ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1786/24 Справа № 222/1545/21 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 квітня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання першого заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури ОСОБА_7 про зміну покарання засудженому

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскарженого рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання першого заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури ОСОБА_7 про зміну покарання засудженому ОСОБА_8 з покарання у виді арешту на покарання у виді громадських робіт.

Обгрунтовуючи свої висновки суд першої інстанції зазначив, що змінами до КПК України, які були внесені відповідно до Закону України №3342 від 23 серпня 2023 року, що набрав чинності 28 березня 2024 року, невідбута частина покарання у виді арешту замінюється на інший вид покарання лише засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, разом з тим ОСОБА_8 не відбуває арешту в арештному домі відповідно до вироку Володарського районного суду Донецької області від 10 грудня 2021 року, при цьому останнє його відоме місце реєстрації є тимчасово окупована територія, а саме АДРЕСА_1 , що унеможливлює належне повідомлення засудженого про місце та час розгляду клопотання і перевірку його особи в частині того чи не є він, станом на час розгляду клопотання, особою з інвалідністю першої або другої групи, а також військовослужбовцем строкової служби, що у своїй сукупності перешкоджає проведенню судового розгляду, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання прокурора належить відмовити.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та задовольнити клопотання першого заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури ОСОБА_7 про зміну покарання засудженому ОСОБА_8 з покарання у виді арешту на покарання у виді громадських робіт.

Обгрунтовуючи апеляційну скаргу зазначає, що з урахуванням змін, які були внесені до КК України відповідно до Закону України №3342 від 23 серпня 2023 року, що набрав чинності 28 березня 2024 року, суд мав задовольнити його клопотання.

Позиції сторін судового провадження.

Прокурор підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання прокурора в повному обсязі.

Засуджений, будучи повідомленим про час, дату та місце апеляційного перегляду шляхом публікації на офіційному веб-сайті Дніпровського апеляційного суду повістки про його виклик, до судового засідання не з`явився, клопотань та заяв про відкладення не подавав, а прокурор не заперечував проти проведення апеляційного перегляду за відсутності засудженого.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі.

У КПК України відсутні спеціальні норми про порядок заміни покарання у випадках доповнення КК України положеннями про новий вид покарання та скороченням категорій осіб, до яких може бути застосовано покарання, яке раніше вже було закріплене у кримінальному законодавстві.

Разом з цим, п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України містить положення про те, що під час виконання вироків суд має право вирішувати інші питання про різні сумніви й суперечності, що виникають при виконанні вироку.

З огляду на приписи п. 10 та 14 ч. 1 ст. КПК України можна дійти висновку, що суд має право вирішувати питання про заміну покарання у виді арешту, яке належить до питань, пов`язаних із виконанням вироку, порядок вирішення яких регламентовано ст. 539 КПК України. відповідно до якої питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Відповідне клопотання (подання) подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Так, ОСОБА_8 засуджено вироком Володарського районного суду Донецької області від 10 грудня 2021 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді арешту на строк 1 місяць.

28 березня 2024 року набув чинності Закон України від 23 серпня 2023 року №3342-IX «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» (далі Закон 3342-ІХ), в результаті чого КК України був доповнений таким видом покарання, як пробаційний нагляд (п.7-1 ч.1 ст.51 та ст.59-1 КК України).

Разом з цим, за змістом ст. 60 КК України в редакції вказаного Закону № 3342-ІХ, покарання у виді арешту полягає в триманні засудженого військовослужбовця в умовах ізоляції на гауптвахті.

Таким чином, покарання у вигляді арешту може бути засновано виключно до особи, яка є військовослужбовцем, а до інших осіб, що не відносяться до цієї категорії, зазначене покарання не застосовується, з урахуванням чого в санкції відповідних статей КК України були внесені зміни.

Санкцією ч. 1 ст. 309 КК України (в редакції Закону № 3342-ІХ від 23 серпня 2023) передбачено такі види покарання: штраф від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або пробаційниий нагляд на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк.

Законом 3342-ІХ також доповнено пунктом 23 Розділ ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» КК України, відповідно до якого з дня набрання чинності Законом засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, невідбута частина покарання має бути замінена на інший вид покарання відповідно до ст. 72 КК України.

11 квітня 2024 року до суду першої інстанції надійшло клопотання прокурора про заміну покарання, призначеного ОСОБА_8 , у виді арешту на покарання у виді громадських робіт.

Суд відмовляючи в задоволенні клопотання прокурора послався на те, що змінами до КПК України, які були внесені відповідно до Закону України №3342 від 23 серпня 2023 року, що набрав чинності 28 березня 2024 року, невідбута частина покарання у виді арешту замінюється на інший вид покарання лише засудженим, які відбувають покарання у виді арешту в арештних домах, разом з тим ОСОБА_8 не відбуває арешту в арештному домі відповідно до вироку Володарського районного суду Донецької області від 10 грудня 2021 року, при цьому останнє його відоме місце реєстрації є тимчасово окупована територія, а саме АДРЕСА_1 , що унеможливлює належне повідомлення засудженого про місце та час розгляду клопотання і перевірку його особи в частині того чи не є він, станом на час розгляду клопотання, особою з інвалідністю першої або другої групи, а також військовослужбовцем строкової служби, що у своїй сукупності перешкоджає проведенню судового розгляду, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання прокурора належить відмовити.

З вказаними висновками суду першої інстанції апеляційний суд погоджується не в повній мірі.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан з 05.30 години 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому було неодноразово продовжено.

Відповідно до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22 грудня 2022 року Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, станом на день розгляду справи судом першої інстанції та апеляційного перегляду територія м.Маріуполя Донецької області перебуває в тимчасовій окупації.

Оскільки м.Маріуполь Донецької області знаходяться в окупації, з об`єктивних та поважних причин прокурор не зміг надати суду першої інстанції відомості про те, чи є засуджений станом на час розгляду клопотання особою з інвалідністю першої або другої групи, або військовослужбовцем строкової служби, або викликати останнього для надання пояснень.

Таким чином, засуджений, не дивлячись на фактичну відсутність такого виду покарання як арешт, який може бути призначений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, та будучи засудженим вироком Володарського районного суду Донецької області від 10 грудня 2021 року до такого виду покарання, перебуває у правовій невизначеності щодо порядку та процедури відбування покарання, що суттєво обмежує його права.

При цьому, неможливість здійснити виклик засудженого до суду першої інстанції та уточнити відомості щодо його особи викликано об`єктивними причинами і не з вини засудженого.

Апеляційний суд зауважує, що у випадку встановлення в подальшому обставин неможливості відбування засудженим ОСОБА_8 покарання у виді громадських робіт, такі обставини можуть вважатись нововиявленими і учасники провадження не позбавлені права ініціювати таке провадження для скасування ухвали суду апеляційної інстанції для можливості приведення призначеного засудженому покарання відповідно до вимог закону.

З огляду на вищезазначене апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції про неможливлість задоволення клопотання прокурор про зміну покарання засудженому ОСОБА_8 з покарання у виді арешту на покарання у виді громадських робіт.

Так, п. 23 Розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення КК України передбачені спеціальні правила заміни невідбутої частини покарання у виді арешту у зв`язку із набранням чинності Законом України № 3342-ІХ від 23 серпня 2023 року, а саме заміна її іншим видом покарання відповідно до ст. 72 КК України.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Відтак невідбута частина покарання у виді арешту у даному випадку може бути замінена покаранням у виді громадських робіт.

За таких обставин апеляційний суд вважає доводи прокурора обґрунтованими, а ухвалу суду першої інстанції такою, що підлягає скасуванню з ухваленням нової з задоволенням клопотання прокурора, замінивши засудженому покарання у виді арешту на покарання у виді громадських робіт за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 КК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 537, 539 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 16 квітня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання першого заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури ОСОБА_7 про зміну покарання засудженому ОСОБА_8 , скасувати.

Постанови нову ухвалу, якою клопотання першого заступника керівника Маріупольської окружної прокуратури ОСОБА_7 про зміну покарання засудженому ОСОБА_8 задовольнити.

Замінити ОСОБА_8 невідбуте покарання у виді 6 (шести) місяців арешту, призначеного вироком Володарського районного суду Донецької області від 10 грудня 2021 року, на покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4