Провадження № 1-кс/522/4954/24
УХВАЛА

06 вересня 2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділення ВП №2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Ларжанка Ізмаїльського району Одеської області, громадянки України, освіта вища, фізичної особи підприємця, яка має на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваної в рамках кримінального провадження №0000925 від 22.06.2024 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого слідчого відділення ВП №2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваної в рамках кримінального провадження №0000925 від 22.06.2024 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що СВ ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000925 від 22.06.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.06.2024 року приблизно о 13:58 год. у денний час доби в умовах необмеженої видимості і сухого дорожнього покриття, без опадів, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Mercedes-Benz GLE 400», р.н. НОМЕР_1 , здійснювала рух по лівій смузі свого напрямку руху проїзної частини вул. Троїцька у Приморському районі м. Одеси з боку Олександрівського проспекту в напрямку вул. Європейської (Катерининська).

Під`їжджаючи до регульованого перехрестя вул. Троїцька вул. Європейська (Катерининська), водій ОСОБА_5 зменшила швидкість керованого нею автомобіля і зупинилась на проїзній частині вул. Троїцька перед регульованим світлофором пішохідним переходом на червоний сигнал світлофору, відзначеним дорожньою розміткою 1.14.1, який призначений для переходу пішоходами проїзної частини вул. Троїцька на даному перехресті, з метою подальшого здійснення повороту ліворуч на вул. Європейську (Катерининську).

Після ввімкнення зеленого сигналу світлофору, перед відновленням свого руху та проїзду через пішохідний перехід, що розташований ліворуч по вул. Європейській (Катерининська), водій ОСОБА_5 проявила злочинну недбалість, не в повному обсязі переконалась в безпеці маневру, була не уважною і не стежила за дорожньою обстановкою, що позбавило її можливості безпечно керувати транспортним засобом, постійно контролювати його рух та вчасно реагувати на можливу зміну для неї дорожньої обстановки, у тому числі на пішохідному переході, відновила свій рух та виконуючи маневр лівого повороту з АДРЕСА_3 , почала проїжджати вищевказаний регульований пішохідний перехід не надавши переваги в русі пішоходу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка перетинала проїзну частину, на яку вона повертала, тобто перетинала проїзну частину вул. Європейської (Катерининської), по вказаному регульованому пішохідному переході на дозвільний зелений сигнал світлофору у своєму напрямку руху, рухаючись справа наліво по ходу напрямку руху автомобіля «Mercedes-Benz GLE 400», р.н. НОМЕР_1 , в спокійному темпі руху, в результаті чого на пішохідному переході передньою частиною кузову автомобіля «Mercedes-Benz GLE 400», р.н. НОМЕР_1 , здійснила на неї наїзд.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 отримала ТЯЖКІ тілесні ушкодження, з якими була доставлена до КНП «МКЛ №1» ОМР.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_9 в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження у вигляді забійної-рваної рани потиличної ділянки голови, закритої травми грудної клітки із забоєм правої легені, закритих переломів 3-7 ребер зліва, закритої травми живота із розривами брижі здухвинної кишки, розриву парієнтальної очеревини із розвитком зачеревної гематоми, множинних закритих переломів кісток тазу (латеральної маси крижі справа зі зміщенням уламків, закритого відривного перелому лонної кістки справа зі зміщенням уламків, закритого перелому переднього краю лівої кульшової западини).

Дані тілесні ушкодження могли утворитись незадовго до моменту госпіталізації постраждалої у лікувальний заклад, в результаті впливу тупих твердих предметів, якими могли бути частини автомобіля при контакті із пішоходом та дорожнє покриття, не виключено їх утворення 22.06.2024.

Всі тілесні ушкодження складають єдиний морфологічний комплекс ушкоджень, що отримані майже одночасно. Дані ушкодження згідно з п. 2.1.3. «л» «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», відносяться до категорії ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Також під час досудового розслідування встановлено, що у даній дорожньо-транспортній ситуації дії водія автомобіля «Mercedes-Benz GLE 400», р.н. НОМЕР_1 , регламентувалися вимогами п.п. 10.1, 16.2, 18.2 Правил дорожнього руху України.

Водій автомобіля «Mercedes-Benz GLE 400», р.н. НОМЕР_1 , мала технічну можливість запобігти наїзду на пішохода належним чином виконуючи вимоги п. п. 10.1, 16.2, 18.2 Правил дорожнього руху України.

