Провадження № 1-кс/756/2396/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Київ

Слідчий суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 березня 2024 року за № 0000780, за підозрою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 (в редакції до 11.08.2023) КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Оболонського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не залишати місце свого постійного проживання - АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год 00 хв до 06 год 00 хв наступного дня, за виключенням отримання екстреної медичної допомоги, а також за виключенням періоду часу прямування та перебування в укритті на період оголошення повітряної тривоги;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває.

Клопотання обґрунтоване тим, що СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 березня 2024 року за № 0000780, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 (в редакції до 11.08.2023) КК України.

На переконання слідчого, у теперішній час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які виправдовують обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку слідчого, застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання з наведених у ньому мотивів, просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, але у межах строку досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечив проти задоволення клопотання, зазначив, що він співпрацює зі слідством, просив врахувати той факт, що він є засновником громадських організацій, зокрема дитячого театру, який відзначений низкою подяк. Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 надав заяву, у якій також не заперечив проти задоволення клопотання слідчого.

Дослідивши клопотання, надані слідчим матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий зазначила, що в квітні 2022 року у ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на отримання незаконного прибутку, направленого на заволодіння грошовими коштами з банківських рахунків померлого ОСОБА_9 шляхом обману за попередньою змовою групою осіб, що завдало матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_10 в особливо великих розмірах.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_7 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці отримали від приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 документацію, необхідну для отримання грошових коштів з банківських рахунків померлого ОСОБА_9 .

28.04.2022 ОСОБА_4 через чат-бот АТ «Універсал Банк» надав банківській установі підроблену документацію щодо отримання спадщини ОСОБА_9 , а саме копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14.12.2021, посвідченого державним нотаріусом Десятої Київської державної нотаріальної контори ОСОБА_11 , спадкоємцем зазначеного в заповіті майна ОСОБА_9 безпідставно є ОСОБА_4

29.04.2022 на банківський рахунок, належний ОСОБА_4 , надійшли грошові кошти (спадщина) у розмірі 858 987,65 грн. У подальшому ОСОБА_4 частину грошових коштів у сумі 300 000 грн перерахував на банківський рахунок ОСОБА_7 , частину грошових коштів в сумі не більше 408 000 грн зняв у касі відділень банків АТ «Універсал Банку», які в подальшому передав у готівковій формі ОСОБА_7 , та частину грошових коштів в сумі 150 000 грн. залишив на своєму власному банківському рахунку в якості своєї грошової винагороди, яка була раніше обумовлена з ОСОБА_7 .

Зазначеними грошовими коштами ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в подальшому розпорядилися на власний розсуд.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спричинили майнову шкоду ОСОБА_10 на загальну суму 858 987,65 грн.

Таким чином, орган досудового розслідування підозрює ОСОБА_4 у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, що завдало матеріальної шкоди потерпілій в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 (в редакції до 11.08.2023) КК України, про що йому було повідомлено 22 жовтня 2024 року.

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується наданими слідчим матеріалами, зокрема:

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 13.10.2024 від ОСОБА_10 та протоколом її допиту;

- протоколом обшуку за місцем здійснення професійної діяльності ОСОБА_8 , в ході якого було вилучено матеріали спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_9 ;

- протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_7 , вилученого під час обшуку за місцем його проживання, у якому виявлене його листування з абонентом « ОСОБА_12 » з приводу оформлення спадщини, одержання грошових коштів та конвертування їх у гривні (повідомлення за 29.04.22). Також наявне листування з ОСОБА_4 , у якому ОСОБА_7 повідомив йому про «суму 29» та розмір «подяки 20%» і послуг посередників, на що ОСОБА_4 надав згоду (листування за 22.04.2022). 27.04.2022 ОСОБА_7 надіслав ОСОБА_4 фото свідоцтва про спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_9 на ім`я ОСОБА_4 та запропонував вигадати родинні зв`язки. 29.04.2022 ОСОБА_4 повідомив про одержання на карту грошей у розмірі 859 тис. грн. У подальшому листування містить обговорення технічних деталей розподілу коштів та одержання готівки;

- відомостями про рух грошових коштів, згідно з якими на рахунок ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину було перераховано 859 тис. грн;

- протоколом огляду свідоцітва про право на спадщину, добровільно виданого ОСОБА_4 ;

- іншими матеріалами провадження у їх сукупності.

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 (в редакції до 11.08.2023) КК України.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. В межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого про те, що очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів слідчого щодо наявності цього ризику.

Під час оцінки ризику незаконно впливати на потерпілу та свідків слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Оцінюючи наявність цього ризику слідчий суддя враховує, що підозрюваному відомі місця проживання вказаних осіб, що свідчить про ймовірність того, що підозрюваний як самостійно, так й через інших осіб може впливати на потерпілу та свідків, з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань (висновків) чи відмови від дачі показань на користь підозрюваного.

Також є обґрунтованими доводи слідчого про те, що враховуючи корисливий характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , не виключена можливість вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з домашнім арештом, є: застава, особиста порука, особисте зобов`язання. Втім, на переконання слідчого судді, жоден з цих запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам.

Слідчий суддя враховує, що в ході розгляду клопотання не встановлено обставин, які б свідчили про високу інтенсивність встановлених ризиків.

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність у нього міцних соціальних зв`язків, громадську діяльність, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого, враховуючи, що такий вид запобіжного заходу не становитиме надмірного втручання у повсякденне життя, професійну та громадську діяльність підозрюваного. З іншого боку, застосування ОСОБА_4 іншого більш м`якого запобіжного заходу, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання ним процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк 2 місяці. Необхідність визначення саме такого строку обумовлена тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, а підстави вважати, що наведені ризики можуть зникнути чи зменшитися раніше цього строку, відсутні. Водночас, строк дії запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

З метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваного, наявні підстави для покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та необхідність покладення яких була доведена стороною обвинувачення, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не залишати місце свого постійного проживання - АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год 00 хв до 06 год 00 хв наступного дня, за виключенням отримання екстреної медичної допомоги, а також за виключенням періоду часу прямування та перебування в укритті на період оголошення повітряної тривоги;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває.

Зазначені обов`язки релевантні встановленим ризикам та здатні їм запобігти.

Строк дії обов`язків слідчий суддя визначає у межах, передбачених ч. 7 ст. 194 КПК України, - два місяці. При цьому строк дії зазначених обов`язків не може перевищувати строку досудового розслідування.

За таких обставин клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

1. Клопотання - задовольнити.

2. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 год 00 хв до 06 год 00 хв без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, строком на 2 місяці до 24 грудня 2024 року включно, але у межах строку досудового розслідування.

3. Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не залишати місце свого постійного проживання - АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год 00 хв до 06 год 00 хв наступного дня, за виключенням отримання екстреної медичної допомоги, а також за виключенням періоду часу прямування та перебування в укритті на період оголошення повітряної тривоги;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває.

Термін дії покладених на підозрюваного обов`язків визначити два місяці, тобто до 24 грудня 2024 року включно, але у межах строку досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж 5-ти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1