Справа № 132/3749/24
Ухвала

Іменем України

29 листопада 2024 року м. Калинівка

Слідчий суддя Калинівського районного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні в місті Калинівці клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Хмільницького районного ВП ГУНП України у Вінницькій області, капітана поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 23 жовтня 2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000140, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До Калинівського районного суду Вінницької області 28 листопада 2024 надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Хмільницького районного ВП ГУНП України у Вінницькій області, капітана поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 23 жовтня 2024 до Єдиного реєстру № 0000140, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Вказане клопотання слідчого погоджене прокурором Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 .

Згідно із клопотанням у ньому висловлене прохання накласти арешт на виданий ОСОБА_5 , мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 11», який визнано речовим доказом та упаковано до спеціального пакету НПУ RAWO 113682, шляхом позбавлення права на відчуження, користування, розпорядження вказаним майном.

В ході досудового розслідування встановлено, що 13.10.2024 в період часу з 21:00 по 22:00 год в с. Слобідка Хмільницького району Вінницької області, невідома особа таємно, шляхом вільного доступу зі столика вчинила крадіжку мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 11», який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 .

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що до вчинення даного злочину може бути причетний неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає: АДРЕСА_2 .

Ці відомості згідно зі ст. 214 КПК України внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 жовтня 2024 року за № 0000140 та розпочато досудове розслідування.

Під час опитування 27.11.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає: АДРЕСА_2 від останнього до ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області надійшла письмова заява, про те, що він видає мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 11», який він викрав у Рєзнікової Софії у с. Іванівська Слобідка.

Так 27.11.2024 під час огляду речей, мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 11», оглянуто та поміщено до спеціального пакету НПУ RAWO 113682.

Необхідність у арешті майна, добровільно виданого 27.11.2024 ОСОБА_5 обґрунтовується наявністю підстав вважати, що цей телефон є предметом, що є об`єктом кримінально протиправних дій, а отже є речовим доказам, а не застосування такого заходу забезпечення призведе до його втрати, а настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у цьому кримінальному провадженні.

Старший слідчий СВ ВП № 1 Хмільницького районного ВП ГУНП України у Вінницькій області, капітан поліції ОСОБА_3 та прокурор Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, до суду подали заяви про розгляд клопотання без їх участі, заявлене клопотання підтримали.

Власниця вказаного вище майна ОСОБА_6 , яку було повідомлено повісткою, відомостей про причини її неявки не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У зв`язку з наведеним, згідно із положеннями ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних не здійснювалося.

Дослідивши клопотання і долучені до нього письмові документи, слідчий суддя дійшов такого висновку.

З доданих до клопотання матеріалів вбачається, що відділенням поліції №1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 23 жовтня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000140, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно із долученим до клопотання витягом від 23.10.2024 із Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000140, в ході досудового розслідування встановлено, що 13.10.2024 в період часу з 21:00 по 22:00 год в с. Слобідка Хмільницького району Вінницької області, невідома особа таємно, шляхом вільного доступу зі столика вчинила крадіжку мобільного телефону марки «Xiaomi» моделі «Redmi 11», який належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що до вчинення даного злочину може бути причетний неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає: АДРЕСА_2 .

До клопотання додано копію заяви ОСОБА_5 від 27.11.2024, згідно із якою він добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон «Xiaomi» моделі «Redmi 11», який він викрав у ОСОБА_6 , в селів ОСОБА_7 .

У долучених до клопотання матеріалах міститься постанова від 27.11.2024 старшого слідчого СВ ВП № 1 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області, капітана поліції ОСОБА_3 про визнання вказаного мобільного телефону Xiaomi» моделі «Redmi 11», у кримінальному провадженні за № 0000140 від 23.10.2024 речовим доказом.

Положеннями ст. 131 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно із ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (частина третя статті 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Беручи до уваги наведені положення процесуального закону та оцінюючи доводи клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність його задоволення з огляду на таке.

Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000140 встановлено обставини, які вказують на те, що добровільно виданий 27.11.2024 ОСОБА_5 мобільний телефон «Xiaomi» моделі «Redmi 11», є предметом, який був об`єктом кримінально протиправних дій крадіжки та має суттєве значення для досудового розслідування , тобто, відповідно до ст. 98 КПК України цей предмет є речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту цього речового доказу може призвести до його приховування, пошкодження, знищення та відчуження, що перешкоджатиме встановленню істини у кримінальному провадженні, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Хмільницького районного відділу поліції ГУНП України у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 23.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000140 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на виданий ОСОБА_5 , мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «Redmi 11», який упаковано до спеціального пакету НПУ RAWO 113682, шляхом позбавлення права на відчуження, користування, розпорядження вказаним майном.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_8