Справа № 175/9747/24
Провадження № 1-кп/175/601/24
Вирок

Іменем України

07 листопада 2024 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 (дистанційно)

обвинуваченого ОСОБА_4 (дистанційно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження №0000163 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м.Краматорськ Донецької області, громадянина України, який має середню освіту, який зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 19.02.2021 Краматорським міським судом Донецької області за . 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 1020 гривень;

- 05.02.2024 Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді арешту;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи засудженим вироком Краматорського міського суду Донецької області від 19.02.2021, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 1020 грн, який набрав законної сили 23.03.2021 та будучи письмово повідомленим 07.04.2021 відділом № 10 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях (до листопада 2022 - Краматорський районний відділ № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області) з порядком та умовами відбування покарання у вигляді штрафу, з наслідками несплати штрафу, та попередженим про настання кримінальної відповідальності у разі ухилення від сплати штрафу, діючи умисно, з мотивів зневаги до судового рішення та з метою ухилення від відбування призначеного судом покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, у вигляді штрафу, не сплатив вказаний штраф.

Так, ОСОБА_4 , всупереч вимогам ч. 1 ст. 26 Кримінально-виконавчого кодексу України, достовірно знаючи про свій обов`язок щодо сплати штрафу, призначеного йому вищезазначеним вироком суду, впродовж місячного строку після набрання вироком законної сили та повідомлення про це відділ АДРЕСА_2 , шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу, відповідних дій не вчинив, у зв`язку із чим відділом № 10 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях до Краматорського міського суду Донецької області спрямовано подання про розстрочку ОСОБА_4 несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавленням волі відповідно до закону.

ОСОБА_4 у судові засідання щодо розгляду вищевказаного подання неодноразово не з`являвся, у зв`язку з чим, ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 27.07.2021 року останнього оголошено у розшук та провадження зупинено.

3 24.02.2022 року через вторгнення російської федерації на територію України та введенням воєнного стану Краматорський міський суд Донецької області призупинив роботу. Розпорядженням Верховного суду України від 15.03.2022 року № 8/0/9-22 затверджено зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська.

Згідно з інформацією, наданою Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська судове рішення по справі відносно ОСОБА_4 станом на 12.09.2022 відсутнє, у зв`язку із чим відділом АДРЕСА_2 , на підставі ч. 1 ст. 80 КК України до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська направлено подання для вирішення питання про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку стосовно засудженого ОСОБА_4 .

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19.04.2023 у задоволенні подання уповноваженого органу з питань пробації про звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання, щодо закінчення строку давності виконання обвинувального вироку відмовлено у зв`язку із тим, що останній ухиляється від виконання вироку Краматорського міського суду Донецької області від 19.02.2021, тобто строк виконання вказаного вироку не сплив.

Так, засуджений ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, з метою ухилення від сплати штрафу, всупереч інтересам правосуддя в частині забезпечення виконання покарання, не пов`язаного з позбавленням волі та ст. 26 КВК України, без поважних причин, умисно ухилився від сплати кримінального покарання, призначеного вироком Краматорського міського суду Донецької області від 19 лютого 2021 року у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 1020 гривень, маючи реальну можливість його сплатити, при цьому не вчинив жодних дій на виконання рішення суду, свої доходи у виді грошових коштів витрачав на власні потреби.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 порушено інтереси правосуддя в частині забезпечення виконання рішення Краматорського міського суду Донецької області від 19 лютого 2021 року та станом на 10.05.2024 не сплачено штраф в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 1020 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , винуватим себе визнав у повному обсязі та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті. Він дійсно будучи засудженим вироком Краматорського міського суду Донецької області від 19.02.2021 року, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому еквіваленті становить 1020 грн, який набрав законної сили 23.03.2021 та будучи письмово повідомленим 07.04.2021 відділом № 10 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях з порядком та умовами відбування покарання у вигляді штрафу, з наслідками несплати штрафу не сплатив вказаний штраф. Просив суд врахувати його щире каяття і суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників процесу визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, дослідженням матеріалів які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що наведеними доказами у своїй сукупності у повному обсязі доведена винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 , та його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового розслідування, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України, які виразились в ухиленні засудженого від відбування покарання у вигляді штрафу.

Згідно з ч.1 і ч. 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

У відповідності до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого - є щире каяття.

У відповідності до ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Розглядаючи питання про міру покарання відносно ОСОБА_4 , суд також враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, що він раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є проступком, вину свою визнав повністю, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, однак перебуває на обліку у лікаря-нарколога, а тому з метою попередження вчинення ним нових злочинів йому необхідно і доцільно призначити покарання в межах санкції інкримінованої йому статті у виді пробаційного нагляду за правилами ст.71 КК України на чому в судових дебатах наполягав прокурор.

Суд вважає, що саме таке покарання буде сприяти його виправленню та попередженню скоєння нових злочинів, а також буде необхідним та достатнім.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 364, 369, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного за даним вироком повністю приєднати невідбуте покарання за вироком вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 05.02.2024 року за ч. 1 ст. 309 до покарання у вигляді 1 місяця арешту, яке в подальшому ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03.06.2024 року замінено на 2 місяці пробаційного нагляду та остаточно призначити покарання за сукупністю вироків у вигляді 2 (двох) років 2 (двох) місяців пробаційного нагляду.

На підставі ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступі обов`язки протягом пробаційного нагляду:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- пройти курс лікування від наркотичної залежності внаслідок вживання психоактивних речовин.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня постановки його на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Судові витрати та речові докази відсутні.

Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1