Провадження № 1-кп/522/3233/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170 від 13.10.2022 року, відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Волохів Яр, Чугуївського району, Харківської області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, працюючого по найму, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-29.06.2006 року Дніпропетровським апеляційним судом за ст.ст. 115 ч.1, 115 ч.2 п.13, 70 КК України до 15 років позбавлення волі. Звільнений 10.07.2020 року у зв`язку з відбуттям строку покарання,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

захисника - ОСОБА_13 ,

обвинуваченого - ОСОБА_14 ,

суд-

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

Так, Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та на підставі Указу Президента України від 06.02.2023 року №58/2023 строк дії воєнного стану в України продовжено з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

10.10.2022 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, більш точний час не встановлено, під час перебування біля домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , у ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, поєднану із проникненням у житло.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи умисно, із корисливих мотивів та переслідуючи мету незаконного збагачення, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи та власник майна, в умовах воєнного стану, через отвір в огорожі, проник на територію вищевказаного домоволодіння.

У продовження своїх злочинних дій, ОСОБА_8 , використовуючи лом, який попередньо взяв із собою, зламав навісний замком з дверей будинку, що розташований за вищевказаною адресою та проник до вищевказаного будинку.

Під час перебування в будинку ОСОБА_8 виявив та в подальшому таємно викрав майно ОСОБА_15 , а саме:

- телевізор марки «LG», модель «CF-14 Е20», вартістю 500 гривень;

- кабель для подовжувача, довжиною 3 метра, вартістю 62,50 гривень;

- набір посуди з малюнком, вартістю 749,17 гривень;

- пластикові відра, об`ємом 10 літрів, у кількості 2-ох штук, вартістю 57,50 гривень, кожне, загальною вартістю 115 гривень;

- казани металеві, об`ємом 2 літра у кількості 2-ох штук, вартістю 215 гривень, кожний, загальною вартістю 430 гривень;

- каструлі металеві, об`ємом 2 літра, у кількості 2-ох штук, вартістю 158,30 гривень, кожна, загальною вартістю 316,67 гривень;

- електричний обігрівач, чорного кольору, марки «HEATER NSB-60», вартістю 520 гривень;

- скатертину, столову на якій відображено рисунок у вигляді квадратів червоно-білого кольору, вартістю 91,25 гривень;

- бутербродницю марки «SATURN ST - 1077», білого кольору, вартістю 400 гривень;

- соковитискач марки «HILTON АЕ 3164», біло-зеленого кольору, вартістю 269 гривень;

- настінну картина з підсвіткою, на якій відображено рисунок природи гір та лісу, вартістю 579 гривень.

Після чого ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на свій власний розсуд.

У продовження свого злочинного умислу, 10.10.2022 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, більш точний час не встановлено, ОСОБА_8 , знову прибув до домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , з метою таємного викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану, поєднану із проникненням у інше приміщення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи умисно, із корисливих мотивів та переслідуючи мету незаконного збагачення, впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає, а поряд відсутні сторонні особи та власник майна, в умовах воєнного стану, через отвір в огорожі, проник на територію вищевказаного домоволодіння.

У продовження своїх злочинних дій, ОСОБА_8 , використовуючи лом, який попередньо взяв із собою, зламав навісний замок з дверей гаражного приміщення, що розташоване за вищевказаною адресою та проник до нього.

Під час перебування в гаражному приміщенні, ОСОБА_8 виявив та в подальшому таємно викрав майно ОСОБА_15 , а саме - газовий балон червоного кольору об`ємом 50 літрів вартістю 1200 гривень.

Після чого ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим майном на свій власний розсуд.

Своїми злочинними діями ОСОБА_8 спричинив потерпілій ОСОБА_15 майнову шкоду на загальну суму 5232,58 гривень.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_8 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 визнав себе винним у повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та підтвердив, що 10.10.2022 року, в умовах воєнного стану, він проник до будинку АДРЕСА_4 , звідки таємно викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_15 на загальну суму 5232,58 гривень. Під час допиту в суді ОСОБА_8 висловив самозасудження своєї кримінально караної поведінки, зазначив що шкодує про свій вчинок і розкаюється, готов нести кримінальну відповідальність за вчинений злочин. Крім того, зазначив, що ним було добровільно відшкодовано заподіяну шкоду.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Потерпіла ОСОБА_15 до суду не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, заподіяну їй майнову шкоду добровільно відшкодовано обвинуваченим ОСОБА_8 .

Під час судового засідання, встановлено, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності позицій обвинуваченого та інших учасників судового розгляду. З урахуванням думки прокурора, обвинуваченого, захисника суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються .

Статті Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_8 .

Беручи до уваги вище вказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України повністю доведена та його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням у житло та інше приміщення.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання

обвинуваченому ОСОБА_8 .

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_8 згідно зі ст. 66 КК України суд враховує щире каяття та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 зазначеного Кодексу суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 зі змінами та доповненнями «Про практику призначення судами кримінального покарання» слід звернути увагу судів на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Із системного аналізу положень ст. 23 КПК України та ст. 65 КК України слідує, що питання про наявність чи відсутність обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, вирішується судом у нарадчій кімнаті на підставі безпосередньо досліджених доказів.

Приймаючи рішення щодо виду та розміру покарання ОСОБА_8 , суд враховує характер та ступінь тяжкості злочину, дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що він хоч і неофіційно, але працює, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно неодружений, має на утриманні особу похилого віку - батька ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, що свідчить про його осудність. Крім того, зважив суд і на те, що обвинувачений ОСОБА_8 має непогашену судимість за вироком Дніпропетровського апеляційного суду від 29.06.2006 року та на те, що його було звільнено з місць позбавлення волі 10.07.2020 року по відбуттю покарання за вищевказаним вироком.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Водночас, враховуючи те, що ОСОБА_8 під час допиту в суді висловив самозасудження своєї кримінально караної поведінки та зазначив про готовність нести кримінальну відповідальність, вину у вчиненні злочину визнав повністю, зазначивши, що шкодує про свій вчинок і розкаюється, добровільно відшкодував заподіяну шкоду, що свідчить про наявність у кримінальному провадження обставин, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України.

З огляду на викладене, враховуючи принципи законності, справедливості та обґрунтованості покарання, а також характер і спосіб вчинення злочину в сукупності зі ставленням обвинуваченого ОСОБА_8 до вчиненого, зваживши на дані про особу останнього, наявність обставини, що пом`якшує покарання, та відсутність таких, що його обтяжує, суд приходить до висновку про призначення винному основного покарання у виді позбавлення волі в межах санкції норми закону, яка передбачає відповідальність за вчинене.

Водночас, умови, підстави та порядок звільнення особи від покарання та його відбування визначені розділом ХІІ Загальної частини КК України. Одним із таких випадків є звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 75 КК України в разі, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно з ч. 3 ст. 75 КК України у випадках, передбачених частинами 1, 2 цієї статті, суд ухвалює рішення про звільнення засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом. При цьому, статтею 76 цього Кодексу визначено коло обов`язків, які суд покладає на особу в разі звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Враховуючи вищевказані обставини кримінального провадження в сукупності з відомостями про особу обвинуваченого, зваживши на позиції сторін кримінального провадження в судових дебатах про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, оскільки вважає, що виправлення останнього та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливо без реального відбування покарання, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою протягом іспитового строку з покладенням на нього обов`язків, передбачених пунктами 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 20.02.2023 року, слід скасувати.

Рішення щодо речових доказів прийняти на підставі ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу до набрання вироком суду законної сили, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 100, 349,369-371,373-374, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_8 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 3 (три) роки.

Відповідно до пунктів 1 та 2 частини 1 і пункту 2 частини 3 статті 76 КК України, покласти на ОСОБА_8 обов`язки:

1. періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2. повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3. не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 20.02.2023 року, - скасувати.

Речові докази по справі: два компакт-диска DVD-R, ALERUS, 4,7 GB/120 min з записом - зберігати при матеріалах кримінального провадження; електричний обігрівач, чорного кольору, марки «HEATER NSB-60», скатертину, столову на якій відображено рисунок у вигляді квадратів червоно-білого кольору, соковитискач марки «HILTON АЕ 3164», біло-зеленого кольору, настінну картину з підсвіткою, на якій відображено рисунок природи гір та лісу, рюкзак зеленого кольору - вважати повернутими за належністю власнику ОСОБА_15 ;навісний металевий замок, який упакований до сейф пакету НПУ PSP 0006970, один металевий предмет лому запакований до сейф пакету НПУ та опечатаний биркою ХТН №А434748, - знищити;

Запобіжний захід ОСОБА_8 не обирався.

Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги у випадку її відсутності.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокуророві.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: