Cправа № 750/7129/24
Провадження № 1-кп/750/463/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2024 року м. Чернігів Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 12.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000831 по обвинуваченню :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Чернігова, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, утриманців не маючого, не працюючого, з інвалідністю 3 групи, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

у провадженні Деснянського районного суду міста Чернігова перебуває кримінальне провадження, внесене 12.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000831 по обвинуваченню ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Прокурором було заявлено клопотання про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

Обвинувачений ОСОБА_3 з клопотанням погодився. Пояснив, що йому зрозуміло суть клопотання, наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави. Проти закриття кримінального провадження не заперечував. Захисник просила клопотання прокурора задовольнити.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі та розписку про відсутність у неї претензій до обвинуваченого.

Розглянувши заявлене прокурором клопотання, суд приходить до наступного висновку.

09.08.2024 набув законної сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Вказаним законом викладено нову редакцію статті 51 КУпАП, де частинами 1, 2 визначено, що дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки є викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 ПКУ для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2024 складає 3 028 грн 00 коп. Сума соціальної пільги у 2024 році становить 1 514 грн 00 коп. (3028 грн : 50% = 1 514 грн 00 коп.).

Це вказує, що для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального (не розмір штрафу як покарання) неоподатковуваний мінімум у 2024 року становить 1 514 грн 00 коп.

Отже, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст.51 КУпАП станом на 01.01.2024 складає 3028 грн 00 коп., тоді як на час інкримінованої події у 2024 роках розмір дрібної крадіжки складав 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що відповідно складало 302 грн 80 коп. (0,2 х (50% : 3028)) - у 2024 році.

Таким чином, крадіжка майна вартістю до 3028 грн включно становить адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 16.02.2021 по справі №345/3522/18, за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено також у частині першій статті 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у статті 5 КК України. Згідно із частиною першою цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

З обвинувального акту встановлено, що ОСОБА_3 інкриміновано таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, яке мало місце 30.01.2024 на суму 1363 грн 00 коп.

Аналізуючи наведені положення законів, суд приходить до висновку, що відбулась втрата чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, шляхом прийняття нового закону і відповідно визначення нових меж між адміністративним правопорушенням (дрібної крадіжки) та кримінальним правопорушенням (крадіжки), оскільки наразі не є кримінально карним діянням викрадення чужого майна, вартість якого становить до 3028 грн 00 коп.

Зазначене підтверджується висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним 07.10.2024 у постанові у справі №278/1566/21.

З цих підстав, ураховуючи положення статті 5 КК України, судом має бути прийнято рішення в порядку, передбаченому п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України, бо вартість викраденого майна відповідно до обвинувального акту менша, ніж верхня межа для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наявність згоди обвинуваченого, клопотання прокурора підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю через втрату чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Щодо обвинуваченого наразі відсутній обраний будь-який запобіжний захід. Підстави для його обрання відсутні.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не заявлявся.

Питання речових доказів суд має вирішити в порядку, який визначено ст.100 КПК України.

Що стосується процесуальних витрат на залучення експертів, то суд вважає, що їх необхідно віднести на рахунок держави, з наступних підстав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що розмір процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта становить 1514 грн. 56 коп.

Згідно ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

За змістом наведеної норми процесуальні витрати сторони обвинувачення на проведення експертиз у певному кримінальному провадженні здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України без окремого судового рішення, а їх покладення на обвинуваченого здійснюється лише у разі ухвалення обвинувального вироку за умови належного документального підтвердження.

Оскільки в цьому кримінальному провадженні суд дійшов висновку про те, що кримінальне провадження підлягає закриттю, процесуальні витрати не можуть бути стягнені із ОСОБА_3 , а мають бути віднесені на рахунок держави.

Зазначений висновок також підтверджується позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 01.03.2021 у справі №266/3090/18.

Керуючись статтями 7, 100, 124 - 128, 284, 350, 369-372, 376, 395, 479-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження, внесеного 12.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000831 задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене 12.03.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000831 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст.284 КПК України з підстав втрати чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі «Galaxy A01 Core», у корпусі червоного кольору, - залишити у володінні ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати у розмірі 1514 грн 56 коп віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Деснянський районний суд міста Чернігова.

Суддя Ольга КУЗНЄЦОВА