Справа № 621/3586/21
Провадження № 1-в/610/199/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.11.2024 Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації Державної установи "Покровська виправна колонія (№ 17)" ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балаклія клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився, зареєстрований і проживав до затримання у АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

засудженого 09 лютого 2022 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 259 КК України із застосуванням ст. 71 КК України (вирок Зміївського районного суду Харківської області від 29.01.2018) до 4-х років 1-го місяця позбавлення волі,

відбуваючого покарання у Державній установі "Покровська виправна колонія (№ 17)",

Початок строку: 24.09.2021. Кінець строку: 24.10.2025,

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2024 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до Балаклійського районного суду Харківської області з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Зміївського районного суду Харківської області від 09.02.2022. Клопотання засудженого обґрунтовано тим, що він відбув 3/4 частини призначеного покарання, у вчиненні злочину щиро розкаявся, перебуваючи в установі відбування покарання, працює на ставці, залучається до безоплатних робіт з благоустрою установи. Також зазначив, що після звільнення планує вступити на службу в ЗСУ, раніше неодноразово звільнявся умовно-достроково, намагався за можливості відшкодовувати потерпілим завдану матеріальну шкоду.

Засуджений ОСОБА_5 у судове засідання не доставлений, подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, від проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовився.

Представник адміністрації Державної установи "Покровська виправна колонія (№ 17)" у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання засудженого, зазначив, що засуджений раніше двічі звільнявся від відбування покарання умовно-достроково. Під час відбування покарання засуджений залучався до праці, при цьому власної ініціативи не проявляв, за час відбування покарання став на шлях виправлення, проте ще не довів свого виправлення.

Прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання засудженого, вважаючи, що підстави для його задоволення відсутні.

Заслухавши представника установи виконання покарань, думку прокурора, дослідивши надані установою виконання покарань матеріали особової справи засудженого, його характеристику, суд дійшов висновку, що клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом встановлено, що вироком Зміївського районного суду Харківської області від 02.07.2015 ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді 3-х років позбавлення волі.

На підставі статей 71, 72 КК України до покарання, призначеного за вироком від 02.07.2015, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 03.11.2014 за ст. 263 ч. 2 КК України у виді 3-х місяців позбавлення волі і остаточно призначено йому покарання у виді 3-х років 3-х місяців позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 01.03.2016.

Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 29.01.2018 ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України, та призначено йому покарання у виді 3-х років 6-ти місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового складання, до покарання, призначеного за вироком від 29.01.2018, приєднано 6 місяців позбавлення волі, що є частиною не відбутого покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 2 дні за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 02.07.2015, та остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Вирок набрав законної сили 20.04.2018.

Вироком Зміївського районного суду Харківської області від 09.02.2022 ОСОБА_5 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі статті 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, призначеного за вироком від 09.02.2022, приєднано шляхом часткового складання 1 місяць позбавлення волі за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 29.01.2018 року.

Остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Вирок набрав законної сили 14.11.2022.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26 квітня 2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України, суду слід ретельно з`ясовувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, а також його наміри щодо прилучення до праці.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

З матеріалів особової справи та характеристики засудженого ОСОБА_5 вбачається, що він у місцях позбавлення волі перебуває з 25.09.2021.

За час утримання в Харківському слідчому ізоляторі з 27.09.2021 до 31.05.2022 характеризувався посередньо, невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених заборон не допускав, заохочень не має.

З 01.06.2022 перебував у ДУ "Олексіївська виправна колонія (№ 25), характеризувався посередньо, допустив одне порушення встановлених заборон, має одне заохочення.

17.05.2023 прибув до Державної установи "Покровська виправна колонія (№ 17)".

Відповідно характеристики на засудженого ОСОБА_5 від 06.11.2024, за час відбування покарання у Державній установі "Покровська виправна колонія (№ 17)" він характеризується посередньо, невиконання покладених обов`язків та порушення встановлених правил не допускав, заохочувався п`ять разів. Під час відбування покарання на профілактичних обліках не перебував. Підтримує суспільно-корисні зв`язки з матір`ю шляхом телефонних розмов.

За висновком засідання комісії Державної установи "Покровська виправна колонія (№ 17)" від 06.11.2024 засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання не довів свого виправлення, застосування до нього ст. 81 КК України адміністрація виправної колонії вважає недоцільним.

З довідки про заохочення та стягнення убачається, що ОСОБА_5 за період відбування покарання в Державній установі "Покровська виправна колонія (№ 17)" мав одне стягнення, був заохочений 5 разів за виконання покладених обов`язків та дотримання ПВР УВР.

Станом на 28.11.2024 невідбута частина покарання ОСОБА_5 становить 10 місяців 26 днів.

Як убачається з наданих суду матеріалів особової справи засудженого, раніше ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема, за вчинення тяжких кримінальних правопорушень. Неодноразово був засуджений до покарання у виді позбавлення волі, звільнявся від відбування покарання з випробуванням, двічі звільнявся від відбування покарання умовно-достроково, проте знову вчиняв кримінальні правопорушення в період іспитового строку та невідбутої частини покарання. ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Зміївського районного суду Харківської області від 09.02.2022 за вчинення тяжкого злочину, який він вчинив протягом невідбутої частини покарання, призначеного за вироком від 17.04.2018, від відбування якого його було звільнено умовно-дострокового.

Встановлені в судовому засіданні факти не дають достатніх підстав дійти твердого переконання та висновку про те, що ОСОБА_5 за період відбування даного покарання, довів своє виправлення, як це зазначено в його клопотанні.

Оскільки в судовому засіданні не доведено, що засуджений ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, підстави застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання відсутні.

Керуючись ст. 81 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали складено і оголошено 04 грудня 2024 року о 12 годині 45 хвилин.

Суддя ОСОБА_1