У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 підозрюваної ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0001551, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Ужгород, українки, громадянки України, не одруженої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що 01 серпня 2024 року приблизно о 00 годині 10 хвилин, в умовах дії воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, який затверджено Законом України від 24 лютого 2022 №2101-ІХ та в подальшому неодноразово продовжувався відповідно до Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 , перебували в кв. 14, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , та на праві власності належить гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , куди були запрошені власником та у присутності останнього.

В цей час, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 будучи в спальній кімнаті, скориставшись тим, що власник помешкання перебуває у стані алкогольного сп`яніння та не спостерігає за їхніми діями, відкрили шухляду та звернули увагу на те, що в ній знаходяться грошові кошти в загальній сумі 6000 грн.

Побачивши грошові кошти, у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, із корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, та реалізуючи який, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою, з прямим умислом та цілеспрямовано в цілях власної наживи, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, таємно, з шухляди викрали грошові кошти в сумі 6000 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_4 та ОСОБА_7 діючи з прямим умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, за попередньою змовою, таємно, повторно викрали із сумки темного кольору, яка знаходилась на балконі в кв. 14 за адресою: АДРЕСА_2 грошові кошти в загальній сумі 13000 доларів США, що в еквіваленті на національну валюту станом на 01.08.2024 згідно курсу НБУ становить 533 081,90 грн.

Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 з викраденими грошовими коштами покинули місце скоєння злочину та розпорядились викраденими грошовими коштами на власний розсуд.

Виходячи з вищенаведеного, своїми умисними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_7 завдали потерпілому ОСОБА_8 матеріального збитку на загальну суму 539 081,90 грн.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, вчинена у великих розмірах, в умовах воєнного стану.

Підозрюваною у кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Ужгород, українка, громадянка України, не одружена, не працююча, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив таке задовольнити, у зв`язку з обґрунтованістю підозри та наявністю ризиків .

Захисник підозрюваної у судовому засіданні заперечила проти клопотання .

Підозрювана у судовому засіданні підтримала думку свого захисника.

Заслухавши думку прокурора, заперечення підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

КПК України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

На підтвердження обґрунтованості підозри подано матеріали досудового розслідування, а саме: протоколами допитів свідків; протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; протоколами проведення обшуків та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Разом з тим слідчий суддя зауважує, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

14.08.2024 року, стороною обвинувачення, відповідно до ст.278 КПК України повідомлено про підозру: ОСОБА_4 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обрати відносноОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не надається можливим, оскільки остання маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вироком від 22.09.2020 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст.185 КК України, 71 КК України до 2 років позбавлення волі. Приєднано за вироком від 22.12.2017 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за ч. 2 ст. 186 КК України,, 395 КК України, 70 КК України, 72 КК України до 5 років позбавлення волі. 21.05.2024 звільнена у зв`язку з відбуттям строку покарання на шлях виправлення не стала та не зважаючи на це, вчинила нове умисне, корисливе кримінальне правопорушення та розуміючи невідворотність призначення їй покарання терміном від 5 до 8 років позбавлення волі за вчинені нею тяжкі кримінальні правопорушення, ОСОБА_4 може зникнути від слідства і суду.

Обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не надається можливим, оскільки остання розуміючи невідворотність призначення їй покарання терміном від 5 до 8 років позбавлення волі за вчинене нею тяжкого кримінального правопорушення, ОСОБА_4 може зникнути від слідства і суду.

Вказані обставини свідчать про неможливість застосування щодо ОСОБА_4 особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту або застави, так як такі нею дотримані не будуть та являються недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно з запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою.

З цих підстав більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава не зможуть запобігти ризикам, визначеним ч. 2 ст. 177 КК України.

Відповідно до вимог п.4 ч.1. ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність декількох ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може:

- переховуватися від органу досудового розслідування, зокрема це підтверджується тим, що ОСОБА_4 вчинила умисне, корисливе кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких, санкція за вчинення якого, згідно ч. 4 ст. 185 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, тому існують ризики, що вона не буде виконувати покладені на нього обов`язки та зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке загрожує йому у разі визнання винним;

- незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні з метою зміни їх показань на свою користь. Це підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває та останній має реальну можливість спілкуватися з ними, зокрема перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, вчиняти погрози, умовляння до свідків і потерпілого даного кримінального провадження.

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 не має будь-яких офіційних джерел заробітку коштів, що свідчить про те, що вона надалі може вчиняти корисливі кримінальні правопорушення для власного збагачення.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання таким ризикам, свідчить про підставність обрання підозрюваній запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк до 60 днів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених названим Кодексом. Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків; розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою, слідчий суддя, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, виходить з вимог п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, і вважає, що розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрювана ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі. У разі внесення застави на підозрювану ОСОБА_4 покладаються обов`язки, визначені в резолютивній частині ухвали, строк яких, відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, визначено до двох місяців.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001551, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів із визначенням застави, а саме до 12 жовтня 2024року.

Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_4 , покладених на неї обов`язків передбачених цим Кодексом в розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 242 240, 00 грн.

Роз`яснити, що підозрювана ОСОБА_4 , або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрювану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1