Справа № 184/484/22
Провадження № 1-кп/0182/609/2024
У Х В А Л А

Іменем України

01.02.2024 року м. Нікополь

Колегія суддів Нікопольського міськрайонного суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді: ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

при секретарі: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000020 від 09 січня 2022 року стосовно ОСОБА_5 за п. 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 186 КК України, ОСОБА_6 за п. 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 186 КК України, ОСОБА_7 за ч.5 ст. 27 ч.4 ст. 187 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7

В С Т А Н О В И Л А:

В провадженні колегії Нікопольського міськрайонного суду перебуває кримінальне провадження №0000020 за обвинуваченням ОСОБА_5 за правовою кваліфікацією за п. 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 186 КК України, ОСОБА_6 за правовою кваліфікацією за п. 6, 12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.2 ст. 186 КК України, ОСОБА_7 за правовою кваліфікацією за ч.5 ст. 27 ч.4 ст. 187 КК України. Стосовно обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 04 лютого 2024 року. Обвинуваченій ОСОБА_7 було запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строк дії якого скінчився. Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 відмовились від доставки їх в судове засідання, через те, що місто Нікополь, перебуває в зоні активних бойових дій і заявили клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на час судового розгляду справи, але не більше двох місяців, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Враховуючи те, що ОСОБА_5 і ОСОБА_6 обвинувачуються у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком від 10 до 15 років або у вигляді довічного позбавлення волі і вони повною мірою усвідомлюють невідворотність покарання та настання для них, передбачених законом обмежень їх прав і свобод, в зв`язку з чим, існує ризик їх переховування від суду. Останні є раніше судимими особами за вчинення корисливих злочинів, офіційно не працевлаштовані, не мають стабільного джерела доходів, не мають сталих родинних зв`язків та осіб, які б змогли забезпечити їх належну процесуальну поведінку. Вищевикладене свідчить про наявність ризику вчинення обвинуваченими нових кримінальних правопорушень. Крім того, на думку прокурора, обвинувачені, перебуваючи на волі можуть впливати на свідків у кримінальному провадженні, які не допитані в судовому засіданні. За таких обставин, прокурор категорично заперечувала проти зміни запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , оскільки, на його думку, жоден з інших запобіжних заходів не здатен гарантувати належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Потерпілі ОСОБА_12 і ОСОБА_13 в судове засідання не з`явились, але раніше наполягали в суді на утриманні обвинувачених під вартою.

Обвинувачена ОСОБА_7 і її захиснику ОСОБА_11 покладались на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_10 не заперечували проти клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_9 не заперечували проти клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши доводи прокурора, сторони захисту, дослідивши наявні матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 і ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є не лише наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, що дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, на які в даному випадку вказав прокурор. При вирішенні питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу, суд бере до уваги, що ОСОБА_5 і ОСОБА_6 обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, вчинених з корисливих мотивів, за попередньою змовою, і за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна, що є свідомим для обвинувачених і в подальшому може спонукати кожного з них до переховуватися від суду, що доводить існування ризику можливої втечі.

У справі " ОСОБА_14 проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що «органи судової влади неодноразово посилалася на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті, суворість покарання, яке може бути призначено обвинуваченим, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Тому, серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, дає можливість виправдано вважати, що такий ризик існує.

На думку колегії суддів, на даний час обґрунтовано існує ризик вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення, аналогічного тим, в яких вони обвинувачуються, оскільки інкриміновані злочини обвинуваченими вчинені з корисливих мотивів у складі групи осіб, за попередньою домовленістю. Вони є особами, які раніше притягалися до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів. Доказів того, що вони мають офіційний стабільний дохід і працевлаштовані хоча би за строковим договором, колегії суддів не надано, що в свою чергу доводить те, що останні можуть існувати за рахунок грошових коштів, отриманих злочинним шляхом. Крім того, в провадженні Нікопольського суду перебуває інше кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 , яке по суті не розглянуто.

Тому є очевидним, що, перебуваючи на свободі, обвинувачені, враховуючи їх репутацію і обставини інкримінованих їм злочинів, можуть чинити тиск на потерпілих і свідків у кримінальному провадженні, які не допитані в судовому засіданні. А враховуючи їх близькі стосунки з обвинуваченою ОСОБА_15 то і на неї безпосередньо.

Запобігти наявним ризикам, які продовжують існувати і до тепер не зменшилися, може лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на даній стадії судового розгляду є найефективнішим заходом впливу.

Крім того, кримінальне провадження перебуває на розгляді тривалий час і родичі обвинувачених жодного разу не звернулися до суду з заявою про бажання поручитися за виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків і не висловили свою думку про можливість спільного з ними проживання.

З урахуванням дії воєнного стану поведінка обвинувачених може бути взагалі неконтрольованою навіть з боку правоохоронних органів, що лише збільшить ризики, на які послався прокурор в своєму клопотанні.

Таким чином є очевидним, що інший, більш м`який запобіжний захід, не може бути дієвим і не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки кожного з обвинувачених на даній стадії судового розгляду. Враховуючи викладене, тримання обвинувачених під вартою є необхідним запобіжним заходом на даному етапі судового розгляду.

Раніше ухвалою колегії суддів визначено обвинуваченим заставу як альтернативний запобіжний захід у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням обов`язків передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, підстав для зміни розміру застави сторонами не зазначено.

Керуючись ч.3 ст.331 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на строк судового розгляду, але не більше двох місяців, а саме до 01 квітня 2024 року.

Визначити для кожного з обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 розмір застави, у сумі кратній 80 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Обвинувачені або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі суду протягом стоку дії ухвали. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається особою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави і зобов`язаний виконувати наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну;

Термін дії обов`язків, покладених на обвинуваченого у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Копію ухвали направити для виконання начальнику ДУВП 4 і для вручення обвинуваченим ОСОБА_6 і ОСОБА_5 ..

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 12.30 год. 02.02.2024 р.

Головуючий -

суддя : ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3