справа № 403/167/24
провадження № 1-кс/388/250/2024
УХВАЛА

23.07.2024м. Долинська

Долинський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання щодо запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у межах кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2024 за № 0000077, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Добропілля Голопристанського району Херсонської області, громадянина України, маючого базову середню освіту, військовозобов`язаного, офіційно не працюючого, не перебуваючого у зареєстрованому шлюбі, осіб на утриманні на підставах передбачених законом не маючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , який у сила ст. 89 КК України є таким, що немає судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

прокурором заявлено клопотання про продовження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, у якому прокурор просив продовжити у відношенні останнього строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та наразі існують ризики, передбачені п. 1, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений, може: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, потерпілу, інших осіб причетних до злочину; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Посилався на неможливість запобігання зазначеним ризикам у разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з умовами ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Положеннями ч. 1 ст. 193 КПК України передбачено, що розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Обвинувачений у судовому засіданні не погодився з клопотанням прокурората просив застосувати до нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання прокурора посилаючись на не доведення наявність ризиків необхідних для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Просила застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши учасників судового провадження, які брали участь у розгляді клопотання, надавши оцінку доводам прокурора, викладеним у клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою та доводам сторони захисту, суд дійшов висновків про задоволення клопотання прокурора з огляду на таке.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , який утримується у ДУ «Кропивницькому слідчий ізолятор», діє запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого було продовжено ухвалою слідчого судді по 26.07.2024 включно.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу, зокрема є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України).

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, яке з урахуванням положень ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років.

Враховуючи зазначене та особистість ОСОБА_3 , який не має достатніх міцних соціальних зв`язків, що обумовлено тим, що він не перебуває у зареєстрованому шлюбі, не має осіб на утриманні на підставах передбачених законом, не має зареєстрованого у встановленому порядку місця проживання, що у сукупності з тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення та відповідно з мірою можливого покарання вказує на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений може переховуватися від суду через тяжкість кримінального правопорушення, у вчинені якого він обвинувачується та можливе покарання у разі доведення його вини;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно впливати на свідків та потерпілу, які не допитувалися судом, за наявності такої можливості з урахуванням ймовірної зацікавленості обвинуваченого у спотворенні їх свідчень про дійсні обставини та події кримінального правопорушення. При цьому суд зауважує, що у судовому засіданні 08.05.2024 сторона захисту висловила припущення про те, що потерпіла пробачила обвинуваченого, однак проти цього потерпіла категорично заперечила. Така обставина опосередковано також вказує на можливу спробу впливу обвинуваченого на потерпілу, яка проживає з обвинуваченим у одному селі.

Зазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу у триманні обвинуваченого під вартою та свідчать про те, що його належна поведінка під час судового розгляду справи не може бути забезпечена шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Поряд з цим судом не встановлено наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки на існування такого ризику прокурором не наведено безспірних аргументів та достатнього обґрунтування, а тому наявність такого ризику слід вважати недоведеною.

Отже, на даний час наявні достатні підстави вважати, що стосовно ОСОБА_3 існують ризики, передбачені п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а інші, більш м`які запобіжні заходи (застава, домашній арешт, особисте зобов`язання, порука), не забезпечать запобігання встановленим ризикам та не забезпечать належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Дані обставини свідчать про наявність передбачених законом підстав для застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та виправдовують подальше його продовження.

Щодо позиції сторони захисту про можливість застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту, судом відзначається, що позитивні данні щодо особи обвинуваченого, а саме задовільна характеристика за місцем проживання та проживання з жінкою, у якої є діти, без реєстрації шлюбу є загально позитивними характеризуючими даними, однак вони не свідчать про їх перевагу над зазначеними вище даними, що вказують на наявність вищенаведених ризиків та не зменшують рівень їх ймовірності. Окремо слід відзначити, що при доведені проживання обвинуваченого з жінкою без реєстрації шлюбу стороною захисту не доведено, що її діти є дітьми обвинуваченого, оскільки на підтвердження цього належних доказів суду наразі не надано.

За сукупності наведених обставин та даних, суд дійшов висновку про те, що відносно обвинуваченого ОСОБА_3 слід продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою у межах строку, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України.

Поряд з цим судом відзначається, що у зв`язку з наявністю обставини, передбаченої п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України - вчинення злочину із застосуванням психологічного та фізичного насильства, суд не вбачає підстав для визначення обвинуваченому застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 199, 331, 369-372 КПК України,

постановив:

клопотання прокурора про продовження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_3 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у межах кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.02.2024 за № 0000077 за ч. 4 ст. 187 КК України, продовжити по 20.09.2024 включно, без визначення застави.

Строк дії ухвали та застосованого запобіжного заходу по 20.09.2024 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Долинський районний суд Кіровоградської області протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання у частині запобіжного заходу.

Суддя ОСОБА_1