21.10.2024 Єдиний унікальний № 371/1355/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт майна

21 жовтня 2024 року м. Миронівка

ЄУН 371/1355/24

Провадження № 1-кс/371/401/24

Слідчий суддя Миронівського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

слідчого: ОСОБА_3

власника майна ОСОБА_4

представника власника майна ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000259, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 вересня 2024 року за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України,

У С Т А Н О В И В :

Клопотання про арешт майна обґрунтовано тими обставинами, щослідчим відділом поліції розслідується кримінальне провадження за фактом підроблення документів з метою заволодіння чужим майном. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ч. 3 ст. 358 КК України.

У клопотанні заявлено вимоги про арешт транспортного засобу, який отримано у власність за підробленими письмовими документами, автомобіля марки «Jeep» моделі «Wrangler», 2012 року виписку, номер кузова НОМЕР_1 , який після перереєстрації зареєстрований за ОСОБА_4 і вилучений в ході огляду місця події, та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , виданого 23 березня 2023 року.

Транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію оглянуті слідчим та долучені до матеріалів кримінального провадження як речові докази.

За позицією слідчого, вилучений матеріальний об`єкт має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

За положеннями ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В судове засідання з`явилися слідчий ОСОБА_3 , титульний власник майна ОСОБА_4 , представник власника майна адвокат ОСОБА_5 .

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання, повідомив про те, що в ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні ним встановлено, що ймовірно мав місце факт вчинення кримінального правопорушення, яке полягає у заволодінні чужим майном шляхом шахрайства. Відповідні відомості були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 жовтня 2024 року, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч. 2 ст. 190 КК України. Матеріали кримінальних проваджень об`єднані в одне провадження.

На підтвердження вказаного факту надав копію витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, який містить відповідні відомості та копію рапорту від 18 жовтня 2024 року.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 подав письмові заперечення на клопотання, мотиви заперечення підтримав в судовому засіданні. Заперечуючи проти задоволення клопотання, вказав, що ОСОБА_4 є добросовісним набувачем нерухомого майна, вона не була обізнана в тому, що набуте нею майно є результатом шахрайських дій третіх осіб. Наголосив, що транспортний засіб не є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, у даному кримінальному провадженні не заявлено цивільний позов, матеріальних та моральних претензій потерпілий до власниці майна не має, тому заявлені слідчим у клопотанні вимоги є передчасними та такими, що не підлягають до задоволення. Крім того, послався на факт відсутності у матеріалах клопотання постанови про об`єднання матеріалів досудового розслідування кримінальних проваджень за ч. 3 ст. 358 КК України та ч. 2 ст. 190 КК України в одне, той факт, що постанова про призначення групи слідчих винесена особою, яка не має повноважень на прийняття такого рішення, та факт відсутності у матеріалах клопотання постанови про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні. В разі задоволення клопотання просив передати рухоме майно на зберігання власнику.

Оцінка наданих матеріалів вказує на наявність підстав для часткового задоволення клопотання.

Відповідно до положень п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, і згідно ч. 1 ст. 131 КПК України застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, метою арешту майна є, в тому числі, забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 даної норми встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено такі обставини.

11 вересня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000259, на підставі заяви про вчинене кримінальне правопорушення, внесені відомості про кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 358 КК України за фактом підроблення документів та здійснення перереєстрації транспортних засобів з використанням підроблених документів.

В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000259 слідчим було встановлено, що ймовірно особи шляхом підроблення документів, які були підставою для реєстрації транспортних засобів, за попередньою змовою заволоділи майном ТОВ «Про-Лайн Україна». Враховуючи ці обставини, 18 жовтня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про зміну попередньої кваліфікації кримінального правопорушення на ч. 2 ст. 190 КК України.

Такі обставини підтверджені даними Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В ході досудового розслідування встановлено, що ймовірно невстановлена особа шляхом підроблення двох та більше офіційних документів здійснила перереєстрацію належного ТОВ «Про-Лайн Україна» рухомого майна у виді транспортного засобу марки «Jeep» моделі «Wrangler», 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , та транспортного засобу марки «Humbaur Lemans 3500», 2010 року випуску, номер кузова - НОМЕР_3 (причіп).

Представник ТОВ «Про-Лайн Україна» ОСОБА_6 повідомив, що вказані транспортні засоби перебували на балансі товариства, з лютого місяця 2024 року без його згоди як директора товариства вказаним майном користувалася приватна особа, на початку вересня 2024 року йому стало відомо про факт перереєстрації транспортних засобів на підставі доручення. Вказав, що згоди на вчинення вказаних дій він не надавав, жодних доручень не підписував.

