233 № 233/4268/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_6.

потерпілого ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Костянтинівка питання закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000251 від 03 липня 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, із базовою середньою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 1) 20 січня 1999 року Костянтинівським міським судом Донецької області за ч.3 ст. 140, ч.1 ст. 145, ч.3 ст. 222, ст. 42 КК України (в ред. 1960 року) до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна; 2) 21 липня 1999 року Костянтинівським міським судом Донецької області за ч.3 ст. 140, ст. 42 КК України (в ред. 1960 року) до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 3) 08 червня 2004 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки; 4) 01 грудня 2005 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.1 ст. 121, ч.1 ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 5) 02 лютого 2011 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; 6) 24 лютого 2011 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.3 ст. 185, ч.1 ст. 121, ч.4 ст. 70 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі; 7) 16 березня 2020 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ч.3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, судимість не знята та не погашена у встановленому законом порядку,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в :

У провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000251 від 03 липня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Відповідно до обвинувального акта 26 травня 2024 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, точного часу розслідуванням встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 прийшов до свого знайомого ОСОБА_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , де вони у подальшому в приміщенні кухні почали вживати спиртні напої. У ході вживання спиртних напоїв в кухні на підвіконні ОСОБА_4 , побачив мобільний телефон торгівельної марки: «Redmi 9C» NFC Midnight Gray 3GB RAM 64GB ROM, модель: НОМЕР_1 , у корпусі темно-сірого кольору, об`єм пам`яті 64GB ROM, який належить ОСОБА_3 , після чого в цей же день приблизно о 17 годині 30 хвилин, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння вказаним мобільним телефоном, вчинене шляхом зловживання довірою.

Після чого, негайно реалізовуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 попросив у свого знайомого ОСОБА_3 належний останньому мобільний телефон торгівельної марки: «Redmi 9C» NFC Midnight Gray 3GB RAM 64GB ROM, модель: НОМЕР_1 , у корпусі темно-сірого кольору, об`єм пам`яті 64GB ROM, під приводом здійснення телефонного дзвінка.

ОСОБА_3 будучі не обізнаним в злочинному умислі ОСОБА_4 , погодився та добровільно передав йому мобільний телефон торгівельної марки: «Redmi 9C» NFC Midnight Gray 3GB RAM 64GB ROM, модель: НОМЕР_1 , у корпусі темно-сірого кольору, об`єм пам`яті 64GB ROM, в якому знаходилась сім - картка оператору мобільного зв`язку ТОВ «Vodafone» НОМЕР_2 , яка не представляє матеріальної цінності для потерпілого, рахунок мобільного телефону був поповнений на 190 грн., а ОСОБА_4 , знаходячись у приміщенні кухні будинку, взяв належний ОСОБА_3 мобільний телефон та у присутності ОСОБА_3 почав утримувати у себе вказаний мобільний телефон, не маючи наміру його повертати.

26 травня 2024 року, у вечірній час, точного часу в ході розслідування встановити не надалось можливим, ОСОБА_4 , скориставшись тим, що ОСОБА_3 вийшов на вулицю та за ним не спостерігає, діючи умисно, повторно, тримаючи в руках мобільний телефон торгівельної марки: «Redmi 9C» NFC Midnight Gray 3GB RAM 64GB ROM, модель: НОМЕР_1 , у корпусі темно-сірого кольору, об`єм пам`яті 64GB ROM, в якому знаходилась сім - картка оператору мобільного зв`язку ТОВ «Vodafone» НОМЕР_2 , належний потерпілому ОСОБА_3 , взяв свої речі та покинув місце мешкання ОСОБА_3 .

Після чого ОСОБА_4 , утримуючи при собі майно, яким заволодів шляхом зловживання довірою, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_3 відсутній та за ним не спостерігає, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на свій власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2050, 00 грн.

Під час судового розгляду суд роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_4 , що із набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення за ч.2 ст. 190 КК України - шахрайство, вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому у розмірі 2050,00 грн., вже не є кримінально караним, та у зв`язку із чим суд запитав згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України, у зв`язку із втратою сили законом, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, тобто декриміналізацією інкримінованого ОСОБА_4 діяння.

Обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття відносно нього кримінального провадження, надавши згоду на таке закриття кримінального провадження у зв`язку із втратою сили закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Суд роз`яснив обвинуваченому наслідки закриття кримінального провадження на підставі, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України.

Прокурор ОСОБА_5 не заперечувала проти закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого, претензій матеріального і морального характеру до обвинуваченого не має.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження стосовно закриття кримінального провадження, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно із ч.7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Зі змісту ч.8 ст. 284 КПК України слідує, що закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Згідно з ч.1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Так, 09 серпня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким статтю 51 КУпАП викладено в новій редакції та визначено граничну вартість викраденого чужого майна, яка може підпадати під кваліфікацію дій особи за відповідною частиною статті 51 КУпАП.

У зв`язку із чим, інкриміноване особі у межах кримінального провадження заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) на суму до двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, виходячи із того розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння, законодавцем віднесено до адміністративних правопорушень, що посягають на власність, та такі діяння не є кримінально караними відповідно до диспозицій частин статті 190 КК України.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян, вказаний в диспозиції норм для настання адміністративної і кримінальної відповідальності, встановлюється не в розмірі 17 грн, а на рівні податкової соціальної пільги - 1/2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня поточного року (відповідно до п. 5 р. XX Податкового кодексу).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» слідує, що у 2024 році установлено з 01.01.2024 р. прожитковий мінімум для працездатних осіб на рівні 3028 грн.

В обвинувальному акті вказано, що протиправними діями ОСОБА_4 заподіяна майнова шкода ОСОБА_3 на загальну суму 2050,00 грн., тобто встановлена досудовим розслідуванням заподіяна шкода обвинуваченого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів громадян - 3028 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, та ті обставини, що відбулась декриміналізація вчиненого ОСОБА_4 діяння на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набув чинності 09.08.2024 р., та має зворотну дію в часі, із врахуванням наданої обвинуваченим згоди на закриття кримінального провадження, суд доходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження відповідно до п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись положеннями ст. ст. 3, 5 КК України, п.4-1 ч.1 ст. 284, ст.ст. 284, 369, 370, 372, 479-2 КПК України, положеннями Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», -

п о с т а н о в и в :

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000251 від 03 липня року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України, закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речовий доказ: мобільний телефон торгівельної марки: «Redmi 9C» NFC Midnight Gray 3GB RAM 64GB ROM, модель: НОМЕР_1 , у корпусі темно-сірого кольору, об`єм пам`яті 64GB ROM, який зберігається у потерпілого ОСОБА_3 , - вважати повернутим за належністю.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом семи днів з дня її оголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя