03.10.2024
Справа № 331/7237/23
Провадження № 1-і/331/1/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 по об`єднаному кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000346 від 18.09.2023 року, за № 0000009 від 02.01.2024 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 днів, посилаючись на те, що підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається, оскільки ризики не зменшились, а підстави, за яких було обрано запобіжний захід не змінились.

В судовому засіданні прокурор вказане клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні.

Захисник адвокат ОСОБА_5 в задоволенні вказаного клопотання просив відмовити, посилаючись на те, що ризики, зазначені органом досудового розслідування, нічим не підтверджені. Обвинувачений ОСОБА_4 неухильно дотримувався умов запобіжних заходів, які діяли відносно нього по тим кримінальним провадженням, які знаходяться на розгляді інших судів м. Запоріжжя. Обвинувачення не доведено, тому просив застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контрою, або альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, який забезпечить дотримання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника, в задоволенні клопотання прокурора просив відмовити.

Заслухавши клопотання прокурора, з`ясувавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

В провадженні судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_6 перебуває об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000346 від 18.09.2023 року, за № 0000009 від 02.01.2024 року відносно ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_7 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 309 КК України, ОСОБА_8 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 146 КК України.

По вказаному кримінальному провадженню проведено підготовче судове засідання та призначено судовий розгляд.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.08.2024 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, термін дії якої закінчується 04.10.2024 року.

26.09.2024 року прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з письмовим клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без можливості внесення застави.

Як слідує зі змісту доповідної помічна судді ОСОБА_9 , суддя ОСОБА_6 з 09.09.2024 року по 08.10.2024 року перебуває на лікарняному.

З огляду на викладене, суддя ОСОБА_6 позбавлена можливості розглянути вказане клопотання до закінчення строку дії ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.08.2024 року про тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою.

Разом з тим, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан в Україні на 30 діб, період якого в подальшому був продовжений згідно зі змістом відповідних нормативних актів до 09 листопада 2024 року.

У відповідності до ч. 4 ст. 331 КПК України, у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в умовах воєнного стану продовження строку тримання під вартою здійснюється у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу.

Частиною 6 статті 615 КПК України визначено, що у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Однак, частину шосту статті 615 КПК України визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 8-р(II)/2024 від 18.07.2024. Частина шоста статті 615 утрачає чинність через три місяці з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення.

З наведено слідує, що положення ч. 6 ст. 615 КПК України не можуть бути застосовані судом при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Разом з тим, відповідно до п. 2.3.17. Положення про автоматизовану систему документообігу суду від 02 квітня 2015 року № 15 (зі змінами та доповненнями), збори суддів відповідного суду мають право розглядати питання щодо настання обставин, які унеможливлюють участь судді у розгляді судових справ, що може мати наслідком порушення строку розгляду судових справ, передбаченого відповідним процесуальним законом.

Ураховуючи вищевикладене, рішенням зборів суддів Жовтневого районного суду м. Запоріжжя № 13 від 26.09.2024 року, клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 передано до кримінальної канцелярії Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, для здійснення його реєстрації в обліково-інформаційній картці автоматизованої системи документообігу суду на заяву, клопотання у кримінальних справах за індексом «1-і» з проведенням автоматизованого розподілу справи відповідно до встановленої спеціалізації «Клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу під час судового провадження (1-і)» та зазначенням в обліково-інформаційній картці раніше присвоєного автоматизованою системою документообігу суду єдиного унікального номеру справи № 331/7237/23.

Згідно з ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до положень ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, вказавши крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Якслідує зі змісту обвинувального акта, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні двох епізодів особливо тяжких злочинів та одного епізоду нетяжкого злочину. Обвинувачений не має стійких соціальних зв`язків, не одружений, дітей на утриманні не має, що дає суду підстави вважати, що залишаючись на волі, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчинених злочинів та невідворотність покарання за їх вчинення в разі доведення вини, обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення можливого покарання. Вказана позиція узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», згідно з яким суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Разом з тим, суд приймає до уваги, що відносно ОСОБА_4 на даний час в інших судах м. Запоріжжя перебувають кримінальні провадження, по яким останньому висунуте обвинувачення у вчиненні умисних злочинів, останній офіційно не працевлаштований, у зв`язку з чим не має стабільного та законного джерела доходу, що свідчить про його схильність до вчинення умисних кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим наявний ризик того, що перебуваючи на волі, він може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити злочинну діяльність з метою здобуття засобів для існування.

Крім того, враховуючи те, що обвинуваченому відомі анкетні дані та місце проживання свідків та потерпілого по даному кримінальному провадженню, існує ризик того, що знаходячись на свободі, він зможе незаконно на них впливати, шляхом вмовлянь або залякувань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

За наявності існування трьох очевидних ризиків, які на даний час не змінились, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти настанню встановлених ризиків.

Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання його під вартою, не зменшились.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому та позбавляє його можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема і запобіганню спробам переховуватися від суду, можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, а також незаконно впливати на свідків та потерпілого, беручи до уваги відсутність тяжких хвороб, які б перешкоджали обвинуваченому знаходитись у місцях попереднього ув`язнення, суд вважає за необхідне продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строком на 60 (шістдесят) днів.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 є доведеним та обґрунтованим, у зв`язку з чим підлягає задоволенню.

З огляду на положення ч. 4 ст. 183 КПК України, суд не визначає розмір застави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 199, 331, 615 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком на 60 (шістдесят) днів по 01 грудня 2024 року включно в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» за місцем утримання обвинуваченого.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1