13 вересня 2024 року слідчим до Територіального сервісного центру МВС України № 3249 скеровано запити щодо отримання інформації та оригіналів документів, на підставі яких здійснювалися реєстраційні дії.

14 вересня 2024 року від Територіального сервісного центру №3249 РСЦ ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях надійшли відповіді на запити такого змісту:

23 березня 2023 року транспортний засіб марки «Jeep» моделі «Wrangler», 2012 року випуску, номер кузова - НОМЕР_1 , з державним номерним знаком НОМЕР_4 , перереєстровано на фізичну особу ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 24 січня 2023 року № 461, укладеного через ТОВ «Автомобільна торгівельна біржа»;

23 березня 2023 року транспортний засіб марки «Humbaur Lemans 3500», 2010 року випуску, номер кузова - НОМЕР_3 , перереєстровано на ім`я ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 24 січня 2023 року № 462, укладеного через ТОВ «Автомобільна торгівельна біржа».

19 вересня 2024 року аналогічні запити було скеровано до ТОВ «Автомобільна торгівельна біржа».

23 вересня 2024 року від ТОВ «Автомобільна торгівельна біржа» надійшла відповідь на запит та оригінали документів, на підставі яких було укладено договори комісії на легковий автомобіль марки «Jeep» моделі «Wrangler», 2012 року випуску, номер кузова - НОМЕР_1 та причіп марки «Humbaur Lemans 3500», 2010 року випуску, номер кузова - НОМЕР_3 .

Серед ТОВ «Автомобільна торгівельна біржа» документів наявна довіреність від 23 січня 2023 року, видана директором ТОВ «Про-Лайн Україна» ОСОБА_6 , якою він уповноважує приватну особу представляти його інтереси як директора ТОВ «Про-Лайн Україна» у будь-яких установах, підприємствах, органах, організаціях та перед фізичними особами, щодо зняття/постановки з/на облік, підписувати договори купівлі продажу транспортних засобів.

У кримінальному провадженні призначено почеркознавчу експертизу, за результатами проведення якої встановлено, що підпис від імені директора ТОВ «Про-Лайн Україна» ОСОБА_6 у довіреності від 23 січня 2023 року виконано не ОСОБА_6 , а іншою особою.

Такі фактичні обставини підтверджені даними протоколу допиту представника потерпілого ОСОБА_6 від 11 вересня 2024 року, рішення учасника №1 ТОВ «Про-Лайн Україна» від 09 червня 2020 року, наказу №1 від 11 червня 2020 року, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповіді на запит ТСЦ №3249 № 5803/109/1602/02-24 від 13 вересня 2024 року, відповіді на запит ТСЦ №3249 №5804/109/1602/02-24 від 13 вересня 2024 року, відповіді на запит ТОВ «Автомобільна торгівельна мережа» від 23 вересня 2024 року, протоколу огляду предмету від 23 вересня 2024 року, довіреності від 23 січня 2023 року, акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини № 8446/23/1/000462 від 23 січня 2023 року, договору купівлі-продажу транспортного засобу № 462 від 24 січня 2023 року, договору комісії № 462 від 23 січня 2023 року, акту приймання-передачі транспортного засобу від 24 січня 2023 року, постанови про доручення проведення судової почеркознавчої експертизи від 23 вересня 2024 року, висновку експерта від 01 жовтня 2024 року № СЕ-19/111-24/54943-ПЧ.

04 жовтня 2024 року на зупинці напроти будинку під АДРЕСА_1 було виявлено транспортний засіб марки «Jeep» моделі «Wrangler», 2012 року виписку, номер кузова НОМЕР_1 , з номерним знаком НОМЕР_4 . Оскільки транспортний засіб перебував у розшуку згідно постанови про внесення відомостей до бази «Гарпун» від 11 вересня 2024 року, його було вилучено та направлено до майданчика тимчасового утримання транспортних засобів Відділу поліції № 2 Обухівського РУП ГУ НП в Київській області.

Окрім цього, 04 жовтня 2024 року під час поверхневого огляду транспортного засобу на капоті автомобіля виявлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «Jeep» моделі «Wrangler», з номерним знаком НОМЕР_4 , серії НОМЕР_2 . Виявлене свідоцтво оглянуто, поміщено до номерного спеціального пакету №PSP1210315 та вилучено в якості речового доказу до камери зберігання речових доказів ВП №2 Обухівського РУП ГУНП в Київській області, за адресою: вулиця Квіткова, 20, місто Миронівка, Обухівський район, Київська область.

Результати огляду транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «Jeep» моделі «Wrangler», з номерним знаком НОМЕР_4 , згідно з правилами частини першої статті 104 КПК України, зафіксовані у протоколі огляду місця події від 04 жовтня 2024 року.

