УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №712/8656/24

Провадження №1-кс/712/3634/24

19.07.2024 м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні у залі суду у м. Черкаси клопотання слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000852 від 02.07.2024 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Золотоноші Черкаської області, громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно не працює, особою з інвалідністю будь-якої групи, учасником та ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС, депутатом будь-якого рівня, учасником АТО (ООС) не є, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000852, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні слідчого відділу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження №0000852 від 02.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

ОСОБА_5 , підозрюється в тому, що він будучи особою, яка протягом року після засудження за ст. 309 КК України, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання без мети збуту психотропної речовини «PVP», усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, 02.07.2024, близько 11 години 25 хвилин, перебуваючи по АДРЕСА_3 , знайшов один згорток обмотаний клейкою ізоляційною стрічкою синього кольору, в якому наявний один поліетиленовий пакетик з кристалічною речовиною білого кольору, який і помістив до лівої нагрудної кишені своєї сорочки, та з моменту придбання зберігав їх при собі.

Також ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він у подальшому, продовжуючи свій злочинний намір, діючи цілеспрямовано, маючи умисел на незаконне зберігання психотропної речовини «PVP», який знаходився у згортку обмотаний клейкою ізоляційною стрічкою синього кольору, в якому наявний один поліетиленовий пакетик з кристалічною речовиною білого кольору, незаконно зберігав психотропну речовину при собі, та 02.07.2024 приблизно об 11 годині 30 хвилин, перебуваючи навпроти будинку АДРЕСА_3 був помічений працівниками поліції, у спілкуванні із якими стало відомо, що ОСОБА_5 зберігає при собі заборонені в обігу речовини. Після чого на місце події було викликано працівників слідчої оперативної групи Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області, тому останнього було затримано у порядку ст. 298-2 КПК України.

У ході затримання, у присутності понятих та захисника, ОСОБА_5 добровільно видав з лівої нагрудної кишені своєї сорочки один згорток обмотаний клейкою ізоляційною стрічкою синього кольору, в якому наявний один поліетиленовий пакетик з кристалічною речовиною білого кольору, які відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № CE-19/124-24/9867-НЗПРАП від 05.07.2024 є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якого заборонено - «PVP», маса якої становить 0,368 г, яку останній знайшов та зберігав для власного вживання, без мети збуту.

17 липня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України тобто у незаконному придбанні, зберіганні психотропної речовини без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за ст. 309 КК України.

Як зазначено у клопотанні обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України стверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

Також у клопотанні вказано, що відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик можливого переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тяжкістю можливого покарання, яке загрожує підозрюваному, у разі доведеності його вини у судовому засіданні.

ОСОБА_5 , у силу ст.75 КК України є раніше судимим за вчинення кримінального правопорушення пов`язаного із незаконним придбанням, зберіганням наркотичного засобу без мети збуту, що свідчить про системність вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів, а також про те, що на шлях виправлення після вчинення аналогічного кримінального правопорушення, перебуваючи на іспитовому терміні, ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, а відтак будучи не ізольованим від суспільства, останній може і в подальшому вчиняти злочини.

Посилаючись на неможливість застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, які б забезпечили запобіганню зазначених в клопотанні ризиків та належної процесуальної поведінки підозрюваним, слідчий за погодженням з прокурором звернувся з даним клопотанням до суду.

У судовому засіданні прокурор та слідчий на задоволенні клопотання наполягали повністю з підстав, викладених у клопотанні.

У судовому засіданні підозрюваний та його захисник заперечували щодо задоволення даного клопотання та пояснили, що з часу затримання підозрюваного у порядку ст.298-2 КПК України до повідомлення йому про підозру у даному кримінальному провадженні минуло п`ятнадцять днів, та підозрюваний прибув до слідчого та суду за першою вимогою, що спростовує посилання прокурора та слідчого про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду. Крім того підозрюваний та його захисник у судовому засіданні наполягали, що слідчим та прокурором не обґрунтовано ризики визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний має власне житло у м. Черкаси, працює не офіційно, матеріально допомагає батькам похилого віку, які є особами з інвалідністю. Також підозрюваний та його захисник наполягали, що стороною обвинувачення не надано доказів того, що підозрюваний перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, а наявність судимості не може бути єдиною підставою для застосування до ОСОБА_5 найбільш суворого виду запобіжного заходу.

Вивчивши клопотання та матеріали кримінального провадження в режимі таємниці досудового слідства, заслухавши позиції сторін кримінального провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні слідчого відділу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження №0000852 від 02.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одними із заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо оцінки слідчим суддею обґрунтованості підозри, то слід зазначити, що вимога обґрунтованої (розумної) підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Отже, з огляду на усталену практику Європейського суду з прав людини, на початковій стадії розслідування слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду (рішення у справі Fox, CampbellandHartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32; рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184).

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, станом на день вирішення даного клопотання про обрання запобіжного заходу підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Водночас слідчий суддя при вирішенні даного клопотання зауважує, що відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Вирішуючи питання наявності зазначених прокурором та слідчими ризиків, слідчий суддя зазначає, що слідчими та прокурором у судовому засіданні не доведено наявність такого ризику як незаконний вплив на свідків.

При цьому доказів того, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний може внаслідок обізнаності про порядок вчинення злочину вплинути на збереження речей та документів, слідчий та прокурор слідчому судді не назвали та не надали.

Як зазначено у п. 51 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Буров проти України» у всіх випадках, коли ризику ухилення обвинуваченого від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, обвинуваченого має бути звільнено і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних запобіжних заходів.

Так, згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини ризик утечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні узи, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (Becciev v. Moldova п. 58).

Доказів того, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі, переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, слідчий та прокурор також суду не назвали та не надали.

Відтак, враховуючи належну процесуальну поведінку ОСОБА_5 під час розгляду клопотання стосовно нього, а також те, що останній має міцні соціальні зв`язки, а саме: має власне житло у м. Черкаси, працює не офіційно, матеріально допомагає батькам похилого віку, які є особами з інвалідністю, підозрюється у вчиненні не насильницького кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що слідчим та прокурором не доведені підстави щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також прокурором та слідчим у судовому засіданні не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання встановленим ризикам та не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного. За таких обставин, слідчий суддя вважає, що на даний час відсутні підстави для застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Частиною четвертою ст. 194 КПК України встановлено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки передбачені ч. 5 та 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Окрім того, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення не може бути відповідно до практики Європейського Суду (зокрема, рішення від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України») єдиною підставою для обрання найсуворішого виду запобіжного заходу.

Таким чином, на підставі викладеного вище, слідчий суддя висновує, що слідчий та прокурор не довели обставини, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а отже про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на наведене та беручи до уваги, що у судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_5 проживає за адресою: АДРЕСА_2 , та беручи до уваги, що доказів протилежного суду не названо та не надано, на переконання слідчого судді, на даний час наявні всі підстави для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби строком на 60 діб в межах строку досудового розслідування, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Саме такий запобіжний захід є співрозмірним із тяжкістю кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , та у повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти визначеним ризикам.

Доведеність винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалося, оскільки це є предметом встановлення в ході досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 2, 7, 9, 12, 131, 132, 176-178, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000852 від 02.07.2024, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, а саме з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин, в межах строку досудового розслідування, тобто до 16.09.2024, включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, та суду за кожною вимогою;

2) у період з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин перебувати за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,за виключенням оголошення у зазначений період повітряної тривоги у Черкаській області для переходу у спеціально обладнане приміщення (укриття);

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та / або місця роботи;

4) не відлучатися із населеного пункту, де проживає без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

5) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні до завершення досудового розслідування;

6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, які дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали до 16.09.2024, включно.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання ним зазначених вище обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Виконання ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту покласти на Черкаське РУП ГУНП у Черкаській області.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Повний текст ухвали проголошено о 08 год 05 хв 23.07.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_7