Дата документу 18.07.2024
Справа № 501/3710/21
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області, суддя ОСОБА_1

Секретар судового засідання - ОСОБА_2 .

Кримінальні провадження, відомості про які внесені до ЄРДР за №0000111 від 04.02.2022, № 0000714 від 12.07.2021, №0000687 від 28.09.2023, №0000795 від 04.11.2023, №0000269 від 03.05.2023.

Прокурори - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Захисники: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Потерпілі: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСББ «Лазурна 5» (представник ОСОБА_14 ), ОСОБА_15 , КП «Міське управління житлово-комунального господарства» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області (представниця: ОСОБА_16 ), ОСОБА_17 .

Обвинувачені:

ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Іллічівська Одеської області, громадянин України, не працює, із середньою освітою, не одружений, не має утриманні дітей, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця проживання, відбуває покарання в ДУ «Сокирянська виправна колонія № 67», раніше судимий:

- 19 липня 2023 року Овідіопольським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном на 1 рік 8 місяців;

- 24.11.2023 р. Іллічівським міським судом Одеської області за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3, 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України;

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м.Іллічівська Одеської області, громадянин України, не одружений, проживає однією сім`єю з жінкою, має на утриманні малолітню дитину (батьком зареєстрована інша особа), а також бабусь похилого віку, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , такий, що не має судимості в силу ст. 89 КК України (після відбуття покарання у виді позбавлення волі за тяжкий злочин звільнений 28.02.2013 р),

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

1. 11.08.2021 близько 09 години 00 хвилин ОСОБА_19 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи корисливий мотив, направлений на таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення, знаючи і розуміючи, що його дії будуть непомічені, шляхом віджиму вхідної двері квартири АДРЕСА_3 проник до неї, де таємно викрав ноутбук марки «Asus» К50С, в корпусі чорного кольору, вартістю 1287 гривень 50 копійок, та телевізор марки «Вravis», вартістю 700 гривень 00 копійок, що належать ОСОБА_15 . Після чого з місця скоєння злочину зник, отримавши можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд. В результаті вказаних злочинних дій, ОСОБА_19 спричинив майнову шкоду потерпілій ОСОБА_15 на загальну суму 1987 гривень 50 копійок.

Таким чином, ОСОБА_19 , вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

2. 03.02.2022 приблизно о 08 годині 30 хвилин, більш точний час не встановлено, ОСОБА_18 з метою таємного викрадення чужого майна прибув до будинку АДРЕСА_4 .

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_18 з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, впевнившись, що його дії залишаться непоміченими для сторонніх осіб, діючи повторно, шляхом вільного доступу до сходинкового майданчику на 1 поверсі парадної АДРЕСА_5 , обрав предметом свого злочинного посягання дитячу коляску «Універсальна коляска 2 в 1 mioobaby ZOOM Emotion» чорно-білого кольору вартістю 9800 гривень, яка належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_18 вивіз коляску з будинку 26 ( АДРЕСА_6 , та з викраденим майном з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 9800 гривень.

Таким чином, ОСОБА_18 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

3. 04 лютого 2022 року, приблизно о 01 годин 00 хвилин, ОСОБА_18 , в ході прогулянки по АДРЕСА_7 , біля будинку № 3-Б помітив припаркований мопед марки «Honda» (номер шасі НОМЕР_1 ) чорного кольору, пристебнутий ланцюгом оснащеним запірним механізмом у вигляді замку до металевої конструкції біля балкону будинку. Після чого у ОСОБА_18 виник умисел на незаконне заволодіння даним транспортним засобом.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_18 за допомогою молотка та гаєчного ключа, розбив замок ланцюга до якого кріпився мопед. Але у транспортного засобу були заблоковані заднє колесо та руль, і самостійно заволодіти мопедом ОСОБА_18 не зміг.

