УХВАЛА

18 липня 2024 року

м. Київ

справа № 344/10749/22

провадження № 51-4906 ск 23

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_3 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 4 серпня 2023 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 5 березня 2024 року,

установила:

ОСОБА_3 раніше звертався з касаційною скаргою на згадані судові рішення. Подану скаргу через її невідповідність ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) ухвалою Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - Суд) від 1 квітня 2024 року було залишено без руху, а надалі ухвалами від 1, 14 травня 2024 року - повернуто на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 цього Кодексу.

Засуджений вкотре звернувся з питанням перевірки вказаних судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала на таких підставах.

За положеннями ст. 129 Конституції України насамперед забезпечується право на апеляційне оскарження судового рішення, а право на касаційне оскарження - у визначених законом випадках та порядку.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 КПК касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії цього рішення.

Обов`язковість додержання процесуальних строків закріплено також у ст.116 КПК. За приписами вказаної норми права процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки; строк не вважається пропущеним, якщо скаргу здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

Водночас законодавець у ст. 429 КПК визначив правові наслідки пропущення строків касаційного оскарження, яких не було поновлено.

Наведене при зверненні до Верховного Суду скаржник залишив поза увагою.

Як убачається з матеріалів провадження за скаргою та наявних у Суді даних, ОСОБА_3 18 березня 2024 року отримав копію ухвали суду апеляційної інстанції. Отже, зважаючи на правила статей 115, 426 КПК, строк касаційного оскарження цього рішення закінчився 19 червня 2024 року. Однак нову свою скаргу засуджений подав до Суду лише 26 червня 2024 року (згідно з відміткою на супровідному листі Державної установи «Шепетівська виправна колонія (№ 98)»), тобто після закінчення 3-місячного строку касаційного оскарження, клопотання про поновлення якого не заявлено.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

З огляду на викладене, подану поза межами строку касаційну скаргу необхідно повернути її автору на підставі зазначених положень ст. 429 КПК.

Таке рішення не позбавляє засудженого права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому вказаним Кодексом.

Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів

постановила:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_3 на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 4 серпня 2023 року та ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 5 березня 2024 року разом із усіма доданими матеріалами повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_4 ОСОБА_3