печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна

В С Т А Н О В И В :

13.06.2024 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № № 0000979 від 20.05.2024.

Слідчий або прокурор у судове засідання не з`явились, слідчий направив заяву про розгляд клопотання без його участі та задоволення клопотання.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив наступне, Головним слідчим управлінням НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000979 від 20.05.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 2 ст. 303 КК України.

Відповідно до клопотання, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше вересня 2023 року у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на незаконне збагачення, шляхом створення та утримання місця розпусти, а також заняття діяльністю, пов`язаною із сутенерством, в результаті чого громадяни України зорганізувались у стійке об?єднання - організовану групу з ієрархічною системою розподілу ролей та функцій, основна мета якої полягає у втягненні осіб в заняття проституцією, сутенерстві та утриманні місць розпусти.

Під час здійснення досудового розслідування в межах вказаного кримінального провадження встановлено, що на території Львівської області здійснюють протиправну діяльність громадяни України, які усвідомлюючи характер своїх дій та об`єднавши свої зусилля з іншими учасниками для досягнення єдиного злочинного результату - незаконного збагачення, вступили до організованої групи та налагодили діяльність місця розпусти, склавши при цьому єдиний план злочинних дій, завідомо відомий всім учасникам, з розподілом функцій кожного учасника групи.

Структура організованої групи,у складі якої діють фігуранти кримінального провадження, має внутрішнє й зовнішнє стійке ієрархічне об`єднання, метою діяльності якого є тривале вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів в сфері моральності, що супроводжується ретельною довготривалою підготовкою, керівництвом та координацією злочинної діяльності всіх учасників, централізованим забезпеченням функціонування організованої групи, стабільним складом, тісними стосунками між його учасниками, їх централізованим підпорядкуванням, єдиними для всіх правилами поведінки, а також наявність єдиного плану злочинної діяльності і чіткого розподілу функцій учасників щодо його досягнення.

Дана організована група створена ОСОБА_4 , яка здійснює керування нею, що полягає у вчиненні сукупності дій, спрямованих на управління її функціонуванням як стійкого об`єднання осіб (забезпечення існування, відповідного рівня організованості, дотримання загальних правил поведінки і дисципліни; вербування нових учасників, розподіл або перерозподіл між ними функціональних обов`язків; організація заходів щодо прикриття останньої) та здійсненням ними злочинної діяльності (визначення її мети і напрямів, конкретних завдань групи, її структурних частин або окремих учасників, координація їх дій; ініціювання здійснення певного виду злочинної діяльності чи вчинення конкретних злочинів тощо).

Учасники організованої групи налагодили діяльність місця розпусти, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , залучивши при цьому до надання сексуальних послуг за грошову винагороду понад 10 осіб жіночої статі. Кожен з учасників організованої групи, згідно відведеної йому керівником ролі, виконує окрему функцію. Приміщення, де розміщується місце розпусти, орендується безпосередньо ОСОБА_4 .

Так, у структурі організованої групи було створено окрему ланку, яка займається розміщенням відповідних оголошень про надання сексуальних послуг в додатку «Telegram» та на веб-ресурсах, обговоренням з клієнтами умов надання сексуальних послуг, наданням клієнтам фотографій повій, обліком робочого часу останніх, розміщенням оголошень про прийом на роботу осіб жіночої статі для надання сексуальних послуг тощо. Діяльністю вказаної ланки керує безпосередньо ОСОБА_4 та залучений останньою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який їй підзвітний.

При цьому, з метою здійснення описаної вище діяльності, до складу вказаної ланки організованої групи, ОСОБА_4 залучила ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка здійснює свою діяльність в ролі оператора дистанційно, з місця власного проживання. Також, остання, за вказівкою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , здійснює функції так званого «адміністратора» в місці розпусти, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де слідкує за порядком, зустрічає клієнтів, проводить співбесіди та акумулює грошові кошти для передачі їх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Крім цього, за вказівкою ОСОБА_4 на ОСОБА_5 були покладені і інші обов`язки, як учасника організованої групи, зокрема здійснювати контроль якості надання сексуальних послуг та дотримання повіями правил поведінки в місцях розпусти, доставлення повій до місця перебування клієнтів (в тому числі під час дії комендантської години), збір грошових коштів, отриманих повіями від клієнтів, забезпечення охорони повій та вирішення конфліктних ситуацій.

Всі вказані вище особи вступили до складу організованої групи, усвідомлюючи факт її існування, внутрішню побудову, способи вчинення злочинів та її мету, яка полягає у здійсненні сутенерства для незаконного збагачення. При цьому, виконуючи відведену їм роль, розробили правила конспірації та поведінки, обов`язкові для виконання іншими учасниками організованої групи, порядок дій у разі затримання правоохоронними органами та встановили контакт з представниками правоохоронних органів.

Під час проведення слідчих (розшукових) дій, причетність до вказаної протиправної діяльності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , яка виконує роль організатора та керівника організованої групи.

11.06.2024 слідчим групи слідчих Головного слідчого управління Національної поліції України на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва справа №757/23698/24-к від 24.05.2024 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого, серед іншого, виявлено та вилучено 603 (шістсот три) долари США та 13270 гривень.

Постановою старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України від 11.06.2024 визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 2 статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У даному випадку, застосування арешту майна полягає у забороні для осіб, у володінні яких воно знаходиться, віджувати, користуватись та видозмінювати майно.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, підставою - збереження речового доказу.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, що арешт може бути накладено у встановленому Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, зокрема, кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Враховуючи викладене, у зв`язку з метою забезпечення збереження вказаного майна як речових доказів, або ненастання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, оскільки накладення арешту на майно сприятиме меті кримінального провадження, а не накладення може призвести до незворотніх наслідків.

На підставі викладеного і керуючись ст. 107, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення обшуку будинку за адресою: АДРЕСА_2 , від 11.06.2024 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.05.2024 у справі № 757/23698/24-к, який перебуває у фактичному користуванні ОСОБА_4 , а саме коштів в сумі 603 (шістсот три) долари США та 13270 гривень 00 копійок з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1