Справа № 570/5486/24
Номер провадження 1-кс/570/623/2024
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

01 листопада 2024 року

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі слідчого судді ОСОБА_1

з участю прокурора ОСОБА_2 ,

підозрюваної ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне, вул.С.Петлюри, 10) клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_6 , по матеріалах досудового розслідування №0000734 від 17 жовтня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_3 ,

про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту,

в с т а н о в и в:

оскільки є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, при цьому обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, слідчий просить обрати відносно нього запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту за місцем проживання строком на 2 місяця (60 діб), поклавши відповідні обов`язки.

Згідно з клопотанням, 11 жовтня 2024 року приблизно о 11 год. 00 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи на законних підставах у будинку, який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та з метою власного матеріального збагачення, в умовах воєнного стану, введеного відповідно Закону України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», шляхом вільного доступу, з полички тумбочки, що знаходилась у кухні вищевказаного будинку, таємно викрала золоті вироби з золота 585 проби, вартість якого за 1 гр. згідно курсу НБУ станом на 11.10.2024 становила 1984, 65 грн., а саме: золотий ланцюжок вагою 4,7 гр., вартістю 9327 ірн. 85 коп. та золоту каблучку вагою 1,31 гр., вартістю 2599 грн. 89 коп., котрі належали ОСОБА_7 , чим завдала останній майнову шкоду у загальному розмірі 11 927 грн. 74 кой.

За даним фактом з 17 жовтня 2024 року розслідується кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушеення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України як крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану.

31 жовтня 2024 року ОСОБА_3 повідомлена про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання повністю і по аналогічних мотивах та пояснили суду про обставини, вказані у ньому.

Підозрюваний ОСОБА_3 не заперечила проти обрання відносно неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, умови якого їй зрозумілі.

Заслухавши їх думку, з`ясувавши обставини та вивчивши надані матеріали кримінального провадження, вважаючи їх достатніми для винесення рішення, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

Відповідно до п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканність, ніхто не може бути позбавлений свободи, крім випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Згідно з ст.177 КПК України основною метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України. За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу зобов`язує слідчого суддю встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді даного клопотання суд з`ясував, що наведені у ньому дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення. Доказами, які дають для цього підстави, є протоколи оглядів місць події від 17.10.2024, протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 , протокол допиту свідка ОСОБА_9 , протокол допиту підозрюваного ОСОБА_3 . Дані докази під час розгляду клопотання об`єктивно досліджені щодо їх допустимості та узгодженості між собою, сумнівів у суду не викликають.

Вивченням особи підозрюваного встановлено, що вона має на вихованні двоє малолітніх дітей, не працює, тому не має коштів на утримання дітей, крім того відповідно до характеристики наданої Корнинською сільською радою ОСОБА_3 має запальний та зухвалий характер, з сусідами та сім`єю має конфліктні стосунки, здатна до спричинення сварок, схильна до шкідливих звичок, тому це дає достатні підстави вважати, що вона на шлях виправлення не стає і не має наміру переглядати свою поведінку щодо ведення способу свого життя з дотриманням норм закону, а також може у подальшому вчинити інші кримінальні правопорушення.

Окрім того, ОСОБА_3 з моменту повідомлення їй про підозру у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, усвідомлює реальність покарання за вчинений нею злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк до восьми років, може вжити заходів, щоб переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, цим самим може затягувати та перешкоджати проведенню всебічного і об`єктивного досудового розслідування, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Також підозрювана ОСОБА_3 , будучи обізнаною про коло осіб кому відомо, чи може бути відомо про обставини вчинення нею кримінального правопорушення, в тому числі знаючи місце проживання потерпілої та свідка, шляхом умовлянь, вчинення тиску, погроз та/або будь-яким іншим чином вплинути на цих осіб з метою зміни показань, як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду даного провадження.

Враховуючи дані про особу підозрюваного в їх сукупності, також тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, слідчий суддя, перевіривши наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує слідчий існують і підтверджуються матеріалами кримінального провадження, встановив, що ця особа за певних умов може порушити свої процесуальні обов`язки, тому для їх запобігання застосування вказаного запобіжного заходу буде достатнім, щоб забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків і проведення всіх необхідних слідчих та процесуальних дій.

Суд вважає, що з урахуванням обставин кримінального провадження та особи підозрюваного, домашній арешт в умовах контролю з боку працівників правоохоронних органів здатен запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Таким чином, клопотання, що надійшло до суду, відповідає вимогам КПК України і тому підлягає до задоволення по суті.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

При цьому, як визначено ч.ч.4, 5 ст.181 КПК України орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Суд зауважує, що згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Бузаджі проти Республіки Молдова» домашній арешт, з урахуванням його ступеня та інтенсивності, вважається позбавленням волі за змістом статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З огляду на викладене, керуючись ст.176, 177, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

застосувати до підозрюваної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Рівне Рівненської області, зареєстрованої та фактично проживаючої по АДРЕСА_2 , громадянки України, з повною загальною середньою освітою, не одруженної, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованої, не судимої, запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Покласти на підозрювану ОСОБА_3 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та /або місця роботи;

3) не залишати постійне місце проживання по АДРЕСА_2 з 22:00 год. по 06:00 год. наступної доби без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Строк дії ухвали та покладених на підозрювану обов"язків встановити до 01 січня 2025 року.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1