ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/222/24 Справа № 711/4682/24 Категорія: ст. 193 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2024 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря прокурора захисника (відео конференція) обвинуваченої (відео конференція)ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 червня 2024 року про продовження строку тримання під вартою з визначенням застави, стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Короп, Чернігівської області, українки, громадянки України, з середньою освітою, розлученої, не працює, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу положень ст. 89 КК України несудима,

яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, -

в с т а н о в и в :

Прокурор відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся 11.06.2024 до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, у кримінальному провадженні №0000089 від 01.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_8 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що до Уманського міськрайонного суду Черкаської області 27.03.2024 скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000089 від 01.03.2023 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_14 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 червня 2024 року клопотання задоволено та продовжено обвинуваченій ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 30 днів, тобто до 11.07.2024, включно.

Визначено обвинуваченій ОСОБА_8 заставу у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 211 960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн. 00 коп., у разі внесення якої звільнити її з-під варти.

Рішення суду обґрунтовано тим, що стороною обвинувачення доведено продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

На вказану ухвалу слідчого судді, обвинувачена подала апеляційну скаргу в якій просить зменшити розмір застави до 40 неоподаткованих прожиткових мінімумів, зазначаючи, що саме такий розмір застави вона взмозі внести.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку підозрюваної та її захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, слідчий суддя, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання чи продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

За положеннями ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчим суддею встановлено, 19.10.2023 ОСОБА_8 повідомлений про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

23.10.2023 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси підозрюваній обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 19.12.2023 включно та визначено розмір застави в сумі 214 720 грн. 00 коп.

11.12.2023 першим заступником керівника Черкаської обласної прокуратури строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000089 від 01.03.2023 продовжено до трьох місяців, тобто до 19.01.2024.

18.12.2023 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 19.01.2024, включно та визначено розмір застави в сумі 214 720 грн. 00 коп.

10.01.2024 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000089 від 01.03.2023 продовжено до п`яти місяців, тобто до 19.03.2024.

17.01.2024 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси підозрюваній ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 16.03.2024, включно та визначено розмір застави в сумі 214 720 грн. 00 коп.

27.02.2024 ОСОБА_8 повідомлено про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

У подальшому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою неодноразово продовжувався, востаннє - ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 18.04.2024, до 16.06.2024 включно, із залишенням раніше визначеного розміру застави.

11.03.2024 ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000089 від 01.03.2023 продовжено до шести місяців, тобто до 19.04.2024.

27.03.2024 обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000089 від 01.03.2023 за обвинуваченням ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_14 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 07 КК України на підставі ст. 283 КПК України направлено для розгляду до Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Підготовче судове засідання у справі розпочате 16.04.2024, в якому Уманський міськрайонний суд вирішив питання про продовження строку дії запобіжних заходів щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та оголосив перерву.

Під час продовження підготовчого судового засідання 18.04.2024 суд за результатами розгляду клопотання прокурора продовжив строк тримання під вартою ОСОБА_8 і оголосив перерву для заміни захисників ОСОБА_8 і ОСОБА_13 та залучення їм нових захисників для надання безоплатної правової допомоги.

У подальшому, засідання 22.05.2024 було відкладене через неявку обвинуваченої ОСОБА_14 до 10.06.2024.

07.06.2024 прокурор направив до Уманського міськрайонного суду Черкаської області клопотання про продовження строку дії запобіжних заходів щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 з метою їх розгляду в засіданні 10.06.2024.

Натомість у продовженому підготовчому засіданні 10.06.2024 обвинувачена ОСОБА_9 заявила клопотання про здійснення судового розгляду кримінального провадження судом у складі колегії, у зв`язку з чим суд прийняв рішення про передачу справи до автоматизованої системи документообігу суду для нового розподілу справи та визначення колегії суддів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_8 закінчується 14.06.2024.

Станом на 10.06.2024 колегія суддів у кримінальному провадженні №0000089 від 01.03.2023 за ознаками злочинів, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України, не визначена; за інформацією Уманського міськрайонного суду утворення колегії суддів у цьому кримінальному провадженні є неможливим, оскільки один із суддів, який міг бути визначений у колегії, перебуває у відпустці, а кількості інших суддів не вистачає для утворення відповідної колегії, у зв`язку з чим до Черкаського апеляційного суду буде скероване подання про передачу кримінального провадження до іншого суду.

Тому прокурором було подано відповідне клопотання до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси в порядку ч. 6 ст. 199 КПК України, відповідно якої, у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження, що не суперечить вимогам КПК України.

На цей час встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку, що ОСОБА_8 зможе незаконно впливати на свідка ОСОБА_15 , який був залучений до проведення негласних слідчих (розшукових) дій відносно неї, схиляючи до дачі завідомо неправдивих показань та вживати заходів, спрямованих на унеможливлення здобуття органом досудового розслідування інших фактичних даних, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального правопорушення, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

А також враховано, що ОСОБА_8 , будучи раніше неодноразово притягнутою до кримінальної відповідальності, умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, вчинила кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, що вказує на те, що така її злочинна діяльність носить тривалий, систематичний та цілеспрямований характер та вона може продовжити свою незаконну діяльність, що вказує на ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Виходячи з усього вище перерахованого, колегія суддів приходить до висновку, що жоден із м`якіших запобіжних заходів не здатен за цих обставин забезпечити виконання обвинуваченою ОСОБА_8 покладених на неї обов`язків.

З огляду на вказане, у разі застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, сторона обвинувачення не зможе в повному обсязі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матиме можливості запобігти вчиненню обвинуваченою з метою уникнення кримінальної відповідальності дій, спрямованих на перешкоджання кримінальному провадженню, а також виконання нею процесуальних обов`язків.

Разом з цим, при обранні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя вірно, з урахуванням корисливих мотивів вчинення кримінального провадження, вирішив залишити ОСОБА_8 раніше визначену заставу, яка буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у останньої бажання перешкоджати розгляду самого кримінального провадження, і вважає, що застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214 720 грн., передбачена ч. 5 ст. 182 КПК України, в повному обсязі зможе забезпечити виконання особою, що обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, покладених на неї обов`язків.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

Обставини здійснення обвинуваченою конкретних дій та доведеність її вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час розгляду кримінального провадження по суті.

Такий висновок узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції об`єктивно встановлено існування обставин, які виправдовують подальше тримання обвинувачену під вартою. Встановлений розмір застави є виправданим для запобігання вкахзаних вище ризиків.

Підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, як і зменшення розміру застави, апеляційний суд не вбачає.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З врахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами.

Тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 червня 2024 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: