Справа №705/746/24
1-кп/705/789/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2024 Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань в режимі відеоконференції кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Миронівка Миронівського району Київської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні має малолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 18.12.2023, близько 09 години 40 хвилин, у світлу пору доби, в умовах достатньої видимості, керуючи автомобілем «MERCEDES SPRINTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі сполученням Київ-Одеса, в напрямку м. Києва, в порушення вимог п.п. 2.3. б); 10.1., 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, був не уважний, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, перед зміною напрямку свого руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості не врахував дорожню обстановку щоб мати змогу постійно контролювати рух та безпечно керувати ним, на 211 км. вказаної автодороги, поблизу м. Умань, на території Уманського району Черкаської області, здійснив виїзд на праве асфальтоване узбіччя де допустив наїзд на нерухомі перешкоди у вигляді вантажних автомобілів «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричепом «SCHWARZMULLER», реєстраційний номер НОМЕР_3 та «DAF», реєстраційний номер НОМЕР_4 з напівпричепом «GENERAL TRAILERS», реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Унаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир пасажирського сидіння автомобіля «MERCEDES SPRINTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до висновку експерта № 05-7-02/397 від 19.12.2023 помер у КНП «Уманської ЦРЛ» 18.12.2023 в результаті отриманих ним тілесних ушкоджень у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з переломами кісток основи та склепіння черепа, крововиливами під м`які над та під тверді мозкові оболонки з травматичним набряком-набуханням та забоєм-розміченням головного мозку. Вказані ушкодження утворились в результаті дії твердих тупих предметів, можливо в час та при обставинах вказаних в постанові (ДТП 18.12.2023) і носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_6 .

Порушення правил безпеки дорожнього руху водієм автомобіля «MERCEDES SPRINTER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , а саме вимог пп. 2.3. б); 10.1., 12.1 Правил дорожнього руху, відповідно до висновку експерта № СТ/015Е-24 від 23.01.2024, знаходяться в причинному зв`язку з виникнення даної дорожньотранспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілого ОСОБА_6 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним обставинам вчинення кримінального правопорушення. Пояснив, що дійсно 18 грудня 2023 року близько 10 години ранку, рухаючись на автомобілі Мерседес по трасі до м. Києва, на дорожній ділянці поблизу міста Умані, намагаючись здійснити обгін транспортних засобів, які рухалися попереду, здійснив виїзд на праве асфальтове узбіччя та врізався у вантажівку з причепом, яка стояла на узбіччі. Від удару пасажир його автомобіля, який сидів на передньому пасажирському сидінні, ОСОБА_6 отримав дуже багато тілесних ушкоджень від яких помер у лікарні. Розуміє тяжкість вчиненого, щиро розкаюється, відшкодував потерпілій, сестрі померлого завдану моральну та матеріальну шкоду. Просить суд суворо його не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, його покази відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють та не оспорюють зміст обставин вчиненого кримінального правопорушення, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_4 його вина у вчиненні кримінального правопорушення, повністю підтверджується доказами, добутими на досудовому розслідуванні та перевіреними в суді у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами, що перевірені та оцінені судом згідно вимог КПК України, суд приходить до висновку про доведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд керується положеннями ст. ст. 65-67 КК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. п. 20, 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» у кожному випадку призначення покарання за частинами 1 та 2 ст. 286 КК України необхідно обговорювати питання про доцільність застосування до винного додаткового покарання позбавлення права керувати транспортними засобами.

При призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Обираючи вид та міру покарання суд, керуючись ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд приймає до уваги, що скоєне ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, відповідно до ст.12 КК України, є тяжким необережним злочином. Також суд враховує, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та не має судимості.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні покарання суд також враховує думку потерпілої ОСОБА_7 , яка претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого та не наполягає при призначенні йому покарання, на реальному позбавленні волі.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, а також ту обставину, що внаслідок порушення обвинуваченим вимог Правил дорожнього руху настали наслідки у виді смерті потерпілого ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне у даному випадку призначити ОСОБА_4 основне покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років з додатковим покаранням у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 2 роки, що, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Також суд, враховуючи характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, повне визнання ним вини та його відношення до наслідків вчиненого, відсутність обставин, які обтяжують покарання, доходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства із застосуванням положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 під час судового розгляду не обирався та підстав для його застосування до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

У кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням судових експертиз, а саме: за проведення судової експертизи технічного стану транспортного засобу (висновок експерта № СТ-014Е-24 від 22.01.2024, сплачено в ході досудового розслідування) 4779,60 грн. та за проведення комплексної судової транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи (висновок експерта № СТ/015Е-24 від 23.01.2024, сплачено в ході досудового розслідування) у розмірі 4301,64 грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави за правилами ст. 124 КПК України, оскільки вони витрачені на доведення його вини.

Разом з цим, обвинуваченим ОСОБА_4 вказані процесуальні витрати добровільно сплачені під час досудового розслідування кримінального провадження, що підтверджується квитанціями № 0.0..1 від 05.01.2024 та № 0.0..1 від 05.01.2024 відповідно, а тому підстав для їх стягнення з обвинуваченого на користь держави суд не вбачає.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.12.2023 накладено арешт на автомобіль «MERCEDES SPRINTER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_8 .

За змістом ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ураховуючи ту обставину, що судом не призначено ОСОБА_4 покарання у виді конфіскації майна, вищевказаний речовий доказ не підлягає спеціальній конфіскації та на час ухвалення вироку відпала потреба в подальшому застосуванні арешту на вищевказаний автомобіль, суд дійшов висновку про необхідність скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.12.2023 у справі № 711/9522/23.

У кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_7 був заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

В подальшому потерпіла в судовому засіданні просила залишити її позов без розгляду, оскільки обвинувачений добровільно сплатив їй як матеріальну, так і моральну шкоду, тому будь-яких претензій матеріального та морального характеру вона до нього не має.

Згідно ч. 1 ст. 128 КК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За приписами п.1 ч.2 ст.49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу

Відповідно до ч.7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведені приписи закону, суд вважає, що заява потерпілої про відмову від позову підлягає задоволенню, а заявлений нею цивільний позов слід залишити без розгляду.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 100, 349, 368-370, 373, 374, 393 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Скасувати арешт автомобіля «Mercedes Sprinter», р.н. НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 20.12.2023.

Речові докази:

- автомобіль «Mercedes Sprinter», р.н. НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_8 .

Цивільний позов ОСОБА_7 залишити без розгляду.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1