Справа № 932/7047/24
Провадження № 1-кс/932/2276/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП №7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стаханів, Луганської обл., українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся слідчий за погодженням з прокурором із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється в тому, що 16.08.2024 близько 23 год. 00 хв., ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував біля будинку АДРЕСА_2 , разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_4 з одного боку, та потерпілою ОСОБА_7 , з іншого боку, виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_4 , виник прямий умисел, спрямований на умисне спричинення тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння потерпілій ОСОБА_7 , на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин.

Після чого, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи нанести тяжкі тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_7 , реалізуючи раптово виниклий прямий умисел спрямований на умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 , на грунті особистих неприязних стосунків, ОСОБА_4 , підійшовши до потерпілої ОСОБА_7 спереду та перебуваючи в безпосередній близькості до потерпілої ОСОБА_7 , взяв своєю лівою рукою за волосся останню, після чого тримаючи ОСОБА_7 , лівою рукою за волосся ОСОБА_8 наніс останній один удар збоку правою рукою стиснутою в кулак в область в правого ока, тобто в область життєво важливого органу, від вказаного удару ОСОБА_7 , присіла навколішки, після чого ОСОБА_4 , продовжуючи гримати останню лівою рукою за волосся наніс останній один удар правим гомілковим суглобом в область обличчя з правого боку, тобто в область життєво важливого органу, після чого ОСОБА_4 , наніс ОСОБА_7 , не менше двох ударів правою рукою стиснутою в кулак в область тулуба, після чого останній наніс ОСОБА_7 два удари кулаком правої руки в область лівої руки.

Своїми умисними діями, спрямованими на умисне нанесення тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння, ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_7 , тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 3-го ступеню, гострої субдуральної гематоми, забоїв м?яких тканин голови, тулуба, кінцівок, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

За даним фактом СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області розпочато кримінальне провадження № 0001079 від 19.08.2024, з кваліфікацією за ч. 1 ст. 121 КК України.

19.08.2024 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Згідно із клопотанням, обґрунтованість підозри підтверджується зібраними матеріалами, які додані до клопотання.

Сторона обвинувачення приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на обґрунтованість підозри, вчинення ним тяжкого злочину, існування ризиків, передбачених 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний визнав підозру, та пояснив, що його співмешканка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, не могла йти, падала, тому він побив її та пішов додому. Просив відмовити у задоволенні клопотання та застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Вислухавши пояснення сторони обвинувачення та сторони захисту, перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до таких висновків.

У відповідності до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У той же час, Європейський суд зазначає, що національний суд, який вирішує питання про взяття особи під варту, повинен визначити, чи виправдовують інші підстави, наведені органом досудового розслідування, позбавлення особи свободи.

Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами. Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З наданих матеріалів встановлено, що у провадженні СВ ВП №7 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження № 0001079 від 19.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Так, встановлено, що 16.08.2024 приблизно о 23 год. 00 хв., ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував біля будинку АДРЕСА_2 , разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ними виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 реалізуючи раптово виниклий умисел, спрямований на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , наніс останній не менше двох ударів правою рукою стиснутою в кулак в область тулуба, після чого останній наніс ОСОБА_7 два удари кулаком правої руки в область лівої руки.

В результаті чого ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження, а саме забою головного мозку 3-го ступеню, гострої субдуральної гематоми, забоїв м?яких тканин голови, тулуба, кінцівок, які за своїм характером відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 121 КК України.

19.08.2024 року ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме: протоколом допиту потерпілої, протоколами допиту свідків, протоколом допиту підозрюваного, довідкою КП «ДОКЛ» ім. Мечникова, ДОР, протоколом проведення слідчого експерименту, іншими доказами у сукупності.

Підозру визнає також ОСОБА_4 , тому сумнівів в причетності ОСОБА_4 до скоєння цього кримінального правопорушення, немає.

Таким чином, приходжу до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Аналізуючи ризики, на які посилається прокурор, слід відмітити, що на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України вказує те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, і розуміючи тяжкість покарання, може переховуватись від слідства й суду, тому цей ризик вважаю доведеним.

Щодо ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, то ОСОБА_4 , розуміючи, що позиція сторони обвинувачення базується переважно на показаннях потерпілої та свідків, серед яких є близькі родичі потерпілої, то з метою зміни ними своїх показань може вдатись до залякування, вмовляння, чи іншим способом вливати на цих осіб. Тому такий ризик вважаю доведеним.

Щодо ризику, встановленого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід відмітити, що підозрюваний має судимість, тобто схильний до вчинення нових злочинів, зокрема, проти життя і здоров`я особи, тому існує ризик вчинення ним нового злочину. Отже, цей ризик також є доведеним.

При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу враховую особу підозрюваного, тяжкість і характер вчиненого ним злочину, відсутність офіційного місця роботи, відсутність офіційно зареєстрованого шлюбу, наявність судимості і т.д. Тому з урахуванням доведеності всіх ризиків прокурором, обґрунтованості підозри та тяжкості можливого покарання за ч. 1 ст. 121 КК України (від 5 до 8 років), вважаю за необхідне застосувати до підозрюваного винятковий запобіжний захід, а саме тримання під вартою.

Заставу у даному кримінальному провадженні вважаю можливим не визначати, оскільки підозрюваний застосував насильство до потерпілої, бив її по голові, та в інші частині тіла, спричинивши тілесні ушкодження, що є небезпечними для життя і здоров`я в момент заподіяння.

Таким чином, клопотання сторони обвинувачення слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 196, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.

Підозрюваного ОСОБА_4 взяти під варту в залі суду.

Заставу у даному кримінальному провадженні не визначати.

Строк дії ухвали встановити до 16.10.2024 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9