В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.11.2024 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі судді ОСОБА_1 , одноособово розглянувши у порядку спрощеного провадження, відповідно до вимог статей 381, 382 КПК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000767 від 18.11.2024 за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Севастополь, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останнього разу - 27.04.2020 Білоцерківським міськрайонним судом засуджений за ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць; звільнений 19.01.2022 з Білоцерківської ВК № 35 по відбуттю строку покарання,

У С Т А Н О В И В:

В рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000767 від 18.11.2024 відповідно до обвинувального акту встановлені наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, а саме, те, що статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту Закон), якою передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 (далі по тексту Перелік), в тому числі і «метадону» (фенадону), включеного до таблиці 2 вказаного Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме:

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

Однак, в порушення вищевказаних вимог законодавства, ОСОБА_2 18 листопада 2024 року приблизно о 14 годині, перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 , на земельній ділянці незаконно придбавзнайшов паперовий згорток, який містив кристалоподібну речовину білого кольору, ззовні схожу на наркотичний засіб «метадон».

Визначавши за зовнішніми ознаками, що виявлена ним кристалоподібна речовина є наркотичним засобом - «метадоном», ОСОБА_2 залишив її при собі незаконно зберігати для власного вживання, без мети збуту.

Надалі, 18 листопада 2024 року в період часу з 15 год. 42 хв. по 15 год. 50 хв. ОСОБА_2 , перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_3 , у ході проведення огляду місця події добровільно видав паперовий згорток із вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено «метадон» (фенадон). Маса «метадону» (фенадону) в речовині становить 0,057 г, який ОСОБА_2 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів і охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання, без мети збуту.

Таким чином, з`ясовано, що ОСОБА_2 своїми умисними діями вчинив кримінальний проступок за ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання, зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Із долучених до обвинувального акту матеріалів слідує, що обвинувачений був забезпечений захисником, беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, йому відомі наслідки розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, передбачені ч. 2 ст. 302 КПК України.

Тим самим обставини щодо вчинення кримінального проступку встановлені органом досудового розслідування сприймаються судом, як дійсні.

Таким чином, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин, відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України.

Також суд, здійснивши кримінально-правову оцінку поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, через визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчинених діянь конкретним складом кримінального проступку, передбаченого Кримінальним кодексом України, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння, вважає кваліфікацію дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України у незаконному придбанні, зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, дійсною та вірною.

Тим самим, вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Крім цього, суд враховуючи дані про особу обвинуваченого, наведені у вступній частині вироку, а саме ОСОБА_2 раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, не одружений, не має на утриманні членів сім`ї, які у розумінні Сімейного Кодексу України, являються учасниками сімейних правовідносин з останнім, не працевлаштований, без місця реєстрації, має місце проживання, також суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме: класифікацію за ст. 12 КК України, який є кримінальним проступком, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення протиправних дій.

Таким чином, суд приходить до висновку, що достатньою мірою для виправлення та упередження скоєння нових кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_2 є міра покарання, передбачена санкцією ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі, із застосування іспитового строку, тобто без ізоляції від суспільства.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненим порушенням.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати - в межах обвинувачення за ч. 1 ст. 309 КК України підлягають стягненню з ОСОБА_2 у порядку статей 122, 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 302, 368-371, 373, 374, 376, 381, 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_2 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Речовий доказ по справі, а саме кристалоподібну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено «метадон» (фенадон), маса «метадону» (фенадону) в речовині становить 0,057 г, що згідно квитанції №1808 від 27.11.2024 зберігається в камері зберігання речових доказів Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, після вступу вироку в законну силу - знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати на проведення судової експертизи у розмірі 3183,60 грн.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку, з урахуванням того, що відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_3