Справа № 296/7704/24
УХВАЛА

Іменем України

22 серпня 2024 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м.Житомира ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі клопотання слідчого у кримінальному провадженні - старшого слідчого ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого на посаді заступника директора Житомирського агротехнічного фахового коледжу, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, в якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.

У провадженні СУ ГУ Національної поліції в Житомирській області перебувають матеріали досудового розслідування відомості щодо яких внесено до ЄРДР за №0000538, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.07.2024 року близько 14 год. ОСОБА_7 (залучений до конфіденційного співробітництва у межах кримінального провадження до проведення НСРД) перебуваючи у приміщенні Житомирського агротехнічного фахового коледжу, за адресою: м. Житомир, вул. Покровська, 96, з метою отримання консультацій про можливість вступу до Житомирського агротехнічного фахового коледжу у 2024, на денну форму навчання, для здобуття освітнього ступеня, що є вищим за раніше ним здобутий, визначений частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», звернувся до завідувача навчальною практикою та працевлаштування Житомирського агротехнічного фахового коледжу ОСОБА_8 .

Під час розмови ОСОБА_8 , зрозумів намір ОСОБА_7 вступити до навчального закладу, з метою отримання довідки про здобувача освіти, сформованої в Єдиній держаній електронній базі з питань освіти для отримання відстрочки від проходження військової служби.

В цей час та у цьому ж місці у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на пособництво у вимаганні та одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірної вигоди - дій, з використанням наданого їй службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, шляхом організації зустрічі з керівництвом Житомирського агротехнічного фахового коледжу, які в тому числі входять до приймальної комісії коледжу.

З метою реалізації свого злочинного умислу, у невстановлений в ході досудового розслідування час, день та місці завідувач навчальною практикою та працевлаштування Житомирського агротехнічного фахового коледжу ОСОБА_8 вступив у злочинну змову з головою приймальної комісії Житомирського агротехнічного фахового коледжу - ОСОБА_9 та заступником приймальної комісії - ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, виконуючи роль пособника, 26.07.2024 року близько 10 год. 40 хв. ОСОБА_8 перебуваючи у приміщенні Житомирського агротехнічного фахового коледжу, за адресою: м. Житомир, вул. Покровська, 96 , організував зустріч ОСОБА_7 з директором Житомирського агротехнічного фахового коледжу ОСОБА_9 , а саме провів його до службового кабінету директора Житомирського агротехнічного фахового коледжу ОСОБА_9 .

В подальшому, 26.07.2024 року близько 11 год. 30 хв., ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, прийшов до службового кабінету ОСОБА_9 , та в цей час, місці та за вказаних обставин ОСОБА_9 , будучи службовою особою, яка виконує організаційно-розпорядчі функції у присутності заступника директора ОСОБА_5 , повідомив ОСОБА_7 про можливість вступу до Житомирського агротехнічного фахового коледжу, на денну форму навчання, для здобуття ним освітнього ступеня, що є вищим за раніше здобутий рівень освіти визначений частиною другою статті 10 Закону України «Про освіту», та в подальшому отримати довідку про здобувача освіти, сформовану в Єдиній держаній електронній базі з питань освіти, за надану йому через заступника директора неправомірну вигоду, у розмірі 1000 доларів США, що є обов`язковою вимогою, для отримання довідки.

Реалізуючи спільний умисел, в ході розмови ОСОБА_9 висунув вимогу про необхідність передачі грошових коштів заступнику директора ОСОБА_5 , забезпечивши собі опосередкований контакт між надавачем і одержувачем неправомірної вигоди та забезпечив можливість уникнути безпосереднього з ним спілкування, і як наслідок, можливого викриття у вчиненні кримінального правопорушення.

Зміст розмови, висловлена вимога, посада ОСОБА_9 та пов`язані з нею можливості змусили ОСОБА_7 погодитись на злочинну вимогу ОСОБА_9

29.07.2024 близько 12 год. 35 хв. під час безпосередньої зустрічі у приміщенні службового кабінету Житомирського агротехнічного фахового коледжу в м. Житомирі , по вулиці Покровська, 96, заступник директора ОСОБА_5 діючи в рамках єдиного спільного умислу з директором Житомирського агротехнічного фахового коледжу ОСОБА_9 та завідувачем навчальної практикою та працевлаштування Житомирського агротехнічного фахового коледжу ОСОБА_8 отримав від ОСОБА_7 неправомірну вигоду для себе та третіх осіб в розмірі 1000 (одна тисяча) доларів США, з метою сприяння у вступі до Житомирського агротехнічного фахового коледжу.

