ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу із доповненнями обвинуваченого ОСОБА_7 , яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, раніше неодноразово засудженого, останній раз 17.02.2020 року за вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області за ч.1 ст.263, ч.4 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років; 11.10.2022 року звільнився із Харківської виправної колонії №43 по відбуттю призначеного строку покарання,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, із призначенням йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років.

Початок строку відбування покарання для ОСОБА_7 визначений з 08 лютого 2024 року, зараховано у строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 19 грудня 2023 року по 08 лютого 2024 року, із розрахунку: один день тримання під вартою за один день попереднього ув`язнення.

Запобіжний захід залишений у вигляді тримання під вартою,

встановила:

Вироком суду встановлено, що у середині жовтня 2023 року у невстановленої особи-1, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, а саме, в квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , вчинене у великих розмірах, в умовах воєнного стану.

Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, а також те, що реалізація злочинних намірів можлива лише у складі групи осіб, останній, переслідуючи корисливий мотив, з метою матеріального збагачення, залучив до вчинення кримінального правопорушення раніше знайомого йому ОСОБА_7 та невстановлену особу-2, матеріали відносно останньої виділені в окреме кримінальне провадження.

У невстановлені час та місці, але не пізніше жовтня місяця 2023 року, вказані особи заздалегідь розподілили свої ролі у запланованому злочині, згідно яких, невстановлена особа-2, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, надавала необхідну для вчинення злочину інформацію, стосовно відсутності мешканців на момент вчинення злочину у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , відповідала за місце збору на території м. Дніпро та була водієм автомобілю АУДІ А7 білого кольору, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 , що мала відвести інших співучасників для вчинення злочину до заздалегідь обумовленого місця та після вчинення злочину, із заздалегідь обумовленого місця, до автовокзалу у м. Дніпро, звідки інші співучасники повинні були повернутись до м. Харкова.

Крім того, невстановлена особа 1, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, повинна була координувати дії ОСОБА_7 та особи-2, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, під час вчинення злочину перебуваючи поруч з ТЦ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

В той же час ОСОБА_7 мав бути безпосереднім виконавцем злочину, який мав проникнувши до приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи заздалегідь підготовлені для цього предмети та викрасти звідти цінне майно.

Погодившись із намірами невстановленої особи-1, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, керуючись спільним злочинним умислом та корисливим мотивом, діючи згідно заздалегідь розробленого злочинного плану на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, в умовах воєнного стану, у невстановлені час, але не пізніше 26.10.2023, невстановлена особа-1, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження та ОСОБА_7 на невстановленому пі транспорті прибули до м. Дніпро де їх, у невстановлений час та місці зустріла на автомобілі АУДІ А7 білого кольору, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 невстановлена особа-2, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження та почали виконувати свої заздалегідь обумовлені ролі.

Особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, виконуючи свою заздалегідь обумовлену роль, 26.10.2023, у невстановлений час, направилась до міста раніше обумовленого злочинним планом, та почала перебувати поруч з ТЦ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , координуючи дії співучасників, очікуючи ОСОБА_7 після вчинення крадіжки з квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Інша особа, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, виконуючи свою заздалегідь обумовлену роль, 26.10.2023, у невстановлений досудовим розслідуванням час, направилась на автомобілі АУДІ А7 білого кольору, 2011 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 , до заздалегідь обумовленого місця та почала чекати особа-1, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження разом із ОСОБА_7 після вчинення крадіжки з квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого транспортування останніх до автовокзалу у м. Дніпро.

Так, виконуючи свою заздалегідь обумовлену роль, 26.10.2023 приблизно о 13 годині 10 хвилин ОСОБА_7 , проник, шляхом пошкодження замку вхідних дверей предметом, заздалегідь підготовленим для цього, до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , після чого зайшов в приміщення спальні, де на поличці шафи помітив металевий сейф, який матеріальної цінності не має, всередині якого знаходились грошові кошти в сумі 11 200 доларів США, 200 Євро, 2000 Лір, що на праві власності належать потерпілому ОСОБА_8 , які він визначив як об`єкт свого злочинного посягання. Також в сейфі перебували документи на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 , внутрішній паспорт громадянина Туреччини та водійські права турецького зразка на ім`я ОСОБА_9 , шкіряний гаманець чорного кольору, який матеріальної цінності не має з банківськими картками, на ім`я ОСОБА_9 , а також флеш носій з електронним ключем фірми з назвою «Fagor», який також матеріальної цінності не має.

Далі, ОСОБА_7 , реалізовуючи спільний злочинний умисел та корисливий мотив, діючи згідно заздалегідь розробленого злочинного плану на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, в умовах воєнного стану, виконуючи свою заздалегідь заплановану роль, перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, взяв із шафи чорну чоловічу шкіряну куртку з хутром чорного кольору, моделі «Vitallidaniels», 48 розміру, вартістю 2138,89 грн., що на праві власності належить потерпілому ОСОБА_8 та огорнув нею металевий сейф з викраденим майном.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 взяв валізу синього кольору «Puccini Manchester», розміром 80 см на 50 см вартістю 2674,50 грн., яка на праві власності належить ОСОБА_8 , поклав до неї металевий сейф з викраденим майном, обмотаний в чорну шкіряну куртку, зачинив валізу та направився в бік виходу з квартири.

