Єдиний унікальний номер 205/8169/24
1-в/205/340/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1

Секретаря судового засідання - ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДВК№89 ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

захисника-адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому виїзному засіданні в приміщенні ДУ «Дніпровська ВК №89» клопотання адвоката ОСОБА_6 , в інтересах засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимого, про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

13.12.2021 року ОСОБА_5 засуджений Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 309 ч.1, 71.ч.1 КК України до 4 років 1 місяці обмеження волі.

Початок строку: 06.07.2021 року Кінець строку 06.08.2025 року.

У своєму клопотанні адвокат ОСОБА_6 , просить звільнити засудженого ОСОБА_5 , умовно-достроково від відбуття покарання.

В судовому засіданні, захисник засудженого, адвокат ОСОБА_6 , своє клопотання підтримала просила його задовольнити, оскільки на даний час ОСОБА_5 відбув половину строку покарання, став на шлях виправлення, його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов?язків у період відбування покарання засвідчила успішність процесу виправлення і можливість ефективного продовження його за умови застосування до засудженого більш м?якого виду покарання.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання підтримав, та просив суд звільнити його від подальшого відбування покарання умовно-достроково.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання засудженого посилаючись на те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, крім того, останній раніше звільнявся від подальшого відбування покарання умовно-достроково, проте знову вчиняв умисні злочини, то вбачається, що засуджений не став на шлях виправлення та своєю поведінкою у повній мірі не довів свого виправлення.

В судовому засіданні представник ДВК №89 відніс розгляд клопотання засудженого на розсуд суду.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши представника ДВК №89, думку самого засудженого, враховуючи думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку та ставлення до праці за весь час відбування покарання, у тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Як вбачається з матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 , останній раніше неодноразово судимий. Наразі, відбуває покарання за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за ст. 309 ч.1, 71.ч.1 КК України до 4 років 1 місяці обмеження волі.

Суд враховує також ту обставину, що засуджений вже був неодноразово засуджений до позбавлення волі, знову вчинив кримінальне правопорушення та був засуджений, крім того, до засудженого вже застосовувалось звільнення від відбування покарання з випробуванням і умовно-дострокове звільнення. Зазначене свідчить про стійку тенденцію засудженого на систематичне вчинення злочинів та небажання ставати на шлях перевиховання та виправлення, а також про неефективність застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Так, відповідно до характеристики, наданої засудженому встановлено, що засуджений під час відбування покарання в ДУ «ШВЦ (№75)», мав 3(три) стягнення, заохочень не мав. Під час відбування покарання в державній установі «Дружелюбівський виправний центр (№1)», стягнень та заохочень не мав. Під час відбування покарання з 05.04.2022 року в державній установі «Городоцький виправний центр (№131)», стягнень не мав. За сумлінне ставлення до праці мав 3 (три) заохочення. 3 26.04.2024 року відбуває покарання в державній установі «Дніпровська виправна колонія (№89)» дільниця обмеження волі, приймає активну участь по благоустрою дільниці обмеження волі та прилеглої території, за час відбування покарання характеризується посередньо, режим відбування покарання не порушує. Стягнень та заохочень не має. На заходи виховного характеру реагує своєчасно.

Серед засуджених не конфліктний. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, на критику у свою адресу реагує адекватно. У відношенні до представників адміністрації проявляє тактовність та дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин, в індивідуальних бесідах відвертий. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Відповідно до ст. 110-113 КВК України підтримує зв?язки з рідними шляхом листування та побачень. Відповідно до ст. 123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу за темою: «Подолання алкогольної та наркотичної залежності» та «Правова просвіта». Відповідно до ст. 126 КВК України не проявляє ініціативу щодо підвищення наявного загальноосвітнього рівня. На підставі проведеної оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення засудженими до позбавлення волі, затвердженої Наказом міністерства Юстиції №4121/5 від 27.11.2020 року засудженому встановлено СЕРЕДНІЙ РИЗИК ймовірності вчинення повторного кримінального правопорушення.

Суд також звертає увагу, що за змістом п. 1 ч. 1 ст. 9 КВК України неухильне додержання правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком засудженого, і виконання даного обов`язку є лише одним з критеріїв, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений довів своє виправлення.

Отже, бездоганної поведінки засудженого протягом усього строку відбування покарання судом не встановлено, оскільки факт, того, що засуджений виконує свої прямі обов`язки та претензій з боку працівників установи до нього немає, свідчить лише про те, що останній виконує їх на підставі закону, оскільки це є прямим обов`язком всіх засуджених, а умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально виконавчого законодавства, має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, каяття у скоєному злочині, а в конкретному випадку наявні лише формально-юридичні підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Отже, матеріали особової справи не відображають процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, зміст вищезазначених матеріалів не свідчить, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.

Суд зазначає, що позитивні зміни у поведінці засудженого мають місце, однак за вказаних обставин суд не може зробити висновок, що такі зміни є сталі та незворотні та що засуджений виправився.

Таким чином, оцінивши у сукупності досліджені докази, зважаючи на встановлені обставини, суд дійшов висновку, що засуджений не довів свого виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці, а тому у задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовляє.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 , в інтересах засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання на підставі ст. 81 КК України - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_8