Провадження 1-в/524/249/24
УХВАЛА

29.10.2024 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Кременчуцька виховна колонія» - ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці клопотання Державної установи «Кременчуцька виховна колонія» щодо приведення вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 07.04.2022 року та вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 28.09.2022 року відносно ОСОБА_6 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року та вирішення питання призначення остаточної міри покарання за вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 03.02.2023 року,

ВСТАНОВИВ:

До Автозаводського районного суду м. Кременчука надійшло вищевказане клопотання, яке обґрунтовано тим, що ОСОБА_6 відбуває покарання на підставі вироку Ладижинського міського суду Вінницької області від 03.02.2023 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України з частковим складанням покарань, призначених за даним вироком та вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 28.09.2022 року і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на 5 ( п`ять ) років 2 (два) місяці.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання остаточно призначеного за даним вироком зараховано строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 25.09.2022 року по день набрання вироком законної сили.

Крім того, ОСОБА_6 засуджений 07.04.2022 року Тульчинським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.

28.09.2022 року ОСОБА_6 засуджений Тульчинським районним судом Вінницької області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 07.04.2022 року ОСОБА_6 вчинив 17.10.2021 року кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України, чим завдав збитки на загальну суму 800,0 грн.

Згідно вироку Тульчинського районного суду Вінницької області від 28.09.2022 року ОСОБА_6 вчинив ряд кримінальних правопорушень, а саме:

- 31.05.2022 року кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, чим завдав збитки на загальну суму 703,5 грн.

- 06.06.2022 року кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, чим завдав збитки на загальну суму 1681, 0 грн.

- 18.06.2022 року кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, яким завдав збитки на суму 1150,0 грн.

- 19.06.2022 року кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 185 КК України, яким завдав збитки на суму 400,0 грн.

Вартість викраденого ОСОБА_6 майна, за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 07.04.2022 року складала за епізодом крадіжки 17.10.2021 року - 800 грн., що є меншим двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення.

Вартість викраденого ОСОБА_6 майна за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 28.09.2022 року складала за епізодом крадіжки 31.05.2022 року 703,05 грн., від 06.06.2022 року 1681 грн., від 18.06.2022 року 1150 грн., від 19.06.2022 року - 400 грн., що є меншим двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінальних правопорушень.

У зв`язку з декриміналізацією вчинених засудженим ОСОБА_6 вище перелічених діянь на підставі ст.5, ч. 3 ст.74, п.13 ч. 1 ст.537, п. 2 ч. 2 ст.539 КПК України начальник державної установи «Кременчуцька виховна колонія» звернувся до суду з цим клопотанням.

Представник державної установи «Кременчуцька виховна колонія» та засуджений клопотання підтримали.

Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання.

Захисник засудженого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_5 також підтримав клопотання і просив його задовольнити.

Заслухавши представника установи виконання покарання, захисника, з`ясувавши думку засудженого та прокурора, перевіривши матеріали особової справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що у державній установі «Кременчуцька виховна колонія» відбуває покарання вихованець ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Мирнопілля, Арцизького району, Одеської області та мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з неповною середньою освітою.

Раніше судимий: 07.04.2022 року Тульчинським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік.

28.09.2022 року ОСОБА_6 засуджений Тульчинським районним судом Вінницької області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.. 71 КК України призначено покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі

Засуджений: 03.02.2023 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України з частковим складанням покарань, призначених за даним вироком та вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 28.09.2022 року і остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі 5 ( п`ять ) років 2 (два) місяці.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпунктом 169.1.1.пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2270 грн.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2481 грн.

Таким чином, відповідно до статті 51 КУпАП (в редакції закону станом на 09 серпня 2024 року), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення, тобто станом на 2021 рік, не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2270 грн., 2022 рік, не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 2481 грн.

Внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія цього Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Частиною першою статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу, що визначено положеннями статті 74 КК України.

Пункт 13 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачає, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3статті 74 Кримінального кодексу України.

Суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Частина 2 ст.74 КК встановлює кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

Таким чином, зважаючи на викладене вище, на даний час у суду є всі підстави звільнити засудженого ОСОБА_6 , від невідбутої частини основного покарання призначеного вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 07.04.2022 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 28.09.2022 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Внаслідок звільнення від покарання за вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 28.09.2022 року (які у даному конкретному випадку декриміналізовано), підстави для застосування у вироку Ладижинського міського суду Вінницької області від 03.02.2023 року положень ч. 4 ст. 70 КК України та часткового складання покарань за вироком від 28.09.2022 року перестають існувати.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX, на підставі ч. 1 ст. 5 та ч. ч. 2, 3 КК України, суд вважає клопотання Державної установи «Кременчуцька виховна колонія» таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74, ст. ст. 536, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника державної установи «Кременчуцька виховна колонія» - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від покарання, призначеного вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 07.04.2022 року за ч. 3 ст. 185 КК України у виді трьох років позбавлення волі, із звільненням від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків відповідно до п. 1, п. 2 ч.1 ст. 76 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 від покарання, призначеного вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 28.09.2022 року за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України у виді п`яти років 1 місяця позбавлення волі, відповідно до п. 1, п. 2 ч.1 ст. 76 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Привести вирок Ладижинського міського суду Київської області від 03.02.2023 року у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Виключити з вироку Ладижинського міського суду Київської області від 03.02.2023 року, яким ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України на 5 (п`ять ) років 2 (два) місяці, вказівку на застосування ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання вироків, у зв`язку з декриміналізацією вчинених ОСОБА_6 злочинів за вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 28.09.2022 року.

Вважати ОСОБА_6 засудженим вироком Ладижинського міського суду Вінницької області від 03.02.2023 року до покарання за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 місяць.

Роз`яснити засудженому, що при звільненні від покарання або його частини, що їх особа законно відбула на підставі вищевказаного вироку суду до декриміналізації злочину, понесені особою правообмеження не підлягають відшкодуванню чи компенсації.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим у той же строк, з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_7