Справа № 953/9294/23
н/п 1-кс/953/5101/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" липня 2024 р. Слідча суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в залі суду клопотання слідчого слідчого управління Головного управління національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування № 0000813 від 13.03.2023, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, раніше не судимого, зі слів перебуває в цивільному шлюбі, малолітніх дітей на утриманні не має, не працюючого, з неповною вищою освітою, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 (у редакції від 22.11.2018), ч. 4 ст. 190 КК України

Встановив:

10.07.2024 до суду надійшло клопотання слідчого слідчого управління Головного управління національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування № 0000813 від 13.03.2023, відносно ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, що відділом розслідування особливо важливих справ та злочинів, учинених організованими групами, злочинними організаціями СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000813 від 13.03.2023 року, за ч.2,3 ст. 190 (у редакції зі змінами внесеними згідно із Законом № 2617-VIII від 22.11.2018), ч.4 ст. 190, ч.5 ст. 361 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у лютому 2023 року

ОСОБА_7 , не маючи офіційних джерел доходів, діючи умисно, з корисливим мотивом, з метою покращення свого матеріального становища, володіючи спеціальними навичками у сфері інформаційних технологій, усвідомлюючи переваги вчинення злочинів групою осіб розробив план незаконного збагачення - заволодіння грошовими коштами жителів міста Харкова та Харківської області шляхом обману (шахрайство) під приводом надання послуг з ремонту та обслуговування комп`ютерної та телевізійної техніки.

Згідно з розробленим планом, ОСОБА_7 вирішив під приводом надання послуг з діагностики та ремонту комп`ютерної, телевізійної техніки, її налаштування здійснювати завищення вартості наданих послуг та отримувати грошові кошти за послуги які не надавалися, шляхом введення в оману потерпілих, що полягало у повідомленні неправдивих відомостей потерпілим щодо кількості та якості наданих послуг, а також через завищення ринкової вартості послуг або програмного забезпечення, яке використовувалося, ошукуючи потерпілих, нібито ціноутворенням через співробітництво з міжнародними компаніями, чиї послуги оплачуються в офіційній валюті США.

Усвідомлюючи неможливість самостійної реалізації вказаного вище злочинного плану, а також розуміючи переваги скоєння кримінальних правопорушень за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_7 дійшов висновку про необхідність залучення до злочинної діяльності своєї дружини ОСОБА_8 , раніше знайомих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 з якими у нього склалися довірливі відносини.

Для прикриття незаконної діяльності ОСОБА_7 вирішив використати те, що його дружина ОСОБА_8 з 10.12.2022 зареєстрована фізичною особою підприємцем з видом діяльності 95.11 Ремонт комп`ютерів і периферійного устаткування.

ОСОБА_7 , маючи лідерські та організаторські якості характеру, отримавши згоду ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 на вчинення спільної злочинної діяльності повідомив та узгодив з останніми раніше розроблений злочинний план із заволодіння грошовими коштами жителів міста Харкова та Харківської області шляхом обману (шахрайство), розподіливши функції між учасниками групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім співучасникам. При цьому ОСОБА_7 повинен був керувати діями групи осіб, у складі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 .

Згідно зі злочинним планом ОСОБА_8 мала виконувати роль оператора та через мобільний телефонний зв`язок приймати замовлення про надання послуг з діагностики та ремонту комп`ютерної та телевізійної техніки, після чого передавати інформацію про адресу мешкання, контактний телефон та стислий опис проблем з технікою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 або ОСОБА_11 , які в свою чергу, під виглядом приватних майстрів з ремонту комп`ютерної техніки, мали виїжджали за адресою замовника та шахрайським шляхом заволодівали їх грошовими грошовими коштами. ОСОБА_8 при надходженні скарг від клієнтів з приводу ціни або відсутності наданих послуг майстрами, надавала заздалегідь неправдиву обіцянку виправити конфліктну ситуацію та направити майстра повторно, після чого ігнорувала дзвінки таких громадян, прикриваючи тим самим злочинну діяльність співучасників злочину.

