Справа № 538/1682/24
Провадження № 1-кп/538/187/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2024 року Лохвицький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань кримінальну справу по матеріалах кримінального провадження № 0000118 від 18.08.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

17.08.2024 приблизно о 23 год. 30 хв. в АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_5 між ним та ОСОБА_4 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно- небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, реалізуючи свій протиправний умисел направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, ставши навпроти ОСОБА_5 , правою рукою стиснутою в кулак наніс останньому один удар в обличчя у ділянку лівого ока потерпілого. Від отриманого удару ОСОБА_5 впав обличчям до низу. Далі, ОСОБА_5 піднявся на ноги, а ОСОБА_4 продовжуючи свої протиправні дії наніс іще один удар кулаком правої руки в обличчя в ділянку правого ока та два удари по тулубу зліва. Від отриманих ударів потерпілий ОСОБА_5 знову впав на землю обличчям до низу. Внаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: підшкірної гематоми в ділянці нижнього повіка лівого ока з розповсюдженням на верхнє повіко лівого ока, яке згідно висновку судово-медичного експерта № 157 від 22.08.2024 кваліфікується, як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я; підшкірний крововилив в ділянці верхнього та нижнього повік правого ока, ближче до внутрішнього кута ока; підшкірні крововиливи в поперековій ділянці зліва, у кількості двох, підшкірний крововилив по заднє-боковій поверхні грудної клітки зліва в проекції реберної дуги по задній пахвинній лінії, садно шкіри в ділянці зовнішнього кінця правої брови, які у своїй сукупності так і кожне зокрема у відповідності до висновку судово-медичного експерта № 157 від 22.08.2024 кваліфікується, як легке тілесне ушкодження. Таким чином своїми умисними діями, які виразились в умисному нанесенні ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст.125 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчинені інкримінованого кримінального проступку визнав повністю, суду пояснив, що у серпні 2024 р. в суботу, точної дати не пам`ятає, він був на роботі у нічному клубі "Вегас", о 23 годині зачинив заклад, а ОСОБА_6 попросила його звозити її в с. Вишневе і назад через якісь особисті справи. Коли приїхали в с. Вишневе Настя зайшла в якийсь двір, потім вийшла підійшла до іншого двору, зателефонувала комусь, він в цей час курив біля автомобіля і чекав її. Через деякий час з того двору вийшов якийсь чоловік, раніше йому не відомий, підійшов до нього вдарив, а він в свою чергу наніс декілька ударів тому чоловіку по голові і в живіт. Шкодує, що сталася бійка, вину визнав, проте цивільний позов не визнав, мотивуючи тим, що він є необгрунтований та не містить жодного доказу на підтвердження моральної шкоди; зазначив, що намагався врегулювати з потерпілим це питання добровільно, але той наполягає, що розмір моральної шкоди становить саме 20 тис грн.

Потерпілий в судовому засіданні пояснив, що дійсно в серпні цього року між ним та ОСОБА_4 в с. Вишневе біля його двору сталася бійка, в цей час він був дійсно в стані сп`яніння, конфлікт почався з того, що ОСОБА_7 , яка є його далекою родичкою, та ОСОБА_4 почали сварку з приводу тітки , яка живе навпроти. стали чомусь заступатися за неї. Під час цієї сварки ОСОБА_4 наніс йому удари по голові та животу, через що він втратив працездатність на місяць, тому і подав цивільний позов. Пояснив також, що його тітка на нього писала в поліцію заяву про те, що він ніби то її побив, проте судом провадження було закрите, крім того, була порушена і відносно нього кримінальна справа, з приводу нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , який є інвалідом, за що він сплатив штраф.

Обвинувачений не заперечує правильність кваліфікації дій органами досудового розслідування.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті в межах висунутого звинувачення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин в межах висунутого звинувачення із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмеживши дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, потерпілого, суд вважає, що вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального проступку, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю.

Таким чином, аналізуючи викладене суд приходить до висновку, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 125 КК України, а саме умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання".

Так, суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно зі ст. 12 КК України є кримінальним проступком та наступні дані про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_4 є не судимим, характеризується за місцем проживання позитивно, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, офіційно не працевлаштований.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав вину у вчиненні кримінального проступку. Крім того, сприяв здійсненню досудового розслідування, що підтверджено стороною обвинувачення.

На підставі ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального проступку, враховуючи, що за місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, є несудимим, офіційно не працевлаштований, тобто враховуючи наведені вище дані про особу обвинуваченого та враховуючи наявність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставини, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає необхідним й достатнім для

виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначити йому покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу у мінімальному розмірі.

Саме таке покарання буде співмірним діянню і характеристиці особи.

Що стосується цивільного позову потерпілого, суд зазначає таке.

Відповідно до ч.ч. 1,4, 5 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого... Форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Статтею 129 КПК України визначено, що ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Дослідивши цивільний позов, вислухавши потерпілого, який належного обгрунтування своїх вимог ні в позовній заяві, ні під час судового засідання не навів, та не надав належних доказів ні на підтвердження розміру моральної шкоди, ні на підтвердження наявності самої моральної шкоди, зокрема не надав відповідного висновку експерта, крім того під час отримання тілесних ушкоджень сам перебував в стані алкогольного сп`яніння і навіть під час судових дебатів не просив позов задовольнити, суд вважає, що підстави для задоволення цивільного позову ОСОБА_5 відсутні, а відтак в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 128, 129, 373, 374, 394 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди відмовити.

На вирок може бути подана апеляція до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням обмежень передбачених ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя Лохвицького

районного суду Людмила ЦІМБОТА