Провадження № 1-кс/752/6012/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві, клопотання заступника начальника слідчого відділення відділу поліції (з обслуговування мікрорайонів «Теремки-1» та «Теремки-2») Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002108 від 13.07.2024 , відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вольногорськ Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, неодруженого, не працюючого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання заступника начальника слідчого відділення відділу поліції (з обслуговування мікрорайонів «Теремки-1» та «Теремки-2») Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0002108 від 13.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України. Клопотання погодив прокурор Голосіївської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим відділом Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002108 від 13.07.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, у невстановлений досудовим розслідуванням місці, у ОСОБА_5 , спільно з ОСОБА_8 та невстановленою досудовим розслідуванням особою, виник спільний злочинний умисел направлений на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, в ході чого останні, переслідуючи корисливі мотиви, вступили в злочинну змову, попередньо розподіливши між собою ролі.

Так, під час спілкування в месенджері «Телеграм» невстановлена досудовим розслідуванням особа, під ім`ям « ОСОБА_9 » з контактним номером телефону НОМЕР_1 , яка координувала дії ОСОБА_5 та ОСОБА_8 повідомляла останнім назви та розташування об`єктів, які було поставлено за мету пошкодити шляхом підпалу, за отримання грошової винагороди.

08.07.2024 року о 21 год. 35 хв. ОСОБА_8 , у месенджері «Телеграм» отримав смс-повідомлення від особи на ім`я « ОСОБА_9 » із зазначенням квартирного приміщення № НОМЕР_2 , що розташовано за адресою: АДРЕСА_3 , яке на підставі права власності належить ОСОБА_10 , в якому проживав ОСОБА_11 , як такого, яке необхідно пошкодити шляхом підпалу. В подальшому, отримавши вищевказане повідомлення месенджері «Телеграм» ОСОБА_8 , відповідно до відведеної йому року, у проміжок часу 09.07.2024 року по 12.07.2024 року, неодноразово прибував до вказаної адреси, з метою фіксування точного розташування квартири, поверху, доступу до будинку.

З метою реалізації спільного злочинного умислу ОСОБА_12 спільно з ОСОБА_8 , 12.07.2024 року, у вечірній час доби, більш точного часу встановити в ході досудового розслідування не представилось можливим, прибули до житлового комплексу «Кришталеві джерела», який розташований по вул. Метрологічна у м. Києві. Надалі ОСОБА_8 , відповідно до відведеної йому ролі, користуючись відсутністю електричного живлення та несправністю в цей час електронно-магнітних замків, якими оснащенні вхідні двері вище вказаного житлового комплексу, шляхом вільного доступу провів ОСОБА_5 на територію житлового комплексу «Кришталеві джерела», та в подальшому до приміщення другого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , тримаючи при собі автомобільну гуму та невідому легкозаймисту речовину.

Надалі 12.07.2024 року близько о 22 год. 27 хв. ОСОБА_8 відповідно до відведеної йому ролі, виконавши всі необхідні дії, за допомогою автомобіля таксі покинув місце вчинення кримінального правопорушення. В цей час, ОСОБА_5 , відповідно до відведеній їй ролі, залишився на території житлового комплексу «Кришталеві джерела», поблизу другого під`їзду будинку №40-Б. Надалі, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 13.07.2024 року 03 год. 45 хв. ОСОБА_5 , відповідно до відведеної йому ролі, будучи без принциповим до наслідків злочинних дій, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер цих діянь, матеріальних збитків, які можуть бути завдані потерпілій особі, діючи умисно, з метою реалізації спільного злочинного умислу, перебуваючи на другому поверсі будинку АДРЕСА_3 , поблизу вхідних дверей до квартирних приміщень АДРЕСА_4 за допомогою невстановленої досудовим розслідуванням легкозаймистої речовини, здійснив підпал гумового колеса, внаслідок чого відбулось задимлення під`їзду № 2 вказаного житлового будинку, та загорання дверей до квартирного приміщення АДРЕСА_5 , яке на праві власності належить ОСОБА_13 , та квартирного приміщення АДРЕСА_6 , яке на праві власності належить ОСОБА_10 , після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

23.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

На обґрунтування необхідності застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий посилається на ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Зазначає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування; виключно застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечив проти клопотання. Зазначив про необґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки долучені до клопотання відомості на обґрунтування підозри, зокрема протоколи допитів свідків, не свідчать про винуватість ОСОБА_5 . Також захисник вказав про необґрунтованість та недоведеність ризиків, про існування яких стверджує слідчий у клопотанні. Крім того, захисник зазначив, що в клопотанні необґрунтовано неможливість застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника, свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не визнав, просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Встановлено, що слідчим відділом Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0002108 від 13.07.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

23.07.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України.

