Провадження № 1-кс/638/2779/24
УХВАЛА

Іменем України

19 серпня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання дізнавача Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування № 0000721 від 13.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про арешт майна,

встановив:

До Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання дізнавача Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування № 0000721 від 13.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про арешт майна.

Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні СД ХРУП №3 ГУ Національної поліції в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000721 від 13.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено: 12.08.2024 до Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби " НОМЕР_1 " про те, що 02.07.2024 за адерсою: АДРЕСА_1 не встановлена особа шахрайським шляхом заволодів електричним самокатом.

14.08.2024 було допитано гр. ОСОБА_4 , який повідомив, що 05.08.2024 останньому поступив телефонний дзвінок від ОСОБА_5 , який запропонував купити в нього електричний самокат. В цей же день останній направився до під`їзду ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 де зустрівся з ОСОБА_6 . Він викотив самокат марки «Xiaomi»,чорного кольору, без пошкоджень. В ході розмови ОСОБА_7 запропонував придбати вказаний самокат, на що я і погодився.

ОСОБА_4 написав заяву, що він згоден добровільно видати працівникам поліції електросамокат марки «Xiaomi», чорного кольору, з серійним номером НОМЕР_2 . Та претензій будь якого характеру матеріальних та моральних не має.

14.08.2024 у період часу з 16:30 по 16:55 в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 на першому поверсі Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області, у присутності понятих із застосуванням фотофіксації, дізнавачем СД ХРУП №3 ОСОБА_8 у громадянина ОСОБА_4 було виявлено та вилучено електросамокат, чорного кольору, марки «Xiaomi», з серійним номером НОМЕР_2 . Вказаний предмет був вилучений та опечатані паперовою біркою.

Фактичним володільцем електросамокату, марки «Xiaomi», з серійним номером НОМЕР_2 є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 .

Вилучений предмет визнаний речовим доказом та знаходиться в ХРУП №3 ГУНП в Харківській області.

На час звернення з клопотанням є підстави вважати, що вилучений протоколом огляду місця події від 14.08.2024 у гр. ОСОБА_4 електросамокат, чорного кольору, марки «Xiaomi», з серійним номером НОМЕР_2 зберіг на собі сліди вчинення вказаного кримінального правопорушення - проступку та є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Дізнавач зазначила, що накладення арешту на зазначені речі необхідно для їх збереження, як речових доказів по даному кримінальному провадженню.

Враховуючи те, що вищевказаний вилучений предмет міг зберегти на собі сліди вчинення вказаного кримінального правопорушення - проступку та є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, дізнавач просить клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначене майно.

Дізнавач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, клопотання підтримала в повному обсязі..

Власник майна до суду не з`явився, повідомлявся належним чином.

У зв`язку з неявкою учасників справи відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Суд, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, вважає доводи переконливими, а клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доводи дізнавача підтверджуються матеріалами справи, а саме: витягом з ЄРДР №0000721 від 13.08.2024, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення(або таке, що готується), поясненнями ОСОБА_10 , заявою ОСОБА_11 , протоколом огляду місця події, протоколом допиту свідка, постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання, протоколом огляду предметів, фото-таблицею.

Згідно з ч.1,2 ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якого накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі Бакланов проти Російської Федерації , Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі Фрізен проти Російської Федерації , Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A № 98).

Таким чином, правомірність втручання держави в право на мирне володіння майном у кримінальному провадженні під час застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, повинна бути доведена в суді першої інстанції, а спів розмірність наслідків обмеження права власності бути завданням кримінального провадження, а також можливості застосування найменш обтяжливий спосіб арешту.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Тобто, незастосування тимчасового позбавлення можливості будь-яких осіб відчужувати це майно, може призвести до зникнення, втрати, пошкодження вказаного майна.

Враховуючи вищевикладене, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно, завданням кримінального провадження, суд визнає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.131, 132, 170, 172, 173 КПК України, суддя,-

постановив:

Клопотання дізнавача Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , за матеріалами досудового розслідування № 0000721 від 13.08.2024 року за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене протоколом огляду місця події від 14.08.2024 у гр. ОСОБА_4 електросамокат, чорного кольору, марки «Xiaomi», з серійним номером НОМЕР_2

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали про арешт майна не зупиняє її виконання.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1