Постановою слідчого від 04 жовтня 2024 року вказане вилучене та оглянуте майно долучено до матеріалів кримінального провадження як речові докази.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим майном може бути, в тому числі, майно у вигляді речей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом.

Згідно приписів ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

За ст. 190 КК України настає кримінальна відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство).

Об`єктивна сторона виражається у заволодінні чужим майном або придбанні права на майно шляхом обману або зловживання довірою.

Обман - повідомлення неправдивих відомостей (дія) або замовчування відомостей, які мають бути повідомлені (бездіяльність), з метою заволодіння чужим майном або придбання права на майно. Він може виражатися в усній, письмовій формі, у використанні підроблених документів тощо. У випадках коли для обману винний підробляє або використовує підроблений документ, потрібна кваліфікація за сукупністю статей 190 та 358 КК України.

Майно у виді автомобіля є таким, що ймовірно було отримано у власність на підставі підроблених офіційних документів.

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ймовірно є документом, який отримано на підставі підроблених офіційних документів та надає право власності на транспортний засіб.

Вказане майно та документ, згідно зі ст. 98 КПК України, може бути розцінено як речові докази вчинення кримінальних правопорушень, обставини яких встановлюються в межах даного кримінального провадження.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна повинно мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу.

Відповідно до практики Європейського суду для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, але повинне здійснюватися з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту прав і основоположних свобод людини, співвідноситися з обставинами кримінально використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи. Тобто, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 7 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до правил ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Завданням арешту майна у виді транспортного засобу у даному кримінальному провадженні є запобігання можливості його використання, передачі чи відчуження, оскільки існують відповідні ризики.

Завданням арешту свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є запобігання можливості його приховування чи передачі, оскільки існують відповідні ризики.

Потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси титульного власника майна з метою наведених ризиків, інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування, з огляду ймовірні обставини заволодіння майном протиправним шляхом.

Мотиви представника власника майна ОСОБА_5 на факт відсутності у матеріалах клопотання постанови про об`єднання матеріалів досудового розслідування кримінальних проваджень в одне, той факт, що постанова про призначення групи слідчих винесена особою, яка не має повноважень на прийняття такого рішення, та факт відсутності у матеріалах клопотання постанови про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні не є такими, що вказують на ті обставини, що наведені процесуальні документи відсутні чи не відповідають вимогам закону.

Обставини, які досліджені під час розгляду клопотання та оцінені відповідно до вимог статті 94 КПК України, свідчать про обґрунтованість клопотання в частині арешту майна та документа.

Вимоги слідчого про визначення місця зберігання транспортного засобу та свідоцтва про його реєстрацію не є обґрунтованими.

Згідно з ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Мета зберігання речових доказів полягає у забезпеченні схоронності самих речових доказів, їх ознак і властивостей.

Завданнями зберігання, які відповідають цій цілі: а) забезпечення збереження властивостей і якостей самого доказу; б) забезпечення умов, які б виключали доступ до речових доказів сторонніх осіб з метою запобігання їх можливій фальсифікації та зміни властивостей зацікавленими особами; в) забезпечення допустимості доказів; г) забезпечення майнових інтересів потерпілого, обвинуваченого й інших учасників процесу в тих випадках, коли як речові докази фігурують речі самого потерпілого та інших учасників процесу, а також коли як речові докази визнаються предмети, гроші й цінності, нажиті злочинним шляхом, які дуже часто використовуються для відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

Постановою від 04 жовтня 2024 року слідчий долучив до матеріалів кримінального провадження як речові докази рухоме майно і документ, щодо якого подано клопотання про арешт, визначив місце зберігання речових доказів.

При прийняття вказаного процесуального рішення слідчий врахував мету та завдання зберігання речових доказів для забезпечення використання наявних речових доказів у кримінальному провадженні, а також дотримання майнових прав учасників кримінального провадження.

Підстави для визначення слідчим суддею того ж місця зберігання речових доказів у кримінальному провадження, що визначено слідчим, відсутні.

Згідно з ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Встановленого даною процесуальною нормою строку подання клопотання про арешт майна слідчим дотримано.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 170-172, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000259, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 вересня 2024 року за ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на майно у виді транспортного засобу автомобіля марки «Jeep» моделі «Wrangler», 2012 року випуску, номер кузова - НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_4 .

Накласти арешт на документ у виді свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіля марки «Jeep» моделі «Wrangler», з номерним знаком НОМЕР_4 , серії НОМЕР_2 .

Відмовити у вимозі слідчого про визначення місця зберігання арештованого майна.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню та виконується слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1