Справа № 297/2584/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.08.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/444/24 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 18 червня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 18 червня 2024 року задоволено уточнене клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000482 від 09.06.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 332 ч. 3, 263 ч. 1 КК України.

Накладено арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення санкціонованого обшуку автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», н.з. НОМЕР_1 , який проводився 14.06.2024 року в період часу з 09:53 по 10:36 годин за адресою АДРЕСА_1 , а саме на:

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , упаковане у спеціальний пакет PSP1239249;

службове посвідчення НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 ( НОМЕР_4 ), упаковане у спеціальний пакет WAR 1884271;

шеврони: Державна прикордонна служба -3 шт., Україна - 1 шт., пагон - 1 шт., оперативно - розшукове управління, картка №32 до посвідчення ПС НОМЕР_5 , сім-картка оператора «ВФ Україна» та скетч-картка від сім-картки мобільного оператора Київстар НОМЕР_6 , упаковані у спеціальний пакет WAR1884270;

автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору;

ключ заживання, упакований у спеціальний пакет WAR1884269, володільцем та власником яких є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 .

Слідчий СВ Берегівського РВП ОСОБА_7 звернулася до суду із клопотанням, яке погоджено із прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_8 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000482 від 09.06.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 332 ч. 3, 263 ч. 1 КК України.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам КПК та істотно порушує його вимоги, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою частково задоволити клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000482 від 09.06.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 332 ч. 3, 263 ч. 1 КК України.

Відмовити у накладені арешту майна на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , службове посвідчення НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 ( НОМЕР_4 ), автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору; ключ запалювання, упакований у спеціальний пакет WAR1884269, володільцем та власником яких є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 та повернути вказані речі, у тому числі транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключ запалювання від ТЗ - власнику майна ОСОБА_6 .

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження вказує, що повний текст ухвали проголошено 18.06.2024, проте, оскільки клопотання розглядалось без участі власника майна та його захисника, ухвала отримана захисником власника майна тільки 26.06.2024, тому строк на апеляційне оскарження вказаної ухвали ними не пропущено, і він стікає 01.07.2024 року

Від захисника ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та відсутності ОСОБА_6 .

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Враховуючи положення ст. 167 КПК України, тимчасово вилучатися можуть лише речі, документи, гроші, які відповідають критеріям, визначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. Інші речі під час обшуку не можуть бути тимчасово вилучені. А отже, у випадку тимчасового вилучення під час обшуку в підозрюваного речей, слідчий повинен при зверненні до слідчого судді з клопотанням про арешт майна навести переконливі мотиви, що зазначені речі відповідають критеріям ч. 2 ст. 167 КПК України та може ставити питання про їх арешт лише з правових підстав, що визначені у ч. 2 ст. 170 КПК України. Посилатися на інші правові підстави слідчий не може, оскільки, якщо речі не відповідатимуть критеріям ч. 2 ст. 167 КПК України, вони будуть вважатися такими, що вилучені та зберігаються органом досудового розслідування поза дозволеним законом порядком. Відповідно слідчий суддя не може розглядати таке майно як предмет арешту і накладати на нього арешт.

Колегія суддів вважає, що вищевказані вимоги Кримінального процесуального кодексу України не були дотримані в повному обсязі як слідчим, що вносив клопотання, так і слідчим суддею, що його розглядала.

З матеріалів судового провадження вбачається, що що 09.06.2024 на адресу Берегівського РВП надійшли матеріали ВМП ГУНП в Закарпатській області про те, що на території Берегівського району група осіб займається незаконним переправленням осіб через державний кордон України.

В межах зазначеного кримінального провадження слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, санкціонованого обшуку автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», н.з. НОМЕР_1 , який проводився 14.06.2024 року, яке, як зазначено в клопотанні, відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

В уточненому клопотанні слідчий СВ Берегівського РВП зазначила, що вищевказані об`єкти 14.06.2024 слідчим було визнано речовими доказами, так як вказані речі могли використовуватись у незаконній діяльності, а саме на автомобілі могли перевозити осіб, які в подальшому перетнули державний кордон, а в мобільних телефонах наявні повідомлення та дзвінки, а тому необхідно дослідити зміст вказаних телефонів.

