УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_6 , в рамках кримінального провадження № 0000200 внесеного до ЄРДР 30.09.2024, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красне Горностаївського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_6 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом УСБУ у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000200 від 30.09.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваної ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що 24 лютого 2022 року указом Президента Володимира Зеленського №64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, а Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ. Правовий режим воєнного стану продовжувався неодноразово Указами Президента України, які затверджувались відповідними Законами України та триває на даний час.

Усвідомлюючи всі вказані вище обставини, громадянин України ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою виконання завдання представників іноземної держави - РФ щодо збирання та передачі їм деталізованих даних військового характеру щодо дислокації, чисельності, озброєння, маршрутів пересування сил та засобів Збройних Сил України та інших військових формувань України на території України, а також відомостей щодо об`єктів критичної та цивільної інфраструктури вказаного населеного пункту, їх точного місця розташування та режиму охорони, здійснив перехід на бік ворога - іноземної держави - РФ та її представників у військовій агресії проти України.

Так, ОСОБА_4 , з 30.09.2024 по 11.10.2024, володіючи достовірною та актуальною інформацією розвідувального характеру, надав згоду до збору та передачі інформації розвідувального характеру щодо переміщення, руху та точного розташування сил та засобів Збройних Сил України та інших підрозділів Сил оборони України, з можливістю ідентифікувати їх на місцевості, які в подальшому передавав представнику збройних сил російської федерації для їх використання в інтересах РФ для проведення підривної діяльності проти України.

Для безпосереднього виконання свого злочинного задуму ОСОБА_4 , з метою прихованого обміну інформацією, використовував додаток для обміну миттєвими повідомленнями «Telegram», за допомогою якого передавав зібрану розвідувальну інформацію.

Зокрема, учасник незаконного збройного формування, так званої «ДНР», яке діє на тимчасово окупованій території Донецької області та є складовою частиною ЗС РФ, ОСОБА_8 (позивний « ОСОБА_8 »), використовуючи аккаунт у додатку для обміну миттєвими повідомленнями «Telegram» під іменем «..», зареєстрований за номером мобільного телефону НОМЕР_1 систематично відпрацьовував завдання ОСОБА_4 , який використовував аккаунт під іменем « ОСОБА_10 », зареєстрований за номером мобільного телефону НОМЕР_2 , щодо отримання інформації про переміщення, рух, точне розташування сил та засобів Збройних Сил України та інших підрозділів Сил оборони України, з можливістю ідентифікувати їх на місцевості.

Так, 30.09.2024 під час спілкування ОСОБА_4 передавав ОСОБА_8 інформацію щодо:

- особового складу ІНФОРМАЦІЯ_5 із зазначенням двох одиниць техніки та зенітної установки;

- блок-посту складових ІНФОРМАЦІЯ_6 та відповідає за його охорону із зазначенням кількості особового складу парку Сил оборони України;

- номеру телефону командира складових ІНФОРМАЦІЯ_7.

Далі, 01.10.2024 під час спілкування ОСОБА_4 передавав ОСОБА_8 інформацію щодо:

- номеру телефону жінки - військового, яка територіально знаходиться в м. Дніпро;

- місця розташування з координатами ІНФОРМАЦІЯ_8;

- місця дислокації особового складу ІНФОРМАЦІЯ_9 з підтвердженням розташування геолокацій на карті;

- місце ремонту військової техніки розташоване в ІНФОРМАЦІЯ_10 підтвердженням розташування геолокацій на карті;

- місце дислокації в/ч НОМЕР_3 в АДРЕСА_2 з підтвердженням розташування геолокацій на карті;

- місце розташування ІНФОРМАЦІЯ_2 з підтвердженням розташування геолокацій на карті.

Далі, 02.10.2024 під час спілкування ОСОБА_4 передавав ОСОБА_8 інформацію щодо:

- місце розташування ІНФОРМАЦІЯ_3 з підтвердженням розташування геолокацій на карті;

- місце дислокації тилових частин в АДРЕСА_3 з підтвердженням розташування геолокацій на карті.

Далі, 04.10.2024 під час спілкування ОСОБА_4 передавав ОСОБА_8 інформацію щодо:

- місце дислокації військових підрозділів в АДРЕСА_4 , які повинні передислоковуватись в Харківському напрямку з підтвердженням розташування геолокацій на карті;

- місце зберігання ІНФОРМАЦІЯ_11 з підтвердженням розташування геолокацій на карті.

Далі, 07.10.2024 під час спілкування ОСОБА_4 передавав ОСОБА_8 інформацію щодо:

- місце привозу та зберігання боєприпасів в АДРЕСА_1 з підтвердженням розташування геолокацій на карті;

- місце вивезення боєприпасів в ІНФОРМАЦІЯ_10 підтвердженням розташування геолокацій на карті;

- місце дислокації особового складу складових Сил оборони України в ІНФОРМАЦІЯ_10 підтвердженням розташування геолокацій на карті.

Далі, 08.10.2024 під час спілкування ОСОБА_4 передавав ОСОБА_8 інформацію щодо:

- місце дислокації особового складу ІНФОРМАЦІЯ_12 з підтвердженням розташування геолокацій на карті;

- номер телефону та фото автомобіля начальника поліції з підтвердженням розташування останнього геолокацієй на карті;

- місце розташування магазину, де постійне скупчення особового складу складових Сил оборони України в АДРЕСА_1 з підтвердженням розташування геолокацій на карті.

Далі, 09.10.2024 під час спілкування ОСОБА_4 передавав ОСОБА_8 інформацію щодо:

- місце швартування ІНФОРМАЦІЯ_13 з підтвердженням розташування геолокацій на карті.

Далі, 11.10.2024 під час спілкування ОСОБА_4 передавав ОСОБА_8 інформацію щодо:

- місце розташування ІНФОРМАЦІЯ_14 підтвердженням розташування геолокацій на карті;

- місце розташування ІНФОРМАЦІЯ_15 з підтвердженням розташування геолокацій на карті;

- інформацію щодо перевезення озброєння та місяця скупчення на автошляху ІНФОРМАЦІЯ_4 ) з підтвердженням розташування геолокацій на карті;

- місце складування боєприпасів на території ІНФОРМАЦІЯ_10 підтвердженням розташування геолокацій на карті;

- місце розташування особового складу ЗСУ в АДРЕСА_5 з підтвердженням розташування геолокацій на карті;

- місце розташування особового складу ЗСУ в АДРЕСА_6 з підтвердженням розташування геолокацій на карті;

- місце розташування особового складу ІНФОРМАЦІЯ_16 з підтвердженням розташування геолокацій на карті;

- місце розташування особового складу ЗСУ в АДРЕСА_7 з підтвердженням розташування геолокацій на карті;

- номеру телефону командира роти складових ІНФОРМАЦІЯ_7;

- місце розташування особового складу ЗСУ в АДРЕСА_2 з підтвердженням розташування геолокацій на карті.

За виконання вказаних вище завдань зі збору інформації та їх передання, ОСОБА_4 отримав від ОСОБА_8 грошовий переказ на банківську карту НОМЕР_4 у сумі 555 грн 05 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України - державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, у формі надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану.

17 жовтня 2024 року ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та 18 жовтня 2024 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 17.10.2024;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 17.10.2024, та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя зобов`язаний в сукупності дослідити всі обставини, у тому числі те, що підозрюваний

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, який становить значну суспільну небезпеку, особливо в умовах повномасштабної збройної агресії рф проти України.

Санкцією ч. 2 ст. 111 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі.

Крім того, слід врахувати те, що підозрюваний має розвинуті зв`язки із представниками держави-агресора, і з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи, може виїхати за межі України, в тому числі, на непідконтрольні на даний час Україні території, а тому перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також продовжити вчинення аналогічного кримінального правопорушення, оскільки має стійкі контакти з представниками рф та, зважаючи на той факт, що рф продовжує на території України повномасштабну збройну агресію, що може призвести до подальшої шкоди національним інтересам та обороноздатності України та свідчить про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог пункту 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Крім цього, ч.6 ст.176 КПК України встановлено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначати розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-3, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Беручи до уваги тяжкість злочину, значну суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та дію воєнного стану на всій території України, визначення застави будь-якого розміру не забезпечить належного виконання покладених на підозрювану ОСОБА_4 обов`язків та не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи відсутність можливості запобігання цим ризикам шляхом обрання більш м`якого запобіжного заходу, слідчий просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, слідчому судді пояснив, що по кримінальному провадженні існує ризик, зокрема те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні частково визнав вину у даному кримінальному правопорушенні, виразив незгоду із прокурором в частині визначення ризику який полягає у продовженні вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Адвокат ОСОБА_5 при вирішенні питання про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави поклався на розсуд суду.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не одружений, раніше не судимий, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання позбавленням волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна. Разом із тим, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України - обґрунтована.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме - тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

Слідчий суддя вважає обґрунтованим застосування запобіжного заходу до підозрюваної в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України, тому слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення підозрюваному розміру застави.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176 - 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 309, 400 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 23 годин 15 хвилин 16 грудня 2024 року (відповідно до протоколу затримання).

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 16 грудня 2024 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя