Єдиний унікальний номер справи 185/9092/24
Провадження № 1-кп/185/1081/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 року

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в умовах дії воєнного стану у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 серпня 2024 року за № 0000364 за обвинуваченням: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , має середню освіту, не працюючого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

За заявою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області у цивільній справі № 185/5525/24, провадження № 2-о/185/240/24, ухвалено рішення про видачу обмежувального припису ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким визначено заходи тимчасового обмеження його прав строком на шість місяців та покладено на нього обов`язок, а саме: заборонено ОСОБА_3 перебувати в місці проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 ; Наближатися на 50 метрів до місця проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 ; обмежено в спілкуванні з дитиною - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; особисто або через третіх осіб розшукувати ОСОБА_6 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_3 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_6 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб.

Однак, ОСОБА_3 , будучи ознайомленим особисто із зазначеним вище рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2024 року, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 21.07.2024, приблизно о 23:00 годині, прийшов до будинку батьків ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , де вона почала мешкати після розлучення, заглянув до вікна будинку, та, пересвідчившись у відсутності ОСОБА_6 за місцем мешкання, стоячи біля відчиненого вікна, почав писати листи на мобільний телефон ОСОБА_6 з погрозами фізичної розправи, через що ОСОБА_6 змушена була звернутися до Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області за допомогою.

Таким чином, ОСОБА_3 , шляхом вчинення умисних дій, спрямованих на невиконання заборон, передбачених обмежувальним приписом, викладеним у рішенні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 травня 2024 року про заборону наближатися на 50 метрів до місця проживання ОСОБА_6 адресою: АДРЕСА_3 , ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_6 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 390-1 КК України.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ст. 390-1 КК України, як умисне невиконання обмежувального припису.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду показав, що 21 липня 2024 року приблизно о 23.00, прийшов до будинку батьків ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , де вона почала мешкати після розлучення, оскільки хотів побачитися з дитиною. Жінки з дитиною вдома не було, вони були в Харкові. Йому відомо, що винесений заборонний припис і не можна підходити до жінки з дитиною, але він дуже сумував за ними. Обвинувачений показав, що прийшов перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. В скоєному розкаявся.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

За клопотанням прокурора та за згодою обвинуваченого, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого, і дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції нема.

Враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Дії ОСОБА_3 суд вважає правильно кваліфіковано за ст. 390-1 КК України, як умисне невиконання обмежувального припису.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття. Обставинами, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення кримінального правопорушення щодо іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

На підставі ст.ст. 50, 65 КК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений вчинив кримінальний проступок, раніше не судимий, вину визнав повністю, розкаявся, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у виді пробаційного нагляду в межах санкції статті за інкриміноване йому кримінальне правопорушення з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Водночас, за положеннями ч.1 ст.91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; 2) обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності; 3) заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; 4) заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; 5) направлення для проходження програми для кривдників або пробаційної програми.

Тому, відповідно до пункту 5 ч. 1, ч. 3ст. 91-1 КК України суд застосовує до ОСОБА_3 , який вчинив домашнє насильство, обмежувальний захід у виді направлення для проходження програми для кривдників на строк 3 місяці. Суд вважає, що такий обмежувальний захід сприятиме виправленню обвинуваченого.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався і підстав для застосування не має.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

У справі процесуальних витрат та речових доказів не має.

Керуючись ст.ст. 349, 368-371, 374, 394 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390 - 1 КК України.

Призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік.

Згідно з п.п. 1-3 ч. 2 та п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені апробаційною програмою.

Відповідно до ч. 1 ст. 49-2 КВК України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмежувальний захід у вигляді направлення для проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення засудженого до кримінальної відповідальності заст. 390-1 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирати.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня його проголошення. У відповідності до ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскарженим в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 цього кодексу.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1