Разом з тим, матеріали судового провадження не містять відомостей про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_6 рухався по території Мукачівського району, який навіть не межує з контрольованим прикордонним районом, жодного факту чи доказу того, що у вказаному автомобілі пересувались чи перевозились особи, які в наступному незаконно перетнули державний кордон України, в матеріалах які додаються до клопотання немає, а отже він не може бути речивим доказом, оскільки не відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення.

Слідчий в суді першої інстанції при розгляді клопотання про арешт майна, у порушення вимог ст. 171, 173 КПК України не надав доказів та документів, яким обґрунтував доводи клопотання про арешт транспортного засобу - «MERCEDES- BENZ», н.з. НОМЕР_1 який виявлено та вилучено, ні свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , ні службове посвідчення НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 , що були тимчасово вилучені в ході огляду місця події 14.06.2024. Не надав таких документів та доказів прокурор і при розгляді апеляційної скарги на вказану ухвалу слідчого судді від 18.06.2024.

За змістом положень ст.ст.132, 170-173 КПК України, при ініціюванні та вирішенні питання щодо арешту майна слід надати оцінку розумності й співрозмірності обмеження відповідних прав власника.

У резолютивній частині ухвали від 18.06.2024 зазначено про накладення арешту на транспортний засіб та свідоцтво про реєстрацію такого транспортного засобу, але в описовій частині ухвали не була надана оцінка дійсним межам такого обмеження прав власника.

Всупереч наведеним вимогам кримінального процесуального законодавства слідчий суддя в Оскаржуваній ухвалі не зазначив про заборону чи обмеження розпоряджатися чи користуватися майном, а також не вказав порядок виконання ухвали та не зазначив місце зберігання арештованого майна.

Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"), має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.

На сьогодні ОСОБА_6 позбавлений законного права володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю майном, на яке оскаржуваною ухвалою слідчого судді накладено арешт.

На підставі вищевикладеного слід дійти висновку, що зазначені вище обставини свідчать про істотне порушення вимог чинного кримінального процесуального законодавства щодо підстав та порядку накладення арешту на майно.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що в ухвалу слідчого судді не наведено встановлених досудовим розслідуванням обставин, з посиланням на допустимі докази, а також мотивів, з яких прокурор виходив, ініціюючи питання про накладення арешту на майно, та дійшов висновку про існування потреб досудового розслідування, які б виправдовували такий ступінь втручання у право власності особи, який унеможливлює її право на користування відповідним майном.

З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, у зв`язку з чим відповідні доводи захисника підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 18 червня 2024 року скасувати.

Уточнене клопотання слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_8 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні №0000482 від 09.06.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 332 ч. 3, 263 ч. 1 КК України - задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення санкціонованого обшуку автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», н.з. НОМЕР_1 , який проводився 14.06.2024 року в період часу з 09:53 по 10:36 годин за адресою АДРЕСА_1 , а саме на:

шеврони: Державна прикордонна служба -3 шт., Україна - 1 шт., пагон - 1 шт., оперативно - розшукове управління, картка №32 до посвідчення ПС 127979, сім-картка оператора «ВФ Україна» та скетч-картка від сім-картки мобільного оператора Київстар НОМЕР_6 , упаковані у спеціальний пакет WAR1884270.

автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», н.з. НОМЕР_1 , сірого кольору та ключ запалювання, упакований у спеціальний пакет WAR1884269, володільцем та власником яких є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів, шляхом заборони розпорядження та відчуження цього майна.

В задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , упаковане у спеціальний пакет PSP1239249 та службове посвідчення НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_6 ( НОМЕР_4 ), упаковане у спеціальний пакет WAR 1884271 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді