УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2024 року

м. Київ

справа № 755/19755/18

провадження № 51-4302ск24

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ? ОСОБА_5 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 6 вересня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 2 липня 2024 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 ), раніше судимого.

Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 6 вересня 2023 року ОСОБА_4 визнано винуватим і засуджено за п. 6 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років.

Вирішено питання щодо речових доказів і процесуальних витрат.

Київський апеляційний суд ухвалою від 2 липня 2024 року вирок місцевого суду залишив без змін.

За обставин, детально викладених у вироку місцевого суду ухваленого судом присяжних, ОСОБА_4 14 серпня 2018 року, приблизно о 00:20, перебував за кермом мотоцикла на перехресті вулиць Кибальчича та Курнатовського в м. Києві, де познайомився з ОСОБА_6 . З метою продовження спільного відпочинку ОСОБА_4 разом з ОСОБА_6 направилися по місцю проживання останньої за адресою: АДРЕСА_2 ). По дорозі заїхали на АЗС «WOG» за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_4 придбав пляшку алкогольного напою «Marengo» та два одноразових стакани. За місцем проживання потерпілої, засуджений разом з нею вживали алкогольні напої. Під час спілкування з потерпілою, ОСОБА_4 побачив на її шиї та руках золоті прикраси. В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_6 з метою заволодіння її золотими прикрасами. Близько 02:40, 14 серпня 2018 року, перебуваючи у вказаній квартирі, ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом, взяв зі столу на кухні кухонний ніж, вхопивши при цьому потерпілу ОСОБА_6 рукою за шию, перевів її до дитячої кімнати та умисно, з метою позбавлення її життя, почав наносити численні удари ножем в область шиї. Від отриманих тілесних ушкоджень настала смерть ОСОБА_6 .

Згідно даних висновку експерта від 26 листопада 2018 року № 73/1878/2 при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_6 , виявлені множинні ушкодження на шиї - шістнадцять колото-різаних ран на передній та бічних поверхнях шиї (рани з рівними неосадненими краями, гострими та «М»-подібними кутами, глибина ран значно перевищує їх довжину). Від вказаних ран відходять ранові канали в м`які тканини шиї у напрямку спереду назад, переважно зверху вниз та переважно зверху вниз та справа наліво. За ходом ранових каналів від ран ушкоджуються: від рани № 4 - права яремна вена, від ран з номерами 8,9,10-хрящі гортані, що проникають в її просвіт, від рани № 13-ліва частка щитоподібної залози.

Всі наявні колото-різані поранення шиї ОСОБА_6 є колото - різаними, утворились від колюче-ріжучої дії плаского односторонньо-гострого предмета типу клинка ножа, що має обушок П-подібного перетину та лезо, напрямок яких співпадає з напрямками ранових каналів в тілі потерпілої. Встановити послідовність їх утворення не є можливим. Всі вони утворені за життя. Виходячи з їх зовнішнього вигляду, наявністю слабковираженої клітинної реакції (за даними судово-гістологічного дослідження) після їх утворення і настанням смерті пройшов короткий проміжок часу від 10 до 20 хв.

Крім того на передній поверхні шиї виявлений синець, який утворився від дії тупого предмета незадовго до настання смерті, та має ознаки легкого тілесного ушкодження.

Смерть ОСОБА_6 настала від множинних колото-різаних поранень шиї з ушкодженням яремної вени, гортані та щитовидної залози та розвитком крововтрати. Така причина смерті підтверджується наявністю множинних поранень на шиї, з ушкодженням органів і судин, які описані в дослідницькій частині Висновку, знижене кровонаповнення внутрішніх органів, смугасті крововиливи на ендокарді (плями Мінакова при крововтраті).

Множинні колото-різані поранення шиї з ушкодженням яремної вени, гортані, щитоподібної залози та розвитком крововтрати мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та знаходяться в прямому (причинно-наслідковому) зв`язку з настанням смерті.

Вимоги та узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі захисник засудженогопросить скасувати судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Посилаючись на істотні порушення кримінального процесуального закону, адвокат вказує, що висновок експерта від 27 листопада 2018 року № 389 (на штанах засудженого виявлена кров людини, при визначенні групової належності крові виявлений антиген А, що не виключає можливості походження цієї крові від потерпілої ОСОБА_6 ) не підтверджує винуватості засудженого, а є лише припущенням. До того ж, на думку захисника, порушено приписи ст. 346 Кримінального процесуального кодексу України (далі ? КПК), оскільки під час розгляду кримінального провадження місцевим судом у залі суду перебував свідок, що позбавило сторону захисту отримати від неї об`єктивні показання.

Мотиви Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів не вбачає підстав для відкриття касаційного провадження з мотивів, наведених у скарзі.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПКсуд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, зокрема, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Згідно зі ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому наділений повноваженнями лише щодо перевірки правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до приписів ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого.

Отже, касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині неповноти судового розгляду, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Мотивуючи свою скаргу, захисник оспорює невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та правильність оцінки судами доказів, на підставі яких постановлено судове рішення, що, на його думку, призвело до незаконного засудження. Надаючи власну оцінку доказам, касатор по суті заперечує достовірність окремих із них та правильність установлення фактичних обставин кримінального провадження, тоді як їх перевірка в силу ст. 433 КПК до повноважень суду касаційної інстанції законом не віднесена.

Разом із тим, висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК, зроблено на підставі з`ясування обставин, підтверджених доказами, які було досліджено і перевірено під час судового розгляду, а також оцінено відповідно до ст. 94 цього Кодексу та яким надана юридична оцінка.

Вказані в судовому рішенні докази в їх сукупностідоводять винуватість ОСОБА_4 у вчиненому злочині й об`єктивних підстав недовіряти їм немає.

Крім того, майже аналогічні за змістом з касаційною скаргою доводи потерпілої, засудженого та його захисника переглядались в апеляційному порядку. Як убачається з рішення апеляційного суду, колегія суддів перевірила доводи їх апеляційних скарг, надала на кожний із них відповідь, навела мотиви прийнятого рішення і в ухвалі зазначила підстави, з яких визнала їх необґрунтованими.

Колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з дотриманням вимог ст. 23 КПК на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

Суть доводів захисника зводиться до того, що висновки про винуватість засудженого ґрунтуються на припущеннях, а саме на висновку експерта від 27 листопада 2018 року № 389, згідно якого кров людини, яка виявлена на штанах засудженого не виключає можливості походження цієї крові від потерпілої ОСОБА_6 .

Зазначені доводи є безпідставними, оскільки винуватість ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК не ґрунтується виключно на вказаному висновку експерта, оскільки судами оцінено докази в їх сукупності та перевірено, в межах повноважень, їх достовірність.

Колегія Суддів наголошує на тому, що касаційний суд позбавлений законом права перевіряти доводи на їх достовірність.

При прийнятті рішення, суд присяжних взяв до уваги показання засудженого, який не заперечував, що був у квартирі потерпілої та здачу ювелірних виробів до ломбарду; свідчення потерпілого (чоловіка загиблої), який будь-яких даних про свою причетність до скоєного злочину не зазначав; протокол обшуку квартири від 16 серпня 2018 року (місце мешкання дівчини засудженого), під час якого було знайдено предмет, схожий на пістолет, який належить чоловіку вбитої; висновок експерта від 27 листопада 2018 року № 389, відповідно до якогокров людини, яка виявлена на штанах засудженого не виключає можливості походження цієї крові від потерпілої ОСОБА_6 .

Суд присяжних критично оцінив доводи засудженого, який заперечував вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та пояснив, що не має жодного відношення до вчинення даного злочину. Суд визнав пояснення такими, що надані з метою уникнення відповідальності за кримінальне правопорушення та зазначив про їх суперечність доказам, дослідженим в ході судового розгляду, а версію засудженого визнав неспроможною, нелогічною і не послідовною.

Апеляційний суд дав оцінку щодо допиту свідка ОСОБА_7 , при цьому послався на те, що перебування в залі судових засідань особи, в якості вільного слухача, який в подальшому мав би бути допитаний в якості свідка не є істотним порушенням КПК, оскільки суд лише надає сторонам кримінального провадження можливість доводити чи спростовувати власні версії. Також апеляційний суд вказав, що саме сторони кримінального провадження мають відслідковувати власну лінію захисту чи обвинувачення та прогнозувати ймовірне заявлення клопотань про допит осіб в якості свідків і заявляти відповідні клопотання.

Захисник, посилаючись на можливість повідомлення зазначеним свідком часу повернення засудженого до дому (у ніч вбивства), не наводить будь-яких доводів, чи було нею ініційовано допит свідка, чи вживались заходи щодо забезпечення свідка в засідання. Також не зазначено в касаційній скарзі обставин, що перешкоджали стороні захисту викликати свідка у судове засідання, не вказано чи відмовив суд у сприянні виклику свідка та його допиті та оцінці її показань, з врахуванням перебування в судовому засіданні до її допиту, в тому числі шляхом перехресного допиту, додаткових запитань, перевірки достовірності її показань у сукупності з іншими доказами.

На переконання колегії суддів касаційної інстанції, підстав для сумніву в правильності висновків суду апеляційної інстанції немає.Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовними підставами для скасування чи зміни судових рішень, у касаційній скарзі захисника не наведено.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення касаційної скарги з мотивів, наведених у ній, немає, а тому відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_4 адвоката ? ОСОБА_5 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 6 вересня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 2 липня 2024 року щодо ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3