Справа № 178/1287/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі суду:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел.Кринички клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, у кримінальному провадженні, відомості про яке 02 квітня 2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000052 за ч.1 ст. 190 КК України відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дружба Криничанського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 ,

законного представника особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 ,

особи, відносно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

УСТАНОВИВ:

У провадженні Криничанського районного суду Дніпропетровської області перебуває клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом, у кримінальному провадженні, відомості про яке 02 квітня 2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000052 за ч.1 ст. 190 КК України відносно ОСОБА_3 .

У судовому засіданні прокурором ОСОБА_4 на стадії судового розгляду було заявлено клопотання про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_3 за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.190 КК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

ОСОБА_3 , його законний представник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання не заперечили.

Захисник адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечив.

Потерпіла ОСОБА_7 підтримала думку прокурора.

Заслухавши думки учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.

Відповідно до клопотання, ОСОБА_3 01.04.2023 року близько 10 год. 30 хв. шляхом зловживання довірою заволодів пальним, а саме бензином марки А-95 в кількості 42,14 літрів, чим спричинив оператору ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 1874,81 грн. Таким чином, ОСОБА_3 , інкримінується вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство). З метою визначення психічного стану ОСОБА_3 у кримінальному провадженні була проведена судово-психіатрична експертиза № 254 від 02.05.2023 року, відповідно до якої, ОСОБА_3 в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, виявляв і в теперішній час виявляє хронічне психічне захворювання у формі біполярного афективного розладу. За своїм психічним станом в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, він не міг усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_3 також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом потребує застосування примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги.

Частина 1 ст.2 КК України передбачає, що підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Згідно ст.3 КК України законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який грунтується на Контитуції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. Кримінальна протиправність діяння, а також його караність, та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки КК України, при цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до КК України та/або до кримінально процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, за загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст.4 КК України, кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення ціього діяння. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК України, раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За частиною 1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Такий же принцип неявно гарантований і ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для обвинуваченого.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (надалі Закон № 3886-ІХ).

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу ІV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Станом на 01.01.2024 року, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» становить 3028 грн.

Таким чином, з 09.08.2024 року дрібною крадіжкою вважається адміністративне правопорушення, якщо вартість викраденого майна становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто до 3028,00 грн.

З огляду на викладене, вищенаведені зміни в законодавстві призвели до часткової декриміналізації діяння, вони мають зворотну дію в часі і тому скасовують кримінальну відповідальність особи у разі заподіяння останньою шкоди у розмірі меншому, аніж встановлено нормою вищезазначеного закону.

Як вбачається з клопотання та матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 скоїв суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1ст.190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство) на суму 1874,81 грн., що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент його вчинення (у 2023 році 2684 грн.) і внаслідок прийняття Закону № 3886-ІX втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, вчинення якого інкримінується ОСОБА_3 .

Відповідно до положень ст.ст. 512, 513 КПК України, під час розгляду клопотання щодо застосування примусових заходів медичного характеру, суд з`ясовує зокрема, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення і встановивши, що суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення не було вчинено або вчинено іншою особою, а також якщо не доведено, що саме ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, суд постановляє ухвалу про відмову в застосуванні примусових заходів медичного характеру.

Пунктом 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За статтею 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Виходячи з вищевикладеного та враховуючи те, що внаслідок прийняття Закону № 3886-ІX втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, вчинення якого інкримінується ОСОБА_3 , суд вважає необхідним клопотання прокурора про закриття кримінального провадження задовольнити та приходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_3 за ч.1 ст.190 КК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння на підставі п. 4-1 ч. 1 ст.284 КПК України.

З врахуванням наведеного вище та керуючись Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-ІX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», ст.5 КК України, ст.58 Конституції України, п.4-1 ч.1, ч.2 ст.284, 372, 395, 479-2 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження, відомості про яке 02 квітня 2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000052 відносно ОСОБА_3 , у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України - закрити на підставі пункту 4-1 частини 1 статті 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази: аркуш А4 із зображенням на ньому переказу грошових коштів на суму 1874,81 грн. та чек № 00070375 на суму 1874,81 грн. - залишити при матеріалах кримінального провадження, банківську картку «РАДАБАНК» , НОМЕР_1 за написом «OLEKSANDR OSHOVSKYI ROZRAHUNKOVA» - повернути ОСОБА_3 .

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Дніпровського апеляційного суду через Криничанський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 29 жовтня 2024 року.

Суддя: ОСОБА_1