України передбачає не самостійне виконання вироків, якщо одним чи кількома з них призначено покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, а лише неможливість складення цих покарань з іншими видами покарань при призначенні їх за сукупністю злочинів або за сукупністю вироків і необхідність самостійного (окремого) виконання цих покарань.

Зазначене узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 20.01.2022 у справі № 686/3226/20.

З урахуванням викладеного, на підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, слід повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 09 травня 2024 року та остаточно за сукупністю вироків призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень та 240 години громадських робіт, які відповідно до ч.3 ст. 72 КК України необхідно виконувати самостійно.

Речові докази та витрати за проведення судової експертизи у кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід під час досудового слідства обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 368, 370, 373, 374, 381, 382, 394, 395 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного ОСОБА_2 покарання за даним вироком повністю приєднати не відбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Харкова від 09 травня 2024 року та остаточно за сукупністю вироків призначити покарання у виді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень та 240 годин громадських робіт.

На підставі ч.3 ст.72 КК України покарання у виді штрафу в дохід держави виконувати самостійно.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не обирався.

Відповідно до частини 4 статті 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 КПК України, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1