Провадження №1-кп/761/429/2024
В И Р О К

іменем України

18 липня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Шевченківського районного суду м. Києва кримінальне провадження №0005868, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 травня 2018 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданівка, Броварського району, Київської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-15.06.2011 року вироком Броварського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;

-23.12.2011 року вироком Броварського міськрайонного суду Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст.ст. 70,71 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, звільненого 07.07.2014 року на підставі ЗУ «Про амністію»;

-25.12.2014 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 70 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі;

-24.09.2015 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч 2 ст. 186 КК України на 4 роки 3 місяці позбавлення волі, звільненого 31.01.2018 року по відбуттю строку покарання;

-24.11.2021 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік обмеження волі;

-28.03.2023 року вироком Шевченківського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 259 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України на 3 роки позбавлення волі;

-12.10.2023 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді трьох років позбавлення волі;

-26.01.2024 року вироком Солом`янського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_11 у невстановлений судом час та у невстановленому судом місці вступив в злочинну змову із Особою 1, матеріали відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, направлену на вчинення нападів з метою заволодіння чужим майном, поєднаного із насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу. Для досягнення вказаної мети ОСОБА_11 спільно із Особою 1 розробили злочинний план, відповідно до якого остання повинна була підшукати жертву нападу, увійти в довіру до неї та запропонувати їй пройти в інше місце. Після чого ОСОБА_11 повинен здійснити напад на вказану особу і заволодіти її майном.

Так, ОСОБА_11 разом із Особою 1, 24.05.2018 року близько 22 год. 30 хв., перебуваючи у АДРЕСА_2 , побачили раніше невідомого їм ОСОБА_12 . Після чого Особа 1 24.05.2018 близько 22 год. 30 хв., перебуваючи у АДРЕСА_2 , підійшла до ОСОБА_12 , завела з ним заздалегідь надуману розмову та запропонувала останньому випити з нею пляшку пива. В подальшому Особа 1 запропонувала ОСОБА_12 , пройти з нею нібито для продовження вживання спиртних напоїв за адресою: АДРЕСА_3 , на що останній погодився.

В цей час ОСОБА_11 , перебуваючи поблизу від Особи 1 та ОСОБА_12 , спостерігав за їх розмовою та пішов за ними.

Так, 24.05.2018 близько 22 год. 40 хв., прийшовши за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_11 наніс ОСОБА_12 удар по голові, в результаті якого останній на деякий час втратив свідомість та впав на землю. В цей момент, скориставшись безпорадним станом ОСОБА_12 , який перебував без свідомості, ОСОБА_11 та Особа 1 дістали з кишень останнього наступне майно: мобільний телефон марки «Samsung», моделі «І 908 GSM» ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 1150 гривень, в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Київстар», сім-картка мобільного оператора «Водафон», на якому був одягнений захисний силіконовий чохол чорного кольору, захисне скло, шкіряний гаманець коричневого кольору, в якому знаходилась кредитна картка «ПУМБ», кредитна картка «ПРИВАТБАНК», рюкзак джинсовий синього кольору, кросівки марки «Nikе» синього кольору, грошові кошти в сумі 400 гривень.

Після чого, ОСОБА_11 та Особа 1 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_11 та Особа 1 заволоділи майном ОСОБА_12 на загальну суму 1550 (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят) гривень, завдавши останньому майнової шкоди на вказану суму.

Вищевказаними діями ОСОБА_11 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Крім цього, ОСОБА_11 разом із Особою 1 24.05.2018 близько 23 год. 00 хв., перебуваючи у АДРЕСА_2 , побачили раніше невідомого їм ОСОБА_13 . Після чого Особа 1 24.05.2018 близько 23 год. 00 хв., перебуваючи у АДРЕСА_2 , підійшла до ОСОБА_13 , завела з ним заздалегідь надуману розмову та запропонувала останньому випити з нею пляшку пива. В подальшому, Особа 1 запропонувала ОСОБА_13 , пройти з нею нібито для продовження вживання спиртних напоїв за адресою: АДРЕСА_4 , на що останній погодився. В цей час ОСОБА_11 , неподалік Особи 1 та ОСОБА_13 , спостерігав за їх розмовою та пішов за ними.

