Справа № 450/2360/22
пр.№ 1-в/464/155/24
У Х В А Л А

18 вересня 2024 року Сихівський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові подання заступника начальника Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до закону відносно ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

заступник начальника Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 звернулась в суд з поданням про приведення вироку Пустомитівського районного суду Львівської області від 14.09.2022 у відповідність до Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Подання мотивує тим, що засуджений ОСОБА_5 з 14.11.2022 перебуває на обліку Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області. Вказує, що Закон України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» набрав чинності 9 серпня 2024 року та таким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість вкраденого становить до 3 028 грн. Зазначає, що вартість викраденого майна ОСОБА_5 на момент вчинення правопорушення у 2022 році не перевищувала 2481 грн. Відтак вважає, що на підставі ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ч. 1 п. 13 ст. 537, ч. 2 п. 2 ст. 539 КПК України слід привести вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 14.09.2022 відносно ОСОБА_5 у відповідність до Закону України № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року.

Прокурор в судовому засіданні просив надати час органу пробації для дооформлення зазначеного подання, або відмовити у задоволенні такого, з огляду на те, що питання щодо декриміналізації підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст.74 КК України.

Представник органу пробації та засуджений в судове засідання не з`явились. Від заступника начальника Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 17.09.2024 надійшла заява про розгляд подання у її відсутності, подання підтримала.

Заслухавши думку прокурора, оглянувши матеріали подання та матеріали особової справи №97/22, суд приходить до такого висновку.

Вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 14.09.2022 у справі №450/2360/22 ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначено покарання 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Із зазначеного вироку вбачається, що ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, а саме у магазині «Croop», що розташований у торгово-розважальному центрі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу, таємно викрав чуже майно, а саме джинсові чоловічі шорти артикул 2243К-55G-28 вартістю 749,17 грн та теніску чоловічу артикул 6293N-00Х-ХS, вартістю 415,83 грн, а всього майна загальною вартістю 1165 грн, яке належить ДП «ЛПП Україна» акціонерного товариства «ЛПП».

Разом з тим, Законом України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 9 серпня 2024 року, статтю 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, є адміністративним правопорушенням.

З врахуванням положень підпункту 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV, пункту 5 підрозділу 1 розділу XX ПК України та ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» два неоподатковувані мінімуми доходів громадян на даний час становлять 3028 грн.

Частинами 1, 3 ст. 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

При цьому, відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу (у даному випадку місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок), має право вирішувати питання в тому числі про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і ч. 3 ст. 74 КК України.

Так, згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Частиною 3 даної статті КК України визначено, що призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Водночас, суд звертає увагу на те, що положеннями КК України та КПК України не передбачено можливості вирішення питання про приведення вироку суду у відповідність до закону, а норми, на які посилається представник органу пробації, передбачають лише можливість вирішення питання про звільнення засудженого від покарання та його відбування.

Відтак, з врахуванням наведеного вище, зокрема того що, положеннями чинного законодавства не передбачено можливості приведення вироку суду у відповідність до закону, суд приходить до висновку, що подання органу пробації не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України,

п о с т а н о в и в:

у задоволенні подання заступника начальника Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_4 про приведення вироку у відповідність до закону відносно ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_6