Провадження №1-кп/359/706/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

розглянувши в судовому засіданні без технічної фіксації в спрощеному провадженні без виклику учасників кримінальне провадження №0000353, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.10.2024 року, що надійшло до суду 23.10.2024 року з обвинувальним актом та доданими матеріалами, по обвинуваченню

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 04.03.2024 року за ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді 150 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

та вивчивши матеріали кримінального провадження

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, тобто в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт.

Так, ОСОБА_2 засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 04 березня 2024 року, який набрав законної сили 04.04.2024, відносно якого, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого за ч. 1 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт.

01.08.2024 ОСОБА_2 поставлений на облік до Бориспільського РВ № 1 ФДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області як засуджений за вище вказаною ухвалою. 07.08.2024 направлений Бориспільським РВ № 1 до КП «ВУКГ» для відпрацювання покарання у виді громадських робіт строком 150 (сто п`ятдесят) годин з 16.08.2024.

ОСОБА_2 будучи ознайомленим з порядком відбування призначеного судом покарання та попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, згідно наказу № 342-к КП «ВУКГ» від 15.08.2024 та розробленого графіку виходу на роботу у серпні 2024 року, який затверджений 15.08.2024, повинен був відпрацювати 44 години громадських робіт протягом серпня 2024 року.

Однак, ОСОБА_2 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 16.08.2024, 21.08.2024, 22.08.2024, 23.08.2024, 28.08.2024, 29.08.2024, 30.08.2024 без поважних причин не з`явився до КП «ВУКГ» для відпрацювання громадських робіт.

Крім цього, ОСОБА_2 будучи ознайомленим з порядком відбування призначеного судом покарання та попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, згідно наказу № 342-к КП «ВУКГ» від 15.08.2024 та розробленого графіку виходу на роботу у вересні 2024 року, який затверджений 02.09.2024, повинен був відпрацювати 84 години громадських робіт протягом вересня 2024 року.

Однак, ОСОБА_2 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 04.09.2024, 05.09.2024, 06.09.2024, 09.09.2024, 10.09.2024, 11.09.2024, 12.09.2024, 13.09.2024, 27.09.2024 без поважних причин не з`явився до КП «ВУКГ» для відпрацювання громадських робіт.

Крім цього, ОСОБА_2 будучи ознайомленим з порядком відбування призначеного судом покарання та попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, згідно наказу № 342-к КП «ВУКГ» від 15.08.2024 та розробленого графіку виходу на роботу у жовтні 2024 року, який затверджений 01.10.2024, повинен був відпрацювати 92 години громадських робіт протягом жовтня 2024 року.

Однак, ОСОБА_2 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 01.10.2024, 02.10.2024, 03.10.2024, 04.10.2024, 07.10.2024, 08.10.2024, 09.10.2024, 14.10.2024, 16.10.2024, 18.10.2024 без поважних причин не з`явився до КП «ВУКГ» для відпрацювання громадських робіт.

Отже, станом на 18.10.2024 засудженим ОСОБА_2 не відпрацьовано 70 (сімдесят) годин громадських робіт, що свідчить про умисне ухилення від відбування покарання.

Таким чином, ОСОБА_2 , вчинив умисні дії, які виразились в ухиленні від відбування покарання у виді громадських робіт, тобто вчинив кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 2 ст. 389 КК України.

Указані обставини встановлені органом досудового розслідування та, як встановлено судом, не оспорюються учасниками судового провадження.

З цього приводу, в матеріалах кримінального провадження, містяться відомості та докази тому, що обвинувачений ОСОБА_2 , в присутності захисника адвоката ОСОБА_3 , надав письмову заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, згідний з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку суду, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України, згідний з розглядом обвинувального акта судом у спрощеному провадженні (а.с.61, 62).

Судом також встановлено, що під час досудового розслідування ОСОБА_2 , беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згідний з розглядом обвинувального акту за його відсутності, а прокурор ОСОБА_4 надала клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду та виклику учасників судового провадження на підставі ч. 1 ст. 302 КПК України (а.с. 104,105).

Суд перевіривши матеріали кримінального провадження, вважає, що при проведенні досудового розслідування порушень вимог КПК України вчинено не було, право на захист підозрюваному було роз`яснено та останні дотримані, сумнівів у добровільності відповідної заяви підозрюваного у суду не виникло, перешкод для спрощеного провадження судом не встановлено.

Таким чином, ОСОБА_2 , на думку суду, своїми умисними діями, що виразились в ухиленні від виконання покарання у вигляді громадських робіт, скоїв кримінальне правопорушення (проступок), передбачений ч. 2 ст. 389 КК України. Вчинення ним даного кримінального проступку не оспорюється.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне призначити покарання за вчинене ОСОБА_2 , кримінальне правопорушення.

При призначенні обвинуваченому покарання за вчинений кримінальний проступок, суд керується вимогами ст. 65 КК України та виходить з аналізу даних про особу обвинуваченого, суспільної небезпеки вчиненого ним, його відношення до скоєного, наявністю пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, матеріальний та сімейний стан особи тощо.

Аналізуючи дані про особу обвинуваченого, суд встановив, що ОСОБА_2 раніше судимий та не відбув покарання у виді громадських робіт, до лікарів нарколога та психіатра за амбулаторною допомогою не звертався, на обліках не перебуває, має постійне місце проживання, тощо.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , судом не встановлено, про них не зазначив і прокурор в обвинувальному акті.

Обвинувачений не є інвалідом, не досяг пенсійного віку, та не є військовослужбовцем.

За сукупності вищенаведених обставин, реалізуючи принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховуючи ступінь тяжкості кримінального правопорушення, обставини його скоєння, особу обвинуваченого, обставину, яка пом`якшує покарання, та відсутність обставин, які б обтяжували покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_2 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства, передбачених ст. 59-1 КК України.

На переконання суду, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень, як самою обвинуваченого, так і іншими особами, забезпечує співрозмірність діяння та кари.

Призначення ж іншого виду більш суворого покарання, на думку суду, є недоцільним, зважаючи на характеризуючі особу дані, відношення останнього до скоєного.

Крім того, при призначенні покарання, суд враховує, що ОСОБА_2 засуджений вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 04.03.2024 року за ч. 1 ст. 125 КК України, яким визначено покарання у виді 150 годин громадських робіт, яких невідпрацьованих залишається 70 годин.

За змістом п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт; одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Отже, із зазначених положень вбачається, що одному дню пробаційного нагляду відповідають вісім годин громадських робіт.

За таких обставин, в порядку ст. 71 КК України суд вважає за необхідне до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 04.03.2024 року, залишок невідбутого покарання за яким залишилось 70 годин громадських робіт, виходячи із розрахунку, визначеному положеннями п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 72 КК України (70 годин : 8 = 8,75 днів).

Речових доказів та процесуальних витрат судом не встановлено, про них не зазначив і прокурор, з цього приводу відсутні відповідні відомості і в Реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 не обирався, підстав для його обрання судом також не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 5, 65-67, 71, 72, 389 КК України, ст. 368, 370-374, 381-382 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 71, 72 КК України до покарання за цим вироком повністю приєднати частину невідбутого покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 04.03.2024 року та призначити йому остаточне покарання за сукупністю вироків у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік 9 (дев`ять) днів із застосуванням, відповідно до ст. 59-1 КК України наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства та покладенням наступних обов`язків:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_2 обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_2 , що за ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду передбачена кримінальна відповідальність за ч. 3 ст. 389 КК України.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.

Суддя Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_1