Так, 24.05.2018 близько 23 год. 40 хв., прийшовши за адресою: АДРЕСА_4 , ОСОБА_11 знайшов цеглину, яка знаходились неподалік, та наніс ОСОБА_13 удар по голові, в результаті якого останній на деякий час втратив свідомість та впав на землю. В цей момент, скориставшись безпорадним станом ОСОБА_13 , який перебував без свідомості, ОСОБА_11 та Особа 1 дістали з кишень останнього наступне майно: мобільний телефон марки «ERGO», моделі «F241» ІМЕІ: НОМЕР_2 , вартістю 362 гривні, в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора «Київстар», шкіряний гаманець чорного кольору, в якому знаходились грошові кошти в сумі 50 гривень, іменна банківська кредитна картка «Альфа», паспорт гр. України, картка платника податків, медична книжка, картка-пропуск.

Після чого, ОСОБА_11 та Особа 1 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_11 та Особа 1 заволоділи майном ОСОБА_13 на загальну суму 412 (чотириста дванадцять) гривень, завдавши останньому майнової шкоди на вказану суму.

Крім того, ОСОБА_11 разом із Особою 1. 02.06.2018 близько 22 год. 00 хв., перебуваючи у АДРЕСА_2 , побачили раніше невідомого їм ОСОБА_14 , після чого Особа 1 02.06.2018 року близько 22 год. 00 хв., перебуваючи у АДРЕСА_2 , підійшла до ОСОБА_14 , завела з ним заздалегідь надуману розмову та попросила в останнього підкурити їй цигарку. В подальшому Особа 1 запропонувала ОСОБА_14 провести її до місця проживання за адресою: АДРЕСА_5 , на що останній погодився.

В цей час ОСОБА_11 , перебуваючи у АДРЕСА_2 , поблизу Особи 1 та ОСОБА_14 , спостерігав за їх розмовою та пішов за ними.

В подальшому 03.06.2018 року о 00 год. 05 хв. ОСОБА_11 , прийшовши за адресою: АДРЕСА_5 , знайшов цеглину, яка знаходились неподалік, та наніс ОСОБА_14 удар по голові, в результаті якого останній на деякий час втратив свідомість та впав на землю. В цей момент, скориставшись безпорадним станом ОСОБА_14 , який перебував без свідомості, ОСОБА_11 та Особа 1 забрали в останнього наступне майно: шкіряну сумку чорного кольору, електронний пристрій для паління марки «Volish» вартістю 435 гривень, грошові кошти в сумі 166 гривень, банківська кредитна картка «Приват Банк», ланцюг з хрестом, гаманець чорного кольору, сім-картка мобільного оператора «Play».

Після чого, ОСОБА_11 та Особа 1 з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_11 та Особа 1 заволоділи майном ОСОБА_14 на загальну суму 601 (шістсот одна) гривня, завдавши останньому майнової шкоди на вказану суму.

Вищевказаними діями ОСОБА_11 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений особою, яка раніше вчинила розбій, за попередньою змовою групою осіб.

Обвинувачений ОСОБА_11 на початку судового розгляду заперечував свою провину. Разом із тим, після дослідження доказів судом та допиту свідків обвинувачений в судовому засіданні змінив свою позицію, повністю визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, та надав показання про обставини скоєних злочинів, зазначених в обвинувальному акті. Так, ОСОБА_11 повідомив, що 24.05.2018 року близько 22 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вступив у зговір зі знайомою Особою 1 задля вчинення подальших кримінальних правопорушень, під час яких Особа 1 мала входити в довіру до потерпілих та проводити їх у визначені місця. Того ж дня, обвинувачений та Особа 1, перебуваючи за вищезгаданою адресою, зустріли потерпілого ОСОБА_12 та з метою заволодіння майном останнього Особа 1 привела його до визначеного місця, де ОСОБА_11 наніс йому удар цеглиною по голові. В подальшому скориставшись безпорадним станом останнього, Особа 1 заволоділа його майном. Крім того, 24.05.2018 року близько 23 год. 00 хв., перебуваючи разом з Особою 1, за адресою: АДРЕСА_4 , діючи за раніше визначеним планом, ОСОБА_15 наніс удар ОСОБА_13 , після чого Особа 1 заволоділа майном останнього. Крім того, ОСОБА_11 повідомив суду, що 02.06.2018 року близько 22 год. 00 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 разом з Особою 1, діючи за раніше визначеним планом, здійснили напад на потерпілого ОСОБА_14 , заволодівши майном останнього. Відповідно по показань обвинуваченого, роль останнього полягала в нанесенні тілесних ушкоджень особам, яких приводила Особа 1 з метою викрадення у потерпілих майна.

У своїх показаннях обвинувачений вказав, що зазначена майнова шкода у обвинувальному акті відповідає дійсності. Окрім того, обвинувачений в судовому засіданні зауважив, що на теперішній час щиро кається та шкодує про вчинене.

