У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/3640/24

№ 1-кп/183/2045/24

13 листопада 2024 року м. Самар

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені 15.09.2024 року до ЄРДР за № 0001167, за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

До суду 11.11.2024 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України.

Під час проведення досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_3 застосовувався у виді тримання під вартою.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просить призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акта не вбачає.

Захисник та обвинувачений, кожен окремо, вважають, що обвинувальний акт можливо призначити до судового розгляду, а також судовий розгляд можливо проводити у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання потерпілі не з`явились, надавши суду заяви про слухання справи без їх участі.

Дослідивши обвинувальний акт, суд вважає, що під час підготовчого судового засідання не встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, а тому обвинувальний акт підлягає призначенню до судового розгляду.

Суд, вислухавши прокурора, захисника та обвинуваченого вважає необхідним призначити обвинувальний акт до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Також, у провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Під час судового розгляду захисник заявив клопотання про вирішення питання щодо об`єднання даного кримінального провадження з кримінальним провадженням за його обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке перебуває у провадженні судді ОСОБА_1 ..

Обвинувачений підтримав клопотання захисника.

Прокурор не заперечував проти заявленого захисником клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 334 КПК України, у разі якщо на розгляд суду першої інстанції надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.

Суд, розглянувши клопотання захисника, вислухавши думку учасників процесу, вважає необхідним об`єднати кримінальні провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 в одне провадження.

Крім того, в судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 обґрунтувавши тим, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан, який у подальшому неодноразово продовжений і діє на теперішній час.

ОСОБА_3 15 вересня 2024 року, приблизно о 01.55 годині знаходився в господарському приміщенні ПП «Харченко» розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , де побачив у кімнаті на полиці, яка знаходиться на стіні праворуч, між вхідними дверима та вікном, мобільний телефон «Xiaomi Redmi М1908С3ХG», а також у коридорі, на підлозі побачив інвертор напруги з дисплеєм 2000W, 12В червоно-чорного кольору, автомобільний акумулятор марки «WESTA 6CT-75 АзЕ standard Pretty PowerfulWST750/WPP750», які належать ОСОБА_6 та на підвіконні мобільний телефон «ТЕСNO SPARK 10», який належить ОСОБА_7 та в цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно. В умовах воєнного стану, а саме зазначеного вище майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи у вказаний час та місці, ОСОБА_3 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, взяв з полиці мобільний телефон «Xiaomi Redmi М1908С3ХG», вартістю 3.145 гривень, підняв з підлоги інвертор напруги з дисплеєм 2000W, 12В червоно-чорного кольору вартістю 1.358,52 гривень, автомобільний акумулятор марки «WESTA 6CT-75 АзЕ standard Pretty PowerfulWST750/WPP750» вартістю 1.413,64 гривень, які належать ОСОБА_6 , та взяв з підвіконня мобільний телефон «ТЕСNO SPARK 10» вартістю 3.114 гривень, який належить ОСОБА_7 , тим самим викравши їх.

Після цього, ОСОБА_3 з викраденим майном покинув місце скоєння злочину, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 9.031,16 гривні.

Умисні дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

15 вересня 2024 року, приблизно о 01.55 годині 55 хвилин ОСОБА_3 знаходився у господарському приміщенні ПП «Харченко» розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , де побачив у кімнаті на полиці, яка знаходиться на стіні праворуч, між вхідними дверима та вікном, ключ від замка живлення до транспортного засобу «RENAULT MASTER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_6 , та в цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на незаконне заволодіння вказаним транспортним засобом, вчинене повторно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 , перебуваючи у вказаному місці та час, взяв з полиці ключ від замка живлення до транспортного засобу «RENAULT MASTER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , підійшов до транспортного засобу марки «RENAULT MASTER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходився поблизу господарського приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, відчинив незачинені двері транспортного засобу та бажаючи довести свій прямий умисел до кінця, всупереч волі власника, за допомогою ключа завів двигун транспортного засобу, виїхав з території ПП « ОСОБА_8 » та поїхав у напрямку вул. Гідності м. Самар Дніпропетровської області, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом марки «RENAULT MASTER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю 195.225 гривень, який належить ОСОБА_6 ..

Таким чином, умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Вказаний факт 15 вересня 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001167 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України та 15 вересня 2024 року склад кримінального правопорушення перекваліфіковано на ч. 2 ст. 289 КК України.

15 вересня 2024 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001168 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

15 вересня 2024 року прокурором Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області кримінальні провадження № 0001167 та № 0001168 об`єднанні в одне кримінальне провадження за № 0001167 з правовою кваліфікацією ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

15 вересня 2024 року о 10.32 годині ОСОБА_3 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

15 вересня 2024 року ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

16 вересня 2024 року слідчим суддею у вказаному кримінальному провадженні застосовано до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13 листопада 2024 року включно.

08.11.2024 року кримінальне провадження № 0001167 від 15.09.2024 року за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України направлено до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровській області з обвинувальним актом для розгляду по суті.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «О`Хара проти Сполученого Королівства», доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу має відповідати стандарту «розумна підозра».

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що саме особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

У главі 18 Кримінального процесуального кодексу України визначено заходи процесуального примусу, які застосовуються до підозрюваного з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки, а також детально регламентовано порядок їх застосування.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема:

-вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

-тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

-міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

-наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

-репутацію підозрюваного;

-наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Достатність доказів для підозри ОСОБА_3 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами: оглядом місця події від 15 вересня 2024 року, а саме ділянки місцевості за адресою: АДРЕСА_1 ; оглядом транспортного засобу «RENAULT MASTER», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , від 15 вересня 2024 року; допитом потерпілого ОСОБА_6 від 15 вересня 2024 року; впізнанням за фотознімками ОСОБА_3 з потерпілим ОСОБА_6 від 15 вересня 2024 року; допитом свідка ОСОБА_7 від 15 вересня 2024 року; допитом свідка ОСОБА_9 від 15 вересня 2024 року; впізнанням за фотознімками ОСОБА_3 зі свідком ОСОБА_9 від 15 вересня 2024 року; оглядом місця події від 15 вересня 2024 року, а саме господарського приміщення за адресою: АДРЕСА_1 ; допитом потерпілого ОСОБА_6 від 15 вересня 2024 року; оглядом мобільного телефону ТЕСNO SPARK 10 від 15 вересня 2024 року; допитом потерпілого ОСОБА_7 від 15 вересня 2024 року; допитом свідка ОСОБА_9 від 15 вересня 2024 року; впізнанням за фотознімками ОСОБА_3 зі свідком ОСОБА_9 від 15 вересня 2024 року, тощо.

Під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_3 суспільно-корисною працею не займається, офіційно джерела доходу не має, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, у зв`язку з чим стійкі соціальні зв`язки у нього відсутні.

На теперішній час ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч. 2 ст. 289 КК України, за які передбачена реальна міра покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років, а тому тяжкість покарання, яке може бути призначено ОСОБА_3 , у разі визнання судом його винним, може спонукати останнього ухилятися від суду.

Про наявність ризику, передбаченого у п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлені потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , свідок ОСОБА_9 , та які ще не допитані безпосередньо судом в ході судового розгляду. Враховуючи те, що вказані особи надали органу досудового розслідування покази, які викривають злочинні дії ОСОБА_3 , останній перебуваючи на свободі матиме реальну можливість незаконно впливати на потерпілих та свідка, щоб змусити їх змінити свої показання або відмовитись від їх надання з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних умисних корисливих злочинів проти чужої власності, останній раз 20.05.2020 року Новомосковським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 289, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 6 років позбавлення волі, звільнений 29.09.2023 року з Синельниковської ВК Дніпропетровської області (№ 94) у зв`язку з відбуттям строку призначеного покарання. Крім того, відносно ОСОБА_3 12.04.2024 року до Новомосковського міськрайонного суду скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000114 від 25.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, рішення по якому до теперішнього часу не прийняте. Разом з тим, не зважаючи на вказані обставини, ОСОБА_3 на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та наразі знову обґрунтовано обвинувачується у вчиненні аналогічних умисних злочинів.

Застосування до ОСОБА_3 тримання під вартою, як виняткового запобіжного заходу, є цілком виправданим, зважаючи на суспільну небезпеку злочинного діяння, у якому обвинувачується останній, наявність у цій справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого.

На підставі викладеного, вважає, що з урахуванням реальної наявності вказаних ризиків забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків можливо лише при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Таким чином на теперішній час вказані ризики не зменшились у зв`язку із чим виникла необхідність у продовженні застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 строком на 60 днів. На підставі вищевикладеного прокурор просить клопотання задовольнити.

Захисник в судовому засідання просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та застосувати відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобовою, оскільки вищенаведені ризики прокурором не доведені.

Обвинувачений підтримав думку захисника.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_3 суд враховує, що існують ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, з огляду на тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі, з метою подальшого виконання можливого винесеного відносно нього обвинувального вироку за вчинення вищевказаного злочину вбачається ризик того, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, на даний час підозрюється у вчиненні злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких, ОСОБА_3 розуміє, що у разі визнання його судом винуватим у вчиненні вказаних злочинів та за вчинення яких йому загрожує покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 5 років до 8 років з конфіскацією майна, тому існує реальна можливість переховування останнього від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від покарання. Також суд враховує, що ОСОБА_3 не працює, офіційного джерела доходу не має, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, у зв`язку з чим стійкі соціальні зв`язки у нього відсутні.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, раніше судимий за вчинення корисливих злочинів проти власності, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову обґрунтовано обвинувачується у вчиненні аналогічних умисних злочинів.

При цьому, суд вважає наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, в судовому засіданні прокурором не доведені.

Суд при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_3 підозрюється у скоєнні кримінальних правопорушень, віднесених законом до категорії тяжких, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується.

Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_3 , ніж тримання під вартою.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним застосувати обвинуваченому найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначеного раніше ризику.

Аналізуючи вищевикладене, вислухавши думку учасників процесу, кожного окремо, суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 314 317 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Об`єднати кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, відомості по якому внесені 15.09.2024 року до ЄРДР за № 0001167 (№ 183/11629/24; 1-кп/183/2045/23), з кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відомості по якому внесені 25.01.2024 року до ЄРДР за № 0000114 (№ 183/3640/24; 1-кп/183/1432/24), в одне провадження, надавши йому загальний номер (№ 183/3640/24; 1-кп/183/1432/24).

Призначити обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.2 ст. 289 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 14.00 годину 20 листопада 2024 року в залі судового засідання Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю прокурора, захисника, обвинуваченого, потерпілих, свідків.

Обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Новомосковськ Дніпропетровської області, громадянину України, продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 31 грудня 2024 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення у відповідності до рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року № 4-р/2019.

Суддя ОСОБА_1