Єдиний унікальний № 739/694/22
Провадження № 1-кп/744/6/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року Семенівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в місті Семенівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області кримінальне провадження за обвинувальним актом за номером Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000124 від 02 липня 2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Семенівка Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 08 червня 2022 року Семенівським районним судом Чернігівської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 75 Кримінального кодексу України до остаточного покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України від відбування покарання звільненого з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік,

судимість в установленому законом порядку не знята та не погашена,

у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до обвинувального акту за номером Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000124 від 02 липня 2022 року ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що 11 червня 2022 року, в обідній час, знаходячись в альтанці біля озера Казакеве в місті Семенівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, повторно, з корисливим мотивом та з метою особистого збагачення, достовірно знаючи, що згідно Закону України № 21-02-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» в державі введено воєнний стан, таємно викрав з барсетки ОСОБА_6 , мобільний телефон марки «VERICO» моделі «Style F244» чорного кольору, вартістю 877,00 грн., чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на вказану суму.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України, а саме як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Прокурор ОСОБА_3 до суду подав письмове клопотання, у якому просив: кримінальне провадження № 0000124 від 02 липня 2022 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння; копію ухвали направити начальнику Новгород-Сіверського районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб (рішення у справах «Олександр Волков проти України», «C.G. та інші проти Болгарії» та ін.).

Відповідальність за подолання недоліків законодавства, правових колізій, прогалин, інтерпретаційних сумнівів лежить, в тому числі, і на судових органах, які застосовують та тлумачать закони (рішення у справах «Вєренцов проти України», «Кантоні проти Франції»).

Європейський суд з прав людини вважає, що стаття 7 Конвенції (nullum crimen, nulla poena sine lege) є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону.

На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року, заява № 10249/03).

Законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права (ч. 1 ст. 3 КК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 3 Кримінального кодексу України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Скасування злочинності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: а) скасування норм Особливої частини Кримінального кодексу України; б) внесення змін до норм Особливої частини Кримінального кодексу України - включення до диспозицій додаткових ознак або виключення ознак, які були у попередній редакції норми; в) внесення змін до норм Загальної частини Кримінального кодексу України (наприклад, доповнення Кримінального кодексу України додатковою обставиною, що виключає злочинність діяння); г) нового офіційного тлумачення кримінально-правової норми, яке змінює обсяг забороненої цією нормою поведінки без зміни її змісту (без зміни "букви" закону).

Закон, який має зворотну дію в часі, поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання цим законом чинності та: а) не були притягнуті до кримінальної відповідальності (у цьому випадку кримінальна справа не може бути порушена у зв`язку з відсутністю події злочину); б) котрим пред`явлене обвинувачення у вчиненні злочину (кримінальна справа підлягає закриттю за відсутністю події злочину); в) засуджені обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, і відбувають покарання; г) відбули покарання, але мають непогашену чи незняту судимість.

Так, положеннями ст. 185 Кримінального кодексу України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку).

У нормах Кримінального кодексу України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом крадіжки.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-IX від 18 липня 2024 року. Цим Законом статтю 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено в новій редакції.

Згідно з ч. 1 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції Закону № 3886-IX від 18 липня 2024 року, чинній з 09 серпня 2024 року, встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції Закону № 3886-IX від 18 липня 2024 року, чинній з 09 серпня 2024 року, встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, тобто у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Як установлено досудовим розслідуванням та вбачається з обвинувального акту злочин, вчинений ОСОБА_5 у 2022 році.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» було установлено з 01 січня 2022 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб у розмірі 2481 гривня 00 копійок.

Станом на 01 січня 2022 року розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, котрий рівняється до податкової соціальної пільги і береться за основу при визначенні мінімального розміру збитків, необхідного для кваліфікації вчиненого, як кримінально-каране шахрайство, було встановлено у сумі 1240 гривень 50 копійок.

Таким чином, у разі спричинення у 2022 році внаслідок крадіжки суми збитків, що дорівнює чи менше 2481 гривня 00 копійок (1240,50?2), кримінальна відповідальність за таке діяння відсутня. Натомість вбачаються підстави для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

При цьому, сума збитків, заподіяних обвинуваченим ОСОБА_5 потерпілому, становила менше ніж 2481 гривня 00 копійок. А саме ОСОБА_6 було заподіяно збитків у сумі 877,00 грн.

Тобто, стосовно вказаного потерпілого обвинуваченим ОСОБА_5 було вчинено не злочин, передбачений ст. 185 КК України, а адміністративне правопорушення, передбачене ст. 51 КУпАП. Відповідно кримінальне провадження стосовно обвинуваченого підлягає закриттю з одночасним направленням ухвали суду до Новгород-Сіверського РВП ГУНП в Чернігівській області для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Згідно зі ст. 147 Конституції України офіційне тлумачення законів України дає Конституційний Суд України.

Виходячи з положень рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року № 1-зп/1997 щодо офіційного тлумачення ст. 58 Конституції України, конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному, загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

У абз. 3 п. 2, абз. 4 п. 3 мотивувальної частини рішення № 6-рп/2000 від 19 квітня 2000 року Конституційний Суд України офіційно розтлумачив положення ст. 58 Конституції України саме щодо зворотної дії в часі кримінально-правової норми, котра пом`якшує або скасовує відповідальність особи, вказавши, що це, зокрема, стосується випадків, коли в диспозиції норми зменшено коло предметів посягання; виключено із складу злочину якісь альтернативні суспільно-небезпечні наслідки; обмежено відповідальність особи шляхом конкретизації в бік звуження способу вчинення злочину; звужено зміст кваліфікуючих ознак тощо.

Пункт 4-1 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України визначає, що кримінальне провадження закривається у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За таких обставин кримінальні провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000124 від 02 липня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України підлягає закриттю.

При цьому, відповідно до ч. 8 ст. 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 8, 58 Конституції України, ст. ст. 3, 5 Кримінального кодексу України, ст. ст. 128, 129, п. 4-1 ч. 1 ст. 284, ст. ст. 350, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Кримінальне провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000124 від 02 липня 2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального Кодексу України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Копію ухвали направити до уповноваженого органу Національної поліції, а саме до Новгород-Сіверського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за наявності в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Учасники судового провадження мають право отримати копію ухвали в суді. Копія ухвали не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляції через Семенівський районний суд Чернігівської області протягом семи днів з дня її оголошення або якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1