Доводячи спільний злочинний умисел та корисливий мотив до кінця, діючи згідно заздалегідь розробленого злочинного плану на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, в умовах воєнного стану, виконуючи свою заздалегідь обумовлену роль, ОСОБА_7 , утримуючи при собі викрадене майно, покинув місце вчинення злочину, після чого, в той же день, після 13 години 50 хвилин, зустрівся, у запланованому заздалегідь місці, в районі ТЦ «МОСТ СІТІ», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , із невстановленою особою-1, матеріали відносно якого виділені в окреме кримінальне провадження, та у подальшому, у невстановленому місці та час із невстановленою особою-2, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, розділивши між собою матеріальні цінності, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинили потерпілому ОСОБА_8 майнову шкоду на суму 11 200 доларів США, що станом на 26.10.2023 становить 409 149, 44 грн., 200 Євро, що станом на 26.10.2023 становить 7723, 42 грн., 2 000 Лір, що станом на 26.10.2023 становить 2597, 40 грн. та 4813,39 грн.

Загальна сума спричиненої майнової шкоди становить 424 283,65 грн., що згідно п. 3 примітки до ст. 185 КК України є кримінальним правопорушенням вчиненим у великих розмірах.

У апеляційній скарзі із доповненнями обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду змінити у частині призначеного покарання та, застосувавши положення ст.75 КК України, звільнити його від відбування призначеного покарання, із призначенням йому іспитового строку на 3 роки.

Обґрунтовує прохання тим, що щиросердно розкаявся у скоєному, але суд формально зазначив про це у вироку, фактично не врахувавши цю пом`якшуючу обставину; активно сприяв розкриттю злочину і надавав інформацію про інших співучасників; до затримання був працевлаштованим і, отже, може у разі необхідності відшкодовувати шкоду потерпілому (хоча, останній не заявляв цивільного позову по справі); утримує мати похилого віку, яка страждає тяжкими хронічними хворобами; вчинив кримінальне правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин.

Обвинувачений зазначає про невідому йому долю вилучених у нього під час обшуку його особистих речей та речей дружини.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_7 підтримав свою апеляційну скаргу у повному обсязі і уточнив своє прохання про зміну вироку суду першої інстанції у частині призначеного покарання, із звільненням від його відбування у порядку ст.75 КК України та із призначенням іспитового строку на 3 роки;

- прокурор відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_6 заперечував проти доводів апеляційної скарги обвинуваченого та просив залишити вирок суду без змін як законний та обґрунтований.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, обговоривши наведені у скарзі доводи та співставивши із наявними матеріалами кримінального провадження у частині оскаржених обставин, проаналізувавши додатково надані захисником докази, які характеризують особу обвинуваченого, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно із положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і умотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального кримінального правопорушення за обставин, встановлених вироком суду першої інстанції, та правова кваліфікація його дій за ч.4 ст.185 КК України ґрунтується на зібраних по справі, перевірених та оцінених судом доказах, у апеляційній скарзі обвинуваченим не оспорюється, тому, відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряється.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги обвинуваченого щодо невідповідності призначеного йому покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через суворість, виходячи з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.50.65 КК та роз`яснюючих положень п.1.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суди зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

Виходячи із принципів співмірності і індивідуалізації, це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характери вчинених дій. їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

При цьому повноваження суду (його права та обов`язки), надані державою, щодо обрання між альтернативними видами покарань у встановлених законом випадках та інтелектуально-вольова владна діяльність суду з вирішення спірних правових питань, враховуючи цілі та принципи права, загальні засади судочинства, конкретні обставини справи, дані про особу винного, справедливість обраного покарання тощо, визначають поняття "судова дискреція" (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві.

Дискреційні повноваження суду повинні відповідати принципу верховенства права з обов`язковим обґрунтуванням обраного рішення у процесуальному документі суду.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд першої інстанції врахував та справедливо зазначив, що обвинувачений вчинив нове тяжке, кримінальне правопорушення менше, ніж через рік після звільнення із місць позбавлення волі; має низку не знятих та не погашених судимостей за вчинення аналогічних за змістом злочинів; вчинив кримінальне правопорушення, незважаючи на наявність хворих утриманців.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд врахував щире каяття ОСОБА_7 у скоєному.

Обставин, які б обтяжували покарання, судом не встановлено.

Тобто, судом під час призначення покарання враховані усі, у тому числі, і зазначені у апеляційній скарзі обвинуваченого, обставини і призначив мінімальне покарання у межах санкції ч.4 ст.185 КК України.

Підстав для застосування щодо ОСОБА_7 вимог ст.75 або 69 КК України судом першої інстанції не встановлено і колегія суддів із цим погоджується.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого, як і надані ним пояснення під час апеляційного перегляду матеріалів кримінального провадження, не спростовують встановлені судом першої інстанції обставини та надану їм ( і належним чином умотивовану) оцінку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 405, п.5 ч.1 ст.407,418,419 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Вирок Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 08 лютого 2024 року щодо ОСОБА_7 за ч.4 ст.185 КК України - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала апеляційної інстанції є остаточною, але, може бути оскаржена учасниками кримінального провадження у касаційному порядку, безпосередньо до Верховного Суду, протягом трьох місяців з дня її проголошення, а для ОСОБА_7 , який утримується під вартою, - у той же строк та спосіб, починаючи з дня вручення йому копії ухвали суду апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4