Справа № 128/3854/24
УХВАЛА

Іменем України

27 вересня 2024 року м. Вінниця

Слідча суддя Вінницького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , вивчивши скаргу ОСОБА_2 на незаконні дії інспектора відділу поліції Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області л-та ОСОБА_3 щодо вилучення майна та зобов`язання його повернути, -

ВСТАНОВИВ:

До провадження Вінницького районного суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_2 на незаконні дії інспектора відділу поліції Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області л-та ОСОБА_3 щодо вилучення майна та зобов`язання його повернути, справа №128/3854/24, в якій заявник просить суд визнати незаконними дії інспектора відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції ГУНП в Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 щодо вилучення майна- належного ОСОБА_2 -спеціалізованого вантажного фургона малотоннажного В «Mersedes Benz Vito 115 CDI» 2005 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 , та зобов`язати негайно повернути володільцю майно, а саме вищевказаний транспортний засіб.

Вивчивши скаргу, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, а саме - бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Таким чином, відповідно до наведених положень ст.303 КПК України слідчому судді може бути оскаржена, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування визначений главою 26 розділу ІІІ КПК України.

Частиною першою статті 306 КПК України установлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Територіальну підсудність скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора главою 26 розділу ІІІ КПК України не визначено.

Як зазначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 квітня 2013 року №223-558/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», оскільки законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (частина сьома статті 100, частина друга статті 132, частина перша статті 184, частина перша статті 192, частина друга статті 199, частина перша статті 201, частина третя статті 244, частина десята статті 290 КПК України), з урахуванням положень частини шостої статті 9 КПК України правильним є застосування зазначеного правила й до розгляду клопотань, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад, частина перша статті 306,частина третя статті 234 КПК України тощо). Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що у таких випадках не можна керуватися положеннями частини першої статті 32 КПК України, яке, з огляду на зміст цієї статті та її місце у структурі КПК України, стосується лише суду, який здійснює кримінальне провадження як орган, що розглядає справу по суті, і не регламентує діяльність слідчого судді.

Водночас у більшості випадків КПК України визначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (частина сьома статті 100, частина друга статті 132, частина перша статті 184, частина перша статті 192, частина друга статті 199, частина перша статті 201, частина третя статті 244, частина десята статті 290 КПК України). Таким чином, зазначене правило має застосовуватись й до розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування, що передбачені ст. 303 КПК України.

На підставі системного аналізу норм КПК України слід зробити висновок, що територіальна підсудність справ щодо розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування відноситься до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Зі змісту вказаної скарги та доданих до неї документів вбачається, що заявник оскаржує бездіяльність працівника поліції, стосовно неповернення тимчасово вилученого майна, даний орган досудового розслідування знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , тобто поза межами Вінницького району Вінницької області, а тому не відноситься до територіальної юрисдикції Вінницького районного суду Вінницької області.

Таким чином, оскільки заявник оскаржує дії органу досудового розслідування поза юрисдикцією Вінницького районного суду Вінницької області, тому суд вважає, що дана скарга не підлягає розгляду Вінницьким районним судом Вінницької області, у зв`язку з її непідсудністю цьому суду. В свою чергу, дана скарга підсудна Вінницькому міському суду Вінницької області.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст.304 КПК України скарга повертається слідчим суддею, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

Виходячи з вищевикладеного, дана скарга підлягає поверненню особі, яка її подала - ОСОБА_2 .

Крім того, слідчий суддя звертає увагу заявника на те, що відповідно до ч. 7 ст. 304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 24, 303, 304, 309, 372 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Скаргу ОСОБА_2 на незаконні дії інспектора відділу поліції Вінницького районного управління поліції ГУНП у Вінницькій області л-та ОСОБА_3 щодо вилучення майна та зобов`язання його повернути - повернути заявнику разом з доданими документами.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом 7 днів з дня отримання її копії.

Слідча суддя ОСОБА_4