З метою реалізації злочинного плану ОСОБА_7 не пізніше 13.01.2023, орендував офісне приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , де перед вчиненням злочинів щодо незаконного заволодіння грошовими коштами клієнтів інструктував ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 про заходи конспірації які їм необхідно вживати, а саме для кожного клієнта необхідно представлятися різними іменами, та зазначати що вони є приватними виїзними майстрами, використовувати приховані абонентські номери операторів мобільного зв`язку, про необхідність використання засобів психологічного впливу на свідомість клієнтів шляхом повідомлення неправдивих відомостей про надання певних послуг, які насправді не надавалися, обґрунтуванням високої ціни таких «послуг» обов`язковим гарантійним строком обслуговування комп`ютерної або телевізійної техніки упродовж року та більше, встановленням «піратського» програмного забезпечення, видаючи його за ліцензійне з необмеженим терміном використання. При цьому, з метою отримання довіри клієнтів необхідно було пропонувати знижки на оплату послуг майстра, особливо пенсіонерам та особам з інвалідністю у розмірі 50%, перебільшенням наслідків, які можуть настати для технічних пристроїв потерпілих у разі невиконання тих чи інших операцій.

Так, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб вчинили наступні кримінальні правопорушення:

01.08.2023 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 під виглядом працівників фірми, що надає послуги з ремонту комп`ютерів і периферійного устаткування, шляхом обману заволоділи грошовими коштами ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , чим спричинили останньому матеріальну шкоду на загальну суму 3970 гривень.

в період часу з 06.08.2023 по 07.08.2023, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 під виглядом працівників фірми, що надає послуги з ремонту комп`ютерів і периферійного устаткування, шляхом обману заволоділи грошовими коштами ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_4 , чим спричинили останній матеріальну шкоду на загальну суму 9 980 гривень.

Точного часу в ході досудового слідства не встановлено, але не пізніше 21.10.2023, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 під виглядом працівників фірми, що надає послуги з ремонту комп`ютерів і периферійного устаткування, шляхом обману заволоділи грошовими коштами ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_5 , чим спричинили останній матеріальну шкоду на загальну суму 7980 гривень.

Точного часу в ході досудового слідства не встановлено, але не пізніше 26.11.2023, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 під виглядом працівників фірми, що надає послуги з ремонту комп`ютерів і периферійного устаткування, шляхом обману заволоділи грошовими коштами ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_6 , чим спричинили останній матеріальну шкоду на загальну суму 7040 гривень.

10.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 (у редакції зі змінами внесеними згідно із Законом № 2617-VIII від 22.11.2018), ч. 4 ст. 190 КК України.

На даний час, у органу проведення досудового розслідування існують підстави вважати, що на теперішній час наявні ризики передбачені п. 1,3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала.

Прокурор зазначив, що зібрані докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 (у редакції зі змінами внесеними згідно із Законом № 2617-VIII від 22.11.2018), ч. 4 ст. 190 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України. Обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваного, у зв`язку з чим, сторона обвинувачення просила застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний та його адвокат з приводу клопотання прокурора заперечували, вказуючи, що підозра не є обґрунтованою, ризики не доведені. ОСОБА_5 також просив враховати стан його здоров*я та на наявність на утриманні бабусі і його волонтерську діяльність.

Слідча суддя, заслухавши позицію сторін, дослідивши надані матеріали та документи у їх сукупності, прийшла до наступного висновку.

З наданих матеріалів встановлено, що відділом розслідування особливо важливих справ та злочинів, учинених організованими групами, злочинними організаціями СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000813 від 13.03.2023 року, за ч.2,3 ст. 190 (у редакції зі змінами внесеними згідно із Законом № 2617-VIII від 22.11.2018), ч.4 ст. 190, ч.5 ст. 361 КК України.

10.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 (у редакції зі змінами внесеними згідно із Законом № 2617-VIII від 22.11.2018), ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст.178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідча суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідча, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідча суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 (у редакції зі змінами внесеними згідно із Законом № 2617-VIII від 22.11.2018), ч. 4 ст. 190 КК України.

Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_16 підозрюється, останній є осудною особою, яка досягла 16-річного віку та є громадянином України.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_17 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 190 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення доказів, а саме: заявами про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_18 ,

ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ,

ОСОБА_23 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ; протоколами допитів у якості потерпілого ОСОБА_18 ,

ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ,

ОСОБА_23 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , які пояснили обставини вчиненого відносно них кримінального правопорушення; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,

ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 в ході якого останні впізнали ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , як осіб, які шахрайським шляхом заволоділи їхніми грошовими коштами; протоколами огляду за участі спеціалістів ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 ,, ОСОБА_31 та ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , в ході якого зафіксовано технічні характеристики та внесені зміни до комп`ютерної техніки потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 ; матеріалами проведених негласних слідчих (розшукових) дій -спостереження за місцем, зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, обстеження публічно недоступного місця та аудіо, -відео-контроль в ході яких зафіксовано підготовку ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 до вчинення кримінальних правопорушень та розподіл грошових коштів; протоколом допиту свідка (спеціаліста) ОСОБА_28 від 15.10.2023, в ході якого встановлено роз`яснення термінів та принципи роботи в сфері електро-обчислювальної техніки та роз`яснення виявлених слідів у роботі комп`ютерної техніки під час огляду за його участі; висновком комп`ютерно-технічної експертизи № 23472 від 12.01.2024, яким встановлено, що операційна система комп`ютеру потерпілого ОСОБА_21 не піддавалася змінам.

Слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується.

Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя переконана, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_5 дій, що кваліфікуються за ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 190 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідча суддя враховує наявність ризиків, передбаченого п.п.1,3,5 ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; можливість незаконного впливу на потерпілих, свідків; продовження вчинення кримінальних правопорушень.

Крім того, слідча суддя вважає за необхідне зазначити, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Слідча суддя зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_16 та переховування його від органів досудового розслідування у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, потерпілих у цьому кримінальному провадженні, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, потерпілими у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків, потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, потерпілих та дослідження їх судом.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків, потерпілих, враховуючи обставини кримінального правопорушення.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України також є доведеним та обґрунтованим, враховуючи дані по особі підозрюваного, який даних про працевлаштування та наявність джерела доходу під час розгляду клопотання слідчому судді не надав, що свідчить про можливість продовження отримання заробітку за обставин, вказаних у підозрі.

Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України під час розгляду клопотання не підтверджений, оскільки не надані докази на підтвердження того, що підозрюваний може впливати на інших невстановлених осіб та повідомляти їх про хід розслідування.

Слідча суддя враховує всі надані дані щодо особи ОСОБА_5 , який не судимий, не працевлаштований, з його слів навчається у ВНЗ, не має на утриманні дітей або інших непрацездатних осіб, неодружений, а посилання на цивільну дружину нічим не підтверджено. Посилання підозрюваного на проведення йому операції на очах не може свідчити щодо неможливості перебування його в умовах тримання під вартою, оскільки медичних документів про відповідне не надано. Також, відомості підозрюваного, що він опікується за бабусею, яка отримує пенсію та має інших родичів та займається збором грошей на ЗСУ (волонтер) нічим не підтверджено та є голослівним.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Слідча суддя вважає, що з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , те, що кримінальне правопорушення вчинене за ч.3 ст. 190, ч.4 ст. 190 КК України, що інкриміноване, вчинене під час дії воєнного стану, а отже у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства так і держави в цілому, сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, в умовах дії воєнного стану на території України.

При цьому слідча суддя зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідча суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню, однак з визначенням застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 121120 грн., та вважає її достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, з врахуванням всіх повідомлених даних по особі підозрюваного.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, за клопотанням підозрюваного.

Однак, слідча суддя вважає, що на цей час існують правові підстави для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 з врахуванням наявних встановлених ризиків, даних про особу підозрюваного, і підстав для визначення іншого запобіжного заходу слідчий суддя не вбачає і не надано даних про такі обставини і самим підозрюваним, і його захисником.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 206, 211, 213, 372, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

Постановив:

Клопотання слідчого, погоджене прокурором по кримінальному провадженню № 0000813 від 13.03.2023 року задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 діб тобто до 09 вересня 2024 року включно.

Визначити ОСОБА_5 суму застави у розмірі 121120 грн., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (код одержувача: 26281249; банк одержувача: ДКСУ м. Київ; МФО одержувача: 820172; р/р. ua0006674 (справа № _____) до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатись із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого судді, суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

- утримуватись від спілкування з потерпілими, свідками, іншими обвинуваченими по даному кримінальному провадженню.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити підозрюваному, що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити заставодавцю, що підозрюваний підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваного; забезпечувати явку, належно повідомленого підозрюваного до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомлення слідчого, прокурора, слідчого судді, суд про причини неявки підозрюваного.

Зобов`язати слідчого слідчого управління Головного управління національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 негайно повідомити близьких родичів підозрюваного ОСОБА_5 про взяття під варту останнього.

Встановити строк дії ухвали до 09.09.2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідча суддя