Отже, відповідно до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження встановлені ст. 132 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо обґрунтованості підозри.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтована підозра», при оцінці цього питання слід звернутись до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошується, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Підставами для обґрунтованої підозри про те, щоОСОБА_5 вчинив зазначене кримінальне правопорушення, є відомості, які містяться в наданих слідчому судді копіях матеріалів кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, є доведеною, тобто зазначені у клопотанні слідчого обставини і додані до нього матеріали кримінального провадження у своїй сукупності підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, щоОСОБА_5 міг вчинити зазначений вище злочин.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дійОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчиненняОСОБА_5 вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому.

Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюванийОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованим з таких підстав.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, який у відповідності до положень ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років. Вказана обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Зазначене узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Слідчий суддя, враховуючи тяжкість та характер злочину у вчинені якого підозрюєтьсяОСОБА_5 , обставини вчинення інкримінованого йому злочину, особу підозрюваного, не виключає, що підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності зможе здійснити дії з метою переховування від органів досудового розслідування та/або суду.

Прокурором також обґрунтовано наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

При оцінці зазначеного ризику, слідчий суддя враховує встановлений нормами КПК України порядок безпосереднього сприйняття судом показів від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, із забезпеченням права підозрюваного, обвинуваченого на одночасний та перехресний допит. Так, суд під час судового провадження може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо сприймав, отримав усно від свідків (ст. 23 КПК України). Тобто ризик незаконного впливу на свідків існує як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показів від свідків та дослідження їх судом.

Отже, на даний час існує загроза того, що підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на вплив у позапроцесуальний спосіб на свідків з метою надання ними органу досудового розслідування недостовірних показань щодо участі та ролі ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення або відмови від надання показань для уникнення останнім кримінальної відповідальності.

Оцінюючи наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує спосіб та обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення.

Також слідчий суддя зважає на відомості про те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, а саме:

-02.06.2016 року вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська, за ч. 3 ст. 185 КК України, засуджений до позбавлення волі на строк 3 роки;

-08.06.2017 року вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, за ч. 3 ст. 185 КК України, засуджений до позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці;

-05.07.2018 року вироком Індустріального районного суду міста Дніпропетровська, за ч. 3 ст. 185 КК України, засуджений до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

-26.11.2018 року вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, засуджений до позбавлення волі на строк 3 роки 8 місяців;

-08.07.2021 року вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, засуджений до позбавлення волі на строк 4 роки;

-12.09.2023 року вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя, за ч. 3 ст. 185 КК України, засуджений до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 призначено остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, 3 місяці, 17 днів, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України вважається таким, що відбув покарання повністю.

Враховуючи наведене вище, на переконання слідчого судді, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення є доведеним.

Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя крім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, також на виконання вимог ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами матеріалів враховує такі обставини: вік та стан здоров`я підозрюваного; сімейний стан (неодружений, на утриманні малолітніх дітей чи непрацездатних осіб не має); майновий стан (не працюючий); раніше судимий.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого злочину та доведених стороною обвинувачення ризиків, відомостей щодо особи підозрюваного, на даному етапі кримінального провадження, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості даного кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою прокурором доведено наявність обставин, які у своїй сукупності свідчать про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання доведеним ризикам буде недостатнім, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть в повній мірі запобігти зазначеним вище ризикам і забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

За таких обставин, оскільки прокурором доведено обставини, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість клопотання слідчого і наявність підстав для застосування щодо підозрюваногоОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком на 57 діб, а саме по 17.09.2024 включно.

Керуючись статтями 32, 110, 131, 132, 176-178, 183-184, 193, 194, 206, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, строком на 57 діб, а саме по 17.09.2024 року, включно.

Підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти під варту в залі судового засідання.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Голосіївської окружної прокуратури м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту проголошення безпосередньо до Київського апе ляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1