Справа № 134/1092/24
УХВАЛА

Іменем України

10 вересня 2024 року селище Крижопіль

Крижопільський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Крижопіль кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111 від 11 квітня 2024 року, щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 22 березня 2024 року орієнтовно о 16 годині 30 хвилин, перебуваючи на полі для міні-футболу, що розташоване по АДРЕСА_1 , на штучному покритті, біля одягу, побачив мобільний телефон марки «Redmi 9A Granite Gray», з оперативною пам`яттю 2 Гб та внутрішньою пам`яттю 32 Гб, який належить ОСОБА_5 та яким користувався неповнолітній ОСОБА_6 , після чого, вирішив ним незаконно заволодіти. ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, реалізовуючи свій незаконний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, керуючись корисливим мотивом, з метою наживи та звернення чужого майна на свою користь, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану, який введений на території України Указом Президента України за №64/2022 від 24.02.2022, та продовжений Указом Президента України від 05.02.2024 № 49/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», незаконно заволодів вказаним телефоном, помістивши його до кишені свого одягу. В подальшому ОСОБА_4 даним мобільним телефоном розпорядився на власний розсуд. Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 1040 гривень 00 копійок (згідно висновку експерта № СЕ-19/102-24/7101-ТВ від 15.04.2024 року).

Тобто, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Заслухавши обвинуваченого ОСОБА_4 , який дав згоду на закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX (далі - Закон № 3886-IX), яким внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до обвинувального акту кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_4 вчинив 23 квітня 2024 року.

Статтею 7 Закону України від 09.11.2023 № 3460-IX «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01 січня 2024 року встановлений у сумі 3028 грн. та відповідно 50 відсотків від його розміру становить 1514 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX на момент вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 3028 грн. (1514 х 2).

Як убачається з обвинувального акту ОСОБА_4 таємно викрав належне потерпілому ОСОБА_5 майно вартістю 1040 грн. 00 коп.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6 ст. 3 КК України).

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Зазначені норми Основного Закону України також знайшли своє відображення і в ч. 1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Враховуючи, що вартість таємно викраденого ОСОБА_4 майна становить 1040 грн. 00 коп., тобто ця сума менша за розмір, з якого відповідно до Закону № 3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність, а саме 3028 грн., тому, з огляду на передбачений ст. 58 Конституції України і ст. 5 КК України принцип зворотної дії закону в часі, інкриміноване ОСОБА_4 діяння не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених ст. 479-2 цього Кодексу.

Частинами першою та третьою статті 479-2 КПК України передбачено, що суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

За наведених обставин, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 не заперечує проти закриття кримінального провадження щодо нього на підставі пункту 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд дійшов висновку, що клопотання останнього підлягає задоволенню, а кримінальне провадження закриттю, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов не заявлявся.

В силу ст. 124 КПК України процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 1514 грн. 56 коп. (висновок № СЕ-19/102-24/7101-ТВ від 15.04.2024) слід віднести на рахунок держави.

Арешт накладений ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 23 квітня 2024 року необхідно скасувати.

Речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 124, 129, 284, 369 372, 4792 КПК України,

ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000111 від 11 квітня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати у справі на залучення експерта в сумі 1514 грн. 56 коп. (висновок № СЕ-19/102-24/7101-ТВ від 15.04.2024) слід віднести на рахунок держави.

Арешт накладений ухвалою Крижопільського районного суду Вінницької області від 23.04.2024 року на мобільний телефон марки «XIAOMI» моделі «Redmi 9A» , чорного кольору, на 2-сім карти, з оперативною пам`яттю 2 Гб та внутрішньою пам`яттю 32 Гб, скасувати.

Речові докази по кримінальному провадженню № 0000111, а саме: мобільний телефон марки «Redmi 9A Granite Gray», з оперативною пам`яттю 2 Гб та внутрішньою пам`яттю 32 Гб та коробку від зазначеного мобільного телефону, які належить потерпілому ОСОБА_5 та передані йому на зберігання, залишити останньому за належністю.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення. Апеляційна скарга подається через Крижопільський районний суд Вінницької області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя