Справа № 953/1255/24
н/п 1-кс/953/8332/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2024 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання прокурора у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.06.2023 за № 0000192, прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_2 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Луганськ, громадянина України, такого, що не має освіти, неодруженого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_2

підозрюваний ОСОБА_3

захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4

секретар судового засідання - ОСОБА_5

у с т а н о в и в:

1. Суть питання, що вирішується ухвалою, та встановлені судом обставини.

1.1. Слідчим управлінням ГУНП в Харківській області проводиться досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні № 0000192 від 30.06.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст.190 КК України, на підозрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 на початку квітня 2024 року, знаходячись в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, запропопувала ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та в подальшому не пізніше 20.04.2024 ОСОБА_7 , з якими перебувала у дружніх відносинах, прийняти участь у спільній злочинній діяльності в складі організованої групи з метою систематичного вчинення кримінальних правопорушень.

На вказану пропозицію ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та в подальшому ОСОБА_7 погодилися і висловили бажання вчиняти корисливі злочини на постійній основі у складі організованої групи.

Відповідно до розробленого плану злочинної діяльності, ОСОБА_6 та учасники організованої групи ОСОБА_7 , ОСОБА_3 і ОСОБА_8 , на виконання вказівок останньої, здійснювали телефонні дзвінки на згенерований номер (випадковий набір цифр) будь-якої особи, в ході розмови з якими імітували близьких їм осіб: доньки, сина, онука або онучки, шляхом використання тихого тембру голосу, супроводжуючи це плачем, та звертаючись до співрозмовника проговорюючи слова "мама", "папа", "дедушка" або "бабушка".

Під час розмови ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 чи ОСОБА_8 , повідомляли завідомо неправдиву попередньо вигадану інформацію про нібито виниклі неприємності через негативні події, у зв`язку із випадковим травмуванням сторонньої дитини.

Після того, як потенційна потерпіла особа сприймає дану інформацію як правдиву й достовірну, та проговорює ім`я своєї доньки, сина, онука або онучки, намагаючись тим самим докладніше дізнатися про вказану подію, то ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_3 чи ОСОБА_8 , розуміючи, що особа знаходиться в стані психологічного потрясіння, негайно використовували ситуацію, що склалася, а саме: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 змінували тембр та звичайним голосом представлялися потерпілій особі співробітником поліції, а саме: начальником відділу, в свою чергу ОСОБА_3 чи ОСОБА_8 передавали слухавку ОСОБА_6 або ОСОБА_7 для послідуючого виконання вказаних дій.

У подальшому під час бесіди, ОСОБА_6 чи ОСОБА_7 повідомляли потерпілій неправдиву інформацію стосовно можливого притягнення їх сина, доньки, онука чи онучки до кримінальної відповідальності за нібито спричинення малолітній особі тілесних ушкоджень. Водночас, ОСОБА_6 чи ОСОБА_7 пропонували потерпілій особі варіант вирішення проблеми перед нібито батьками даної малолітньої особи та послідуючого закриття кримінального переслідування шляхом виплати грошової суми (компенсації) у розмірі 2000 доларів США, або в залежності від обставин іншої наявної у потерпілої грошової суми.

При цьому ОСОБА_6 чи ОСОБА_7 для унеможливлення зв`язку потерпілої особи зі своєю донькою, сином, онуком або онучкою під час здійснення шахрайських дій намагалися постійно тримати з нею зв`язок, та зазначали останній про те, що її син, донька, онук чи онучка позбавлені можливості приймати дзвінки на свій мобільний телефон, у зв`язку із перебуванням у відділі поліції.

В свою чергу, ОСОБА_3 , виконуючи відведену йому функції, під час спілкування ОСОБА_6 чи ОСОБА_7 з потерпілою особою, продовжував розмову та представлявся останній нібито батьком потерпілої малолітньої особи, зазначаючи про необхідність виплати додаткової грошової суми для лікування своєї дитини, погрожуючи при цьому кримінальною відповідальністю та тюремним строком відносно його доньки або сина.

Надалі, потерпіла особа, будучи введеною в оману, сприймаючи зазначені обставини як дійсні, перераховувала наявні грошові кошти у національній валюті по курсу НБУ на зазначені ОСОБА_6 чи ОСОБА_7 номери підконтрольних їм банківських карток (рахунків), використовуючи термінали самообслуговування, мобільний додаток та послуги «NovaPay».

Після переведення потерпілою особою грошових коштів на вказані ОСОБА_6 чи ОСОБА_7 банківські рахунки, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , маючи доступ до зазначених банківських рахунків, здійснювали заволодіння грошовими коштами шляхом зняття готівки через банкомат.

У подальшому ОСОБА_6 розподіляла між всіма співучасниками організованої групи отримані від злочинної діяльності грошові кошти.

Вищевказаними діями ОСОБА_3 у складі організованої групи з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_7 шахрайським шляхом заволоділи коштами потерпілих, а саме: ОСОБА_11 , спричинивши майнову шкоду на суму 25000 грн, ОСОБА_12 , спричинивши майнову шкоду на загальну суму 10000 грн, ОСОБА_13 , спричинивши майнову шкоду на суму 38000 грн.

21.06.2024 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24.06.2024 відносно підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у межах строку досудового розслідування по 21.08.2024 (включно), який полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово за адресою: АДРЕСА_3 (з можливістю відвідування найближчого укриття у разі оголошення повітряної загрози).

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25.07.2024 підозрюваному ОСОБА_3 змінено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у межах строку досудового розслідування по 21.08.2024 (включно), який полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово за адресою: АДРЕСА_3 (з можливістю відвідування найближчого укриття у разі оголошення повітряної загрози) на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у межах строку досудового розслідування по 21.08.2024 (включно), який полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово за адресою: АДРЕСА_4 (з можливістю відвідування найближчого укриття у разі оголошення повітряної загрози).

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 16.08.2024 підозрюваному ОСОБА_3 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у межах строку досудового розслідування по 21.09.2024 (включно), який полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово за адресою: АДРЕСА_4 (з можливістю відвідування найближчого укриття у разі оголошення повітряної загрози).

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 18.09.2024 підозрюваному ОСОБА_3 змінено запобіжний захід, застосований ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 24.06.2024, з урахуванням ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25.07.2024, та продовжений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 16.08.2024 у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному залишати житло цілодобово за адресою: АДРЕСА_4 (з можливістю відвідування найближчого укриття у разі оголошення повітряної загрози), на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у межах строку досудового розслідування по 18.11.2024 (включно), який полягає у забороні підозрюваному залишати житло у період часу з 22:00 години до 08:00 години за адресою:АДРЕСА_4 (з можливістю відвідування найближчого укриття у разі оголошення повітряної загрози).

30.09.2024 ОСОБА_3 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому організованою групою.

2. Позиція сторін кримінального провадження у судовому засіданні.

2.1. У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав, яке просив задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

2.2. Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечували.

3. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

3.1. Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, віднесені також запобіжні заходи.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК України.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: (1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; (2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; (3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; (4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; (5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; (6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; (7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; (8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; (9) носити електронний засіб контролю (ч. 5 ст. 194 КПК України).

3.2. Продовження існування ризиків.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, у клопотанні слідчий посилається на наявність ризиків, які свідчать про можливе вчинення ОСОБА_3 дій, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 статті 177 КПК.

3.2.1. Продовження існування ризику переховування від органів досудового розслідування.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

ОСОБА_3 усвідомлюючи реальну можливість та побоюючись отримати значний термін покарання у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

3.2.2. Продовження існування ризику незаконного впливу на учасників у цьому кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

В свою чергу, частиною 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допитусвідка, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.

3.2.3. Продовження існування ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

ОСОБА_3 може перешкоджати збору речових доказів, перешкоджати дачу показань свідками.

3.3. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя не погоджується із доводами сторони обвинувачення про те, що підозрюваний ОСОБА_3 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вказаний ризик не доведено ані слідчим у клопотанні, ані прокурором під час судового розгляду. Навпаки, зі змісту клопотання слідує, що підозрюваний раніше до кримінальної відповідальності не притягався та не судимий. Оскільки у підозрювангої відсутні ознаки прокримінальної поведінки, слідчий суддя зазначає про відсутність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

3.4. Обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання особи під домашнім арештом.

Оцінюючи наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під домашнім арештом, слідчий суддя виходить з того, що органом досудового розслідування доведено існування потреби у подальшому проведенні більшої частини із зазначених ним слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, обсяг яких є доволі значним і проведення/завершення, яких є дійсно необхідним для забезпечення повного та неупередженого досудового розслідування, виявлення і дослідження усіх обставин, які підлягають доказуванню у відповідності до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України.

Разом із цим, слідчий суддя відзначає, що обставинами, які перешкоджали проведенню цих процесуальних дій раніше, є складність кримінального правопорушення, обставини, які не залежать від органу досудового розслідування, а також особливий режим досудового розслідування в умовах воєнного стану.

Слідчий суддя погоджується із доводами сторони обвинувачення про те, що виконання всіх вище перелічених процесуальних та слідчих дій потребує додаткового часу, що охоплений строком досудового розслідування.

4. Висновки за результатами розгляду клопотання.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів про те, що ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися, а ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, відсутній, та існують обґрунтовані обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання підозрюваного під домашнім арештом, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора, оскільки органом досудового розслідування доведено, що зазначені обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного під домашнім арештом із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а також того, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси підозрюваної з метою забезпечення кримінального провадження.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст. 177, 178, 181, 194, 197, 199 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_2 , - задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування по 21.12.2024 (включно), який полягає в забороні підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 (з можливістю відвідування найближчого укриття у разі оголошення повітряної загрози) у період часу з 22:00 години до 08:00 години.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали встановити по 21.12.2024 (включно).

Копію ухвали надіслати для виконання органу поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_3 .

Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених зобов`язань.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1