В подальшому, в обхід процедури конкурсу, яка визначена Правилами та Порядком прийому на навчання до Житомирського агротехнічного фахового коледжу у Електронному кабінеті вступника Єдиної державної електронної бази з питань освіти, яка діє на підставі постанови Кабінету міністрів України № 752 від 13 липня 2011 року, ОСОБА_7 , 08.08.2024 рекомендовано до зарахування до Житомирського агротехнічного фахового коледжу на денну форму навчання на базі ОКР «Кваліфікований робітник», за освітнім ступенем «Фаховий молодший бакалавр» за спеціальністю «141 Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка».

За вказаних обставин, 10.08.2024р. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

За таких обставин ОСОБА_5 , підозрюється в проханні, поєднаному з вимаганням та одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе та третьої особи за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду - дії, з використанням наданого їй службового становища, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Слідчий стверджує, що метою застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідність запобігання наявних ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор та слідча клопотання підтримали та просили його задовольнити з підстав викладених у клопотанні.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечив щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказав, що на утриманні підозрюваного перебуває двоє неповнолітніх дітей, дружина та мати інвалід І групи. Просив обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку захисника. Вказав, що не має мети переховуватись від органів досудового розслідування.

Заслухавши прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають підстави вважати, що дане клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч.1 ст.183 КПК України).

Частиною 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч.4 ст.194 КПК України).

З огляду на матеріали клопотання ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, що підтверджується доказами.

Обґрунтовуючи ризик переховування від слідства та суду слідчий у клопотанні та прокурор у судовому засіданні зіслались виключно на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення.

Разом з тим, оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58).

На переконання слідчого судді матеріали клопотання, дані про особу підозрюваного та його процесуальну поведінку на даному етапі досудового розслідування свідчить про те, що ризик переховування від слідства та суду є малоймовірним.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_5 займаючи посаду заступника директора Житомирського агротехнічного фахового коледжу та заступника голови Приймальної комісії перебуваючи на робочому місці, безпосередньо має доступ до документації щодо вступу та іншої службової документації, а також як керівник може впливати на підлеглих у навчальному закладі де працює, а тому може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджується обставинами вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

На думку суду, перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, в тому числі з іншими невстановленими на даний час особами причетними до вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 може вчиняти спроби знищити, сховати, спотворити речові докази, які наразі не перебувають у розпорядженні органу досудового розслідування (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України).

При цьому, суд не виключає ризики визначені п. 3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_5 займаючи посаду заступника директора Житомирського агротехнічного фахового коледжу та перебуваючи на робочому місці, може впливати на підлеглих у навчальному закладі де працює, а тому може здійснити негативний вплив на підлеглих, які підлягають допиту.

Слідчим у клопотанні, а прокурором у судовому засіданні доведено, що підозрюваний може вчиняти спроби спілкуватися із співучасниками, у тому числі дистанційно, використовуючи досягнення науки і техніки у сфері інформаційних та телекомунікаційних технологій, та повідомляти останнім про докази, які перебувають у розпорядженні органів слідства, про необхідність знищити та приховати інші докази, про існування яких стороні обвинувачення наразі не відомо.

На переконання суду, доводи сторони обвинувачення про ризики вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, ґрунтується виключно на припущеннях.

Відповідно до ч.1 ст.178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Оцінюючи в сукупності тяжкість та обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного, який офіційно працевлаштований, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей та мати інваліда І групи, позитивну характеристикумза місцем роботи, а також процесуальну поведінку, слідчий суддя вважає, що застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою не викликано об`єктивною необхідністю і не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи зазначені вище обставини, на думку слідчого судді наявні підстави вважати, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час відповідає особі підозрюваного, буде співмірним з існуючими ризиками і зможе забезпечити належне виконання останнім процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На викладеного, керуючись ст.ст. 181, 183, 184, 193, 194, 196, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування, тобто до 19.10.2024 включно, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у визначений період доби - з 22:00 год. по 06:00год. наступного дня.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні процесуальні обов`язки:

1) заборонити залишати житло за адресою проживання: АДРЕСА_2 без дозволу слідчого та/або прокурора у визначений період доби - з 22:00 год. по 06:00год. наступного дня.;

2) прибувати за кожною вимогою суду та органу досудового розслідування;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками та підозрюваними у вказаному кримінальному провадженні щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення;

5) здати на зберігання до органу досудового розслідування свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, яка перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали доручити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчих у провадженні яких перебуває дане кримінальне провадження.

Визначити строк дії обов`язків до 19.10.2024 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1