Дії водія автомобіля «Mercedes-Benz GLE 400», р.н. НОМЕР_1 , не відповідали вимогам п. п. 10.1, 16.2, 18.2 Правил дорожнього руху України та знаходяться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, водій ОСОБА_5 своїми необережними діями у формі злочинної недбалості допустила порушення вимог п. п. 2.3 (б); 4.16 (а), 10.1; 16.2, 18.2 Правил дорожнього руху України, які вказують на те, що:

п. 2.3 ПДР «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 4.16 ПДР «Пішохід має право:

а) на перевагу під час переходу проїзної частини позначеними нерегульованими пішохідними переходами, а також регульованими переходами за наявності на те відповідного сигналу регулювальника чи світлофора»;

п. 10.1 ПДР «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п. 16.2 ПДР «На регульованих і нерегульованих перехрестях водій, повертаючи праворуч або ліворуч, повинен дати дорогу пішоходам, які переходять проїзну частину, на яку він повертає, а також велосипедистам, які рухаються прямо в попутному напрямку»;

п. 18.2 ПДР «На регульованих пішохідних переходах і перехрестях при сигналі світлофора чи регулювальника, що дозволяє рух транспортним засобам, водій повинен дати дорогу пішоходам, які закінчують перехід проїзної частини відповідного напрямку руху і для яких може бути створена перешкода чи небезпека», -

- чим спричинила потерпілій ОСОБА_9 тяжкі тілесні ушкодження.

03.09.2024 року ОСОБА_5 вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

У відповідності з вимогами п. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У зв`язку з викладеним, слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

Підозрювана та її захисник проти застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту заперечували, посилаючись на те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором не доведені, просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Розглянувши вищевказане клопотання, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням ВП №2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000925 від 22.06.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

03.09.2024 року ОСОБА_5 вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченою частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 Кримінального кодексу України повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 22.06.2024, протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколами огляду відеозаписів, висновком судової інженерно-трасологічної експертизи, висновком інженерно-транспортної експертизи, висновком комп`ютерно-технічної та авто-технічної експертизи за обставинами дорожньо-транспортної пригоди, висновком комісійної судово-медичної експертизи.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрювана може переховуватись від досудового слідства та суду.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваної винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваної; міцність її соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваної; її майновий стан; наявність судимостей та інші.

Як неодноразово наголошував ЄСПЛ у своїх рішеннях, пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає, що обґрунтування будь-якого строку тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є, має бути переконливо продемонстроване владою. Аргументи «за» і «проти» звільнення, включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування можливості переховування обвинуваченим, або доведуть, що така можливість є настільки невеликою, що вона не може обґрунтовувати досудове ув`язнення (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчєв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

На даній стадії досудового розслідування ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

З матеріалів провадження вбачається та слідчим суддею встановлено, що підозрювана є громадянкою України, працює, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судима, в свою чергу, обізнаність ОСОБА_5 про наявність в матеріалах кримінального провадження доказів обґрунтованості підозри відносно неї у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та можливість покарання, яке їй загрожує, у разі визнання її винуватою, свідчить про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Також слідчий суддя вважає, що наявний ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, який обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , будучи повідомленою про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, під загрозою можливого покарання, може почати впливати на свідків та потерпілу у цьому кримінальному провадженні.

Щодо ризику, передбаченого ч. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо можливого перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважає його недостатньо доведеним органом досудового розслідування.

Враховуючи наявні ризики, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`яких, ніж домашній арешт, запобіжних заходів не може забезпечити відповідну процесуальну поведінку ОСОБА_5 в майбутньому з точки зору виконання покладених на неї процесуальних зобов`язань.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби та може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації її дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 181, 194, 196, 197, 371-372, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого слідчого відділення ВП №2 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної в рамках кримінального провадження №0000925 від 22.06.2024 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши їй у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та перебування в укритті під час оголошення повітряної тривоги, строком на 59 (п`ятдесят дев`ять) днів, тобто в межах строку досудового розслідування, а саме до 03.11.2024 року включно.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обчислюється з моменту проголошення ухвали, тобто з 06.09.2024 року.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, слідчого судді, суду;

-у період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. не покидати місце фактичного проживання, а саме: АДРЕСА_2 , за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та перебування в укритті під час оголошення повітряної тривоги;

-не відлучатися за межі м. Одеси, Одеської області, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого суддю або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування з учасниками кримінального провадження;

-на час досудового розслідування та розгляду матеріалів кримінального провадження в суді здати до відповідного органу документи, які надають право на виїзд за межі України.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що у разі невиконання вище викладених обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Строк дії обов`язків визначити до 03.11.2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвалу в частині застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваної.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1