Крім повного визнання ОСОБА_11 своєї вини у вчиненні зазначених вище злочинів, його вина підтверджується наступними дослідженими доказами.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 надав показання про те, що подія сталась в АДРЕСА_5 , однак точної дати та часу не пам`ятає. В той час свідок працював патрульним та перебував на чергуванні. Так, під час патрулювання вулиць його увагу привернули невідомі особи, за якими оперативна група спостерігала близько 3 хвилин. Жінка з чоловіком йшли попереду, а за ними рухався чоловік. Усі зазначені особи зайшли в погано освітлене місце, після чого свідок побачив, як у тому місці впала людина. Патрульні відреагували та побігли на місце події, де почали наздоганяти чоловіка та жінку, які намагались втекти з місця події, а невдовзі були затримані. Крім того, свідок зазначив, що на землі лежав чоловік, у якого була розбита голова, йшла кров та останній скаржився на біль в потилиці. Чоловік, який отримав удари, повідомив, що познайомився з дівчиною, яка його привела до місця події, де йому було нанесено удар по голові, після чого викрадено особисті речі. Також свідок повідомив, що на місце події було викликано слідчо-оперативну групу. Разом з тим, у затриманих чоловіка та жінки було вилучено речі потерпілого. Між тим, свідок ОСОБА_16 під час надання показань в судовому засіданні вказав на обвинувачених та зазначив, що останні являються особами, які були затримані на місці вищезгаданої події.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 пояснив, що близько 23 год. 00 хв. він зі своїм товаришем ОСОБА_18 повертався зі спортзалу, де по дорозі до нього підійшов співробітник поліції та запропонував взяти участь у слідчих діях в якості свідка, на що він погодився. Так, ОСОБА_17 в судовому засіданні зазначив, що моменту вчинення кримінального правопорушення не бачив. Саме місце події було погано освітлене, на землі біля люку лежав потерпілий з розбитою головою та не міг встати. На відстані близько півтора метра від нього лежала цеглина з плямами крові. На місці події потерпілий розповідав, що йому було нанесено удар по голові. Між тим, співробітниками поліції було затримано осіб, які перебували на іншій стороні дороги від місця події. Також під час допиту в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 зазначив, що саме чоловік, який являється обвинуваченим, в той день був затриманий співробітниками поліції.

Вказані показання свідків являються логічними та послідовними, в судовому засіданні було встановлено, що у свідків немає підстав для наклепу. На підставі наведеного, суд визнає показання свідків достовірними, належними та допустимими, оскільки вони підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, та отримані у порядку, встановленому КПК України, та не суперечать дослідженим письмовим доказам.

Потерпілі, будучи неодноразово належним чином повідомленими, в судове засідання не з`явились. Заслухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду справи за відсутності потерпілої, суд дійшов висновку про можливість з`ясувати всі обставини справи за їх відсутності відповідно до ст. 325 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України у зв`язку із надходженням відповідного клопотання про зміну порядку та обсягу дослідження доказів у кримінальному провадженні, яке беззастережно було підтримано усіма учасниками кримінального провадження, керуючись імперативною вимогою щодо дотримання принципів змагальності та диспозитивності, суд приходить до висновку, що дослідження усіх доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_11 щодо часу, місця, способу, ролі, мотиву та мети, виду і розміру шкоди, форми вини, які ніким після допиту свідків не оспорюються, слід визнати недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Також крім показань обвинуваченого, свідків, вина ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187 КК України, підтверджується наступними дослідженими судом письмовими доказами: витягом з ЄРДР № 0005868 від 25.05.2018 року, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 25.05.2018 року, протоколом огляду місця події від 25.05.2018 року та ілюстративної таблиці до нього, а також планом схемою, протоколом огляду місця події від 26.05.2018 року та фототаблицею до нього, протоколом огляду місця події від 03.06.2018 року, копією карти виїзду швидкої медичної допомоги №523 від 25.05.2018 року, висновком експерта №1101/е від 31.07.2018 року, висновком експерта від 14.08.2018 року за №8-1/1998 та ілюстративною таблицею до нього, протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілому з фототаблицею до нього від 03.06.2018 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілому за фотознімками від 03.06.2018 року з довідкою до нього, висновком судово-товарознавчої експертизи №355, складеної від 20.08.2018 року, витягом з ЄРДР №0006160 від 03.06.2018 року, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 03.06.2018 року, протоколом огляду місця події від 03.06.2018 року з фототаблицею до нього, випискою з ломбарду від 08.06.2018 року, висновком лікаря від 25.05.2018 року, копією карти виїзду швидкої медичної допомоги №691 від 25.05.2018 року, випискою медичної картки стаціонарного хворого №4102212 від 25.05.2018 року, висновком експерта №1301/е від. 21.08.2018 року, копією карти швидкої медичної допомоги №124А від 03.06.2018 року, висновком експерта №1175/Е від. 31.07.2018 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілому з фототаблицею до нього від 03.06.2018 року, витягом з ЄРДР №0006625 від 16.06.2018 року, протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 15.06.2018 року, протоколом огляду місця події від 16.06.2018 року та фототаблицею до нього, копією товарного чеку від 14.03.2016 року, протоколом пред`явлення особи для впізнання потерпілому за фотознімками від 16.06.2018 року, протоколами затримання особи від 03.06.2018 року.

Вищевказані письмові докази є належними та допустимими, складені відповідно до вимог КПК України та не оспорюються учасниками кримінального провадження, клопотань про їх виключення з обсягу доказів не надходило.

З урахуванням наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення дійшов до впевненого висновку, що провина обвинуваченого ОСОБА_11 у вчиненні злочину доведена та його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Судом досліджено дані про особу обвинуваченого ОСОБА_11 , який будучи неодноразово судимим, вчинив нові умисні злочини проти власності, поєднаного з насильством, не одружений, офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.

При визначенні обвинуваченому ОСОБА_11 міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер та ступінь, тяжкість скоєного, що вчинений ним злочин відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_11 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З врахуванням всіх обставин справи, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_11 необхідно призначити покарання в межах санкцій ч. 2 ст. 187 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, оскільки саме таке покарання буде відповідати принципам та цілям його призначення та буде найбільш необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_11 засуджений вироком Солом`янського районного суду міста Києва від 26.01.2024 року за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність призначення остаточного покарання за вказаним вироком у відповідності з ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань.

Ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі. Це питання вирішується судом незалежно від того, чи реалізували учасники кримінального провадження право заявити клопотання про визначення грошового розміру процесуальних витрат, оскільки це входить до предмету доказування у кримінальному провадженні (п. 3 ст. 91 КПК України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України до процесуальних витрат відносяться витрати, пов`язані із залученням експертів, які згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку стягуються з обвинуваченого на користь держави. При цьому суд, враховуючи майновий стан обвинуваченого, за власного ініціативою або за його клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк. Частиною 2 ст. 122 КПК України регулюється порядок здійснення залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ. У ч. 2 ст. 124 КПК визначено обов`язок стягнення з обвинуваченого витрат, пов`язаних із залученням експертів, який реалізується в окремій нормі щодо їх розподілу при ухваленні вироку.

Так, згідно з п. 13 ч. 1, ч. 3 ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити на кого мають бути покладені процесуальні витрати і в якому розмірі, якщо обвинувачуються декілька осіб суд вирішує питання, зазначені в цій статті, окремо щодо кожного обвинуваченого.

Відповідно до ст. 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат вирішується судом у вироку, який підлягає обов`язковому виконанню, зокрема, в частині їх стягнення. При цьому солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначаються рішення про відшкодування процесуальних витрат. Крім того, згідно з п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року у справі, в якій засуджено декількох осіб, судові витрати мають визначатися в певних частках з урахуванням ступеня вини та майнового стану кожного із засуджених. Відповідно до положень глави 8 КПК України встановлено принцип дольової відповідальності при стягненні процесуальних.

Так, ухвалою суду від 06.03.2024 року з матеріалів кримінального провадження №0005868, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 травня 2018 року, було виділено в окреме провадження матеріали відносно Особи 1.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що загальною сумою процесуальних витрат у даному кримінальному провадженні являється 3843 грн. 90 коп., та підлягає стягненню з ОСОБА_11 в частині 1921 грн. 95 коп.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого суд не застосовує.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлявся.

Речовими доказами по даному кримінальному суд розпоряджається у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 349, 369-374, 394 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 України та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених даним вироком та вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 26.01.2024 року, остаточно призначити ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у виді 10 (десяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_11 слід обчислювати з дня оголошення вироку, а саме 18 липня 2024 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_11 в строк відбування покарання за даним вироком строк попереднього ув`язнення з 03 червня 2018 року по 25 травня 2021 року включно з розрахунку день за день.

На підставі ч. 7 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_11 у строк відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, період в який до ОСОБА_11 застосовувався запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, а саме з 25.05.2021 року до 23.07.2021 року, включно, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню у сумі, що становить 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня та 95 (дев`яносто п`ять) копійок.

Вирок суду може бути оскаржено учасниками процесу, протягом 30-ти діб з моменту його проголошення, до Київського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги до Шевченківського районного суду м. Києва.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_19