Справа № 11-1041/11 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія ст. 286 ч.1 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2011 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю прокурора: ОСОБА_5

та адвокатів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу за апеляціями прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, потерпілого ОСОБА_8 , цивільних позивачів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 серпня 2011р.

Цією постановою:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стебника Львівської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

звільнено від покарання за злочин, передбачений ст.286 ч.1 КК України.

Постановлено кримінально справу про обвинувачення ОСОБА_11 за ст.286 ч.1 КК України провадженням закрити внаслідок акту амністії.

Запобіжний захід, підписку про невиїзд, залишено без змін.

Вирішене питання щодо речових доказів.

Постановлено скасувати арешт на будинок ОСОБА_11 , накладений постановою ст. слідчого СВ Дрогобицького МВ ГУМВСУ у Л/О 19.03.2010р.

Цивільний позов ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 до ОСОБА_11 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.

ОСОБА_11 обвинувачується в тому, що він 13.02.2010 року близько 16.00 год. на автодорозі Нижанковичі - Стрий, поблизу с. Брониця Дрогобицького району Львівської області, рухаючись в напрямку м. Дрогобича, керуючи автомобілем "Сітроен С25", реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив порушення п.п. 1.5. ч.1, 1.10, 2.3.б., 11.2, 12.1 Правил дорожнього руху України - на ділянці дороги з двостороннім рухом проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не вибрав безпечної швидкості та не вжив заходів до безпечного руху в межах своєї смуги руху і на 70 км плюс 150 м здійснив виїзд на смугу зустрічного руху. Створивши небезпеку для руху автомобіля "Хюндай Туксон", реєстраційний номер НОМЕР_2 , що рухався в протилежному напрямку під керуванням водія ОСОБА_8 , позбавивши його технічної можливості уникнути зіткнення шляхом своєчасного застосування гальмування, ОСОБА_11 своїми діями спричинив зіткнення транспортних засобів, внаслідок чого водій ОСОБА_8 отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження, а пасажири його автомобіля - ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та малолітня ОСОБА_12 легкі тілесні ушкодження, а малолітній ОСОБА_13 легкі тілесні ушкодження, що викликали короткочасний розлад здоров`я.

На підставі ст. 6 п.4 КПК України, ст. 1 п."в" Закону України "Про амністію" від 08.07.2011 року суд звільнив ОСОБА_11 від покарання за злочин, передбачений ст.286 ч.1 КК України, а кримінальну справу закрив, покликавшись на вчинення ОСОБА_11 злочину з необережності, який не є особливо тяжким та, що на час видання акту амністії на утримані ОСОБА_11 знаходилася дочка, яка не досягла вісімнадцятирічного віку.

В апеляції прокурор просить постанову суду змінити в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону: зазначити в резолютивній частині постанови про звільнення ОСОБА_11 від кримінально відповідальності за злочин передбачений ст. 286 ч.1 КК України, а не про звільнення від покарання, як вказано у постанові суду.

В апеляції потерпілий ОСОБА_8 , цивільні позивачі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 просять постанову суду скасувати, а кримінальну справу скерувати на новий розгляд до суду першої інстанції. В обґрунтування покликаються на незаконність постанови суду. Зазначають, що за наявності обставин до застосування амністії, суду належало довести розгляд справи до кінця та постановити вирок зі звільненням засудженого від покарання. Звільнивши Збіглого від покарання постановою, а не вироком суду, суд допустив істотне порушення вимог КПК та безпідставно залишив без розгляду цивільний позов ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , оскільки застосування акту амністії не звільняє винну особу від обов`язку відшкодувати заподіяну злочином шкоду.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку поданої прокурором апеляції, частково апеляції потерпілого ОСОБА_8 та в заперечення апеляцій цивільних позивачів; потерпілого ОСОБА_8 та його представника - адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляцію потерпілого та цивільних позивачів та заперечили апеляцію прокурора; ОСОБА_11 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляцію прокурора та заперечили апеляцію потерпілого і цивільних позивачів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що подані у справі апеляції підлягають до часткового задоволення.

Суд застосував відносно ОСОБА_11 акт амністії, покликавшись на наявність обставин, передбачених п. "в" ст. 1 Закону України "Про амністію" від 08.07.2011 року, а саме: вчинення з необережності злочину, який не є особливо тяжким та наявності на час видання акту амністії на утримані ОСОБА_11 дочки, яка не досягла вісімнадцятирічного віку.

Статтею 1 п. "в" Закону України "Про амністію" від 08.07.2011р. передбачено застосування амністії щодо осіб, які на день набрання чинності цим законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років /або дітей інвалідів/, за умови, що ці особи не позбавлені батьківських прав.

А тому, застосовуючи положення даної норми Закону, суду належало з`ясувати чи є у ОСОБА_11 діти віком до 18 років та перевірити, чи не позбавлений ОСОБА_11 батьківських прав. Проте, судом дане питання належним чином не перевірялось. Хоча в матеріалах справи є копія свідоцтва про народження дитини ОСОБА_14 /а.с.47/, проте у протоколах судових засідань відсутні відомості про долучення зазначеної копії до матеріалів справи, як і про її огляд /оголошення/ в судовому засіданні. Питання, чи є ОСОБА_11 особою, не позбавленою батьківських прав, судом взагалі не розглядалось, а відповідні документи у справі відсутні. Таким чином, застосувавши акт амністії, суд не перевірив належним чином наявність підстав до його застосування.

Прийнявши постанову про звільнення ОСОБА_15 від покарання та закриття провадження у справі, суд допустився прийняття незаконного, явно суперечливого за своїм змістом рішення, неправильно застосував кримінальний закон і не врахував належним чином вимоги кримінально-процесуального закону та положень ст.6 Закону України "Про амністію" від 08.07.2011 року.

З врахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що прийняте у справі рішення підлягає скасуванню зі скерування справи на новий судовий розгляд.

При новому розгляді справи суду необхідно дотримуватись вимог кримінального та кримінально-процесуального законів, положень Закону України "Про амністію" від 08.07.2011р. з метою постановлення законного та обґрунтованого рішення.

Керуючись ст. ст. 365, 366, 367 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА :

Апеляції прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, потерпілого ОСОБА_8 , цивільних позивачів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 задовольнити частково.

Постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 серпня 2011р. відносно ОСОБА_11 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в цей же суд, в іншому складі суду.

Головуючий:

Судді: