С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
____________________________________________________________________________________________
Провадження 1-кс/760/5316/24
В справі 760/7686/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І. Вступна частина

20 червня 2024 року

слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про передачу в управління арештованого майна у кримінальному провадженні №0000192 від 17.08.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч .2 ст. 358, ч. 1 ст. 438 КК України.

ІІ. Мотивувальна частина

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про передачу арештованого майна (квартири) в межах кримінального провадження № 0000192 від 17.08.2022 в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Своє клопотання прокурор обгрунтовував наступним.

Слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000192, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. ст. 190, ч. 2 ст. 358, ч. 1 ст. 438КК України, зокрема за ознаками заволодіння майном ОСОБА_4 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , і востаннє виходив на зв`язок із сестрою ОСОБА_5 05.03.2022.

Прокурор зазначає, що після деокупації м. Буча сусіди ОСОБА_4 повідомили родичам, що на початку березня 2022 року військовослужбовці збройних сил російської федерації цілеспрямовано прийшли до будинку ОСОБА_4 та забрали його і відвели у невідомому напрямку, після чого будь-які достовірні відомості про його місцезнаходження відсутні, а натомість, невстановлені особи вчиняють дії, спрямовані на заволодіння майном, яке належало ОСОБА_4 .

Прокурор вказає, що за ОСОБА_4 зареєстровано майно за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 .

26.12.2022 ухвалою слідчою судді Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_6 у справі № 760/19174/22, провадження № 1-кс/760/6461/22 було накладено арешт на житло за адресою: АДРЕСА_2 .

У зв`язку з необхідністю управління вказаним арештованим майном прокурор просить передати його Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання.

Заслухавши пояснення прокурора, розглянувши матеріали поданого клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у його задоволенні.

За ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є збереження речових доказів.

Частиною 3 статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

08 грудня 2022 року постановою слідчого в ОВС СУ ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_4 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000192.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 26.12.2022 у справі № 760/19174/22 (провадження № 1-кс/760/6461/22) задоволено клопотання про арешт у вигляді заборони відчуження вказаного речового доказу (квартири).

Згідно з абзацом 7 ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом.

Таким чином, для задоволення клопотання про передачу арештованого майна в АРМА, окрім іншого, є достатні підстави вважати, що у випадку нездійснення такої передачі є ризики їх збереження або збереження їхньої економічної вартості.

В даному випадку слід звернути увагу на те, що в матеріалах клопотання відсутні докази наявності ризиків, про які йдеться мова в законі.

Крім того, згідно з ухвалою слідчого судді від 26.12.2022 арешт на житлове приміщення накладений лише у формі заборони їх відчуження. Такі елементи права власності як право володіння та користування зазначеною ухвалою слідчого судді не обмежені. Крім того, прокурором не зазначено, яке значення для кримінального провадження з огляду на фабулу кримінальних правопорушень, які розслідуються, має збереження економічної вартості квартири, як речового доказу. Посилання прокурора на те, що квартира фактично використовується невстановленими особами не є підставою для передачі її в управління АРМА.

Необхідність передачі квартири в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів таким чином не є обгрунтованою належним чином, а тому у задоволення клопотання слід відмовити.

ІІІ. Резолютивна частина

Керуючись ст. ст. 98, 100 КПК України, слідчий суддя ухвалив:

1. У задоволенні клопотання відмовити.

2. Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її постановлення.

Слідчий суддя: