Справа № 333/1759/23
Провадження № 1-кп /333/511/23
УХВАЛА

Іменем України

про призначення судового розгляду

13 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 0001976 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, розлученого, працюючого монтером колії на Хортицькій дистанції колії «Запоріжжя-2» Придніпровської залізниці, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

07.03.2023 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, реєстр матеріалів досудового розслідування, розписки про отримання обвинуваченим та його захисником адвокатом ОСОБА_4 копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

13.04.2024 року від захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 до суду надійшло письмове клопотання, в якому останній просить передати автомобіль марки «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , його належному користувачеві ОСОБА_6 , на відповідальне зберігання, із позбавленням права на відчуження, розпорядження майном, до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. В обґрунтування клопотання зазначено, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2022 року в кримінальному провадженні, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2022 року за № 0001976 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, накладено арешт на вищевказаний автомобіль, який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 . ОСОБА_6 користується даним автомобілем на підставі нотаріально посвідченої довіреності. Даний автомобіль з 11.11.2022 року і по даний час зберігається на відкритій місцевості на території штраф майданчику Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області і на нього впливають зовнішні фактори у вигляді вітру, дощу, снігу. ОСОБА_6 є особою похилого віку, проживає у сільській місцевості, автомобіль йому потрібен для проїзду до місця роботи в м. Запоріжжі, а також для забезпечення життєдіяльності обвинуваченого та його домашнього господарства.

Прокурор під час підготовчого провадження просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, вважаючи що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачається.

При підготовці до судового розгляду, прокурором заявлено клопотання про розгляд справи у відкритому судовому засіданні.

Обвинувачений та його захисник, потерпіла, кожен окремо, у підготовчому судовому засіданні не заперечували проти призначення судового розгляду кримінального провадження.

Також, обвинувачений та його захисник у підготовчому судовому засіданні підтримали клопотання про передачу арештованого майна на відповідальне зберігання обвинуваченому.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки автомобіль марки «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є речовим доказом по даному кримінальному провадженню, розгляд кримінального провадження не завершений. Крім того, зазначила, що під час судового розгляду справи може виникнути необхідність проведення додаткових експертиз чи безпосереднього огляду судом цього речового доказу, а тому наполягає на відмові у задоволенні клопотання.

Потерпіла проти задоволення клопотання захисника обвинуваченого не заперечувала.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Дане кримінальне провадження підсудне Комунарському районному суду м. Запоріжжя, підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження немає, обвинувальний акт складено відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.

Учасниками процесу клопотання про обрання чи зміну заходів забезпечення кримінального провадження, витребування певних речей чи документів не заявлялись.

Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, під час підготовчого судового засідання не встановлено.

Таким чином, враховуючи те, що підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України, під час підготовчого судового засідання не встановлено, на підставі п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України, суд вважає за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Щодо клопотання захисника обвинуваченого суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2022 року задоволено клопотання слідчого ВР ЗСТ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області про арешт майна. Накладено арешт на автомобіль марки «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який містить на собі сліди кримінального правопорушенні та має значення речового доказу, який на праві приватної власності належить ОСОБА_7 .

Постановою слідчого ВР ЗСТ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області від 11.11.2022 року, автомобіль марки «ЗАЗ 1102», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001976 від 11.11.2022 року.

Отже, вказаний в клопотанні автомобіль, є речовим доказом у кримінальному провадженні за № 0001976 від 11.11.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно зі ст. 174 КПК України,арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно зі ч. 3 ст. 170 КПК України,арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою збереження речових доказів, забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, і згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 4 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ від 19.11.2012 року за № 1104 (далі по тексту Порядок), речові докази, крім тих, що повернуті власнику або передані йому на відповідальне зберігання, реалізовані, знищені, технологічно перероблені, зберігаються до передачі їх суду в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку. Якщо через громіздкість чи з інших причин речові докази не можуть бути передані суду, вони зберігаються в органі, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, або інших місцях зберігання, визначених у цьому Порядку, до набрання законної сили судовим рішенням, яким закінчується кримінальне провадження або вирішується спір про їх належність у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 п. 6 ст. 100 КПК України, речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 у клопотанні про передання обвинуваченому на відповідальне зберігання автомобіля, всупереч вимогам КПК України, не навів суду необхідних обставин та не надав підтверджуючих доказів, які б свідчили про необхідність такої передачі. Посилання заявника на те, що транспортний засіб псується, оскільки зберігається під відкритим небом, суд відхиляє, оскільки потреба у зберіганні не відпала, вказана річ визнана речовим доказом, та її повернення власнику може зашкодити подальшому розгляду вказаного кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, зокрема заперечення сторони обвинувачення проти передачі власнику на відповідальне зберігання транспортного засобу, суд вважає, що клопотання адвоката не підлягає задоволенню, оскільки не можна не погодитись з доводами прокурора в тій частині, що під час судового розгляду може виникнути необхідність проведення додаткових експертиз чи огляду вказаного автомобіля, який є речовим доказом, що може бути ускладнено внаслідок зміни його місяця зберігання у разі задоволення клопотання. Отже на даний час не відпала потреба у застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження, при цьому стороною захисту протилежного відповідно до вимог ст. 174 КПК України, не доведено.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 100, 314-316, 318 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження № 0001976 відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, за адресою: м. Запоріжжя, вул. Європейська, буд. 7, о 14 год. 00 хв. 21 квітня 2023 року.

Справу розглядати суддею одноособово.

Визначити склад осіб, які будуть брати участь у судовому розгляді: прокурор, потерпіла, захисник, обвинувачений.

В задоволенні клопотання адвоката обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про передачу автомобіля на відповідальне зберігання ОСОБА_6 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1