Після чого ОСОБА_18 звернувся до ОСОБА_19 за допомогою заволодіти мопедом. Так біля 02 годин 00 хвилин, діючи за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_20 разом з ОСОБА_19 попрямували до місця знаходження мопеду «Honda» (номер шасі НОМЕР_1 ) біля будинку АДРЕСА_7 , де ОСОБА_19 за допомогою застосування сили прокрутив кермо мопеда, зламавши його блокування.

В подальшому ОСОБА_19 та ОСОБА_18 намагалися завести мопед, та оскільки їм не вдалося це зробити, ОСОБА_18 піднявши заднє колесо мопеда, а ОСОБА_19 керуючи кермом, вивезли мопед «Honda» (номер шасі НОМЕР_1 ) чорного кольору покинувши місце вчинення кримінального правопорушення. В подальшому залишили мопед у парадній 1 буд. АДРЕСА_8 .

Отже, ОСОБА_18 спільно з ОСОБА_19 не маючи ні дійсного, ні уявного права користування вищевказаним транспортним засобом, незаконно заволоділи мопеду «Honda» (номер шасі НОМЕР_1 ) чорного кольору, який на праві приватної власності належав ОСОБА_13 .

Таким чином, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 вчинили злочин, передбачений ч. 2 ст. 289 України, тобто, незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.

4. 21 лютого 2022 року, о 14 годині 05 хвилин, ОСОБА_18 діючи умисно, спільно з невстановленою особою, з метою таємного викрадення чужого майна прибули до будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_9 .

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_18 за попередньою змовою з невстановленою особою, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, впевнившись, що їх дії залишаться непоміченими для сторонніх осіб, діючи повторно, знаходячись на 9 поверсі будинку (технічний поверх), маючи злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке належить ОСББ «Лазурна 5», шляхом зламу клямки замку металевої решітки, що веде до дверей машинного приміщення, та пошкодження запірного механізму дверей машинного приміщення, зайшли до нього та здійснили крадіжку ліфтового обладнання, а саме: ліфтового двигуна (№ 4 АН 160), що знаходиться на балансі ОСББ «Лазурна 5».

З викраденим майном ОСОБА_18 та невстановлена особа з місця події зникли, розпорядившись останнім на власний розсуд, чим заподіяли ОСББ «Лазурна 5» матеріальну шкоду на суму 12000 грн.

Таким чином, ОСОБА_18 , вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення.

5. 27 квітня 2023 року, в другій половині дня, більш точного часу встановити не вдалось можливим, біля під`їзду АДРЕСА_10 ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 зустрів ОСОБА_19 . В ході спілкування ОСОБА_17 запросив ОСОБА_19 до свого місця проживання, а саме квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_11 , на що останній погодився.

Так, в приміщенні квартири АДРЕСА_12 , яка розташована за вищевказаною адресою та згідно інформаціїї з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна належить ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_17 та ОСОБА_19 вживали алкогольні напої, під час чого в ОСОБА_19 , виник умисел на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись у вищезазначеній квартирі, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, керуючись корисливим мотивом, повторно, з метою власного незаконного збагачення, у період дії воєнного стану, що введений в Україні у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, затверджений Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022, затверджений Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ, Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022, затверджений Законом України від 22.05.2022 № 2263-ІХ, Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022, затверджений Законом України від 15.08.2022 № 2500-IX, Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022, затверджений Законом України від 16.11.2022 № 2738-IX, Указом Президента України від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затверджений Законом України 19.02.2023 року № 8419) в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, умисно, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung» моделі «Galaxy А03» IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , в корпусі чорного кольору вартістю 3351 грн. 20 коп., укомплектований SIM- карткою з абонентським номером телефону НОМЕР_4 , яка не представляє матеріальної цінності для потерпілого, який знаходився в ударостійкому чохлі чорного кольору вартістю 201 грн. 17 коп.

З викраденим майном ОСОБА_19 покинув приміщення квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_11 , та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_17 завдано матеріальних збитків на суму 3552 гривень 37 копійок.

Таким чином, ОСОБА_19 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

6. ОСОБА_18 , будучи раніше судимим, в період іспитового строку, на шлях виправлення не став, повторно скоїв умисний, корисливий злочин в умовах воєнного стану, який введено в Україні відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом Президента України від 14.03.2022 року № 133/2022, затверджений Законом України від 15.03.2022 року № 2119-ІХ, Указом Президента України від 18.04.2022 року № 259/2022, затверджений Законом України від 21.04.2022 року № 2212-ІХ, Указом Президента України від 17.05.2022 року № 341/2022, затверджений Законом України від 22.05.2022 року № 2263-ІХ, Указом Президента України від 12.08.2022 року № 573/2022, затверджений Законом України від 15.08.2022 року № 2500-IX, Указом Президента України від 07.11.2022 року № 757/2022, затверджений Законом України від 16.11.2022 року № 2738-IX, Указом Президента України від 06.02.2023 року № 58/2023, затверджений Законом України 07.02.2023 року № 2915-IX, Указом Президента України від 01.05.2023 року № 254/2023, затверджений Законом України 02.05.2023 року № 3057- IX, Указом Президента України від 26.07.2023 року № 9532, затверджений Законом України від 26.07.2023 року № 451), в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, 27 вересня 2023 року приблизно в 14 год. 37 хв., більш точного часу не встановлено перебуваючи поблизу спортивного комплексу « ІНФОРМАЦІЯ_6 », що розташований за адресою: Одеська область, Одеський район, місто Чорноморськ, вул. Праці, 2, побачив спортивний велосипед марки «CROSSRIDE SHARK», який був припаркований на паркувальній станції для велосипедів, що належить на праві власності ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та в нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, впевнившись у відсутності власника та в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_18 , підійшов до паркувальної станції для велосипедів та за допомогою підручного засобу, а саме дерев`яної палиці, яку останній знайшов неподалік від місця паркування велосипеду, зірвав замок, яким кріпився спортивний велосипед марки «CROSSRIDE SHARK», сірого кольору з вставками жовтого та блакитного кольору на ньому, до паркувальної станції, що належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , після чого сів на зазначений велосипед та поїхав у невідомому напрямку, тим самим отримав можливість розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_7 , завдано матеріальних збитків на загальну суму 3250 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_18 вчинив злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

7. 17 жовтня 2023 року близько 00 годин 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_18 , перебуваючи у підвальному приміщенні «укриття», що належить на праві користування Комунальному підприємству «Міське управління житлово-комунального господарства» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області та розташоване за адресою: Одеська область, Одеський район, м. Чорноморськ, вул. 1- Травня, будинок № 5, під`їзд № 1, обрав об`єктом свого злочинного посягання Wi-Fi роутер (маршрутизатор) марки TP-Link моделі TL-WR841N, серійний номер: НОМЕР_5 , який знаходився у вказаному підвальному приміщенні.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, впевнившись у тому що його дії залишаться непоміченими для сторонніх осіб, ОСОБА_18 , підійшов до стіни, де був розташований Wi-Fi роутер (маршрутизатор) марки TP-Link моделі TL-WR841N, серійний номер: НОМЕР_5 після чого зняв роутер, сховав його під свій верхній одяг та покинув приміщення «укриття», таким чином з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд.

Внаслідок вчиненого кримінального правопорушення КП «МУЖКГ», завдано матеріальних збитків на загальну суму 799 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_18 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Стаття Кримінального кодексу України, яка передбачає кримінальні правопорушення.

Стаття 185. Крадіжка

1. Таємне викрадення чужого майна (крадіжка) - карається штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк.

2. Крадіжка, вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб, - карається пробаційним наглядом на строк від трьох до п`яти років або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

3. Крадіжка, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому, - карається позбавленням волі на строк від трьох до шести років.

4. Крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, - карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Стаття 289. Незаконне заволодіння транспортним засобом

1. Незаконне заволодіння транспортним засобом -

карається обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк;

2. Ті самі дії, вчинені повторно або за попередньою змовою групою осіб, або поєднані з насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, або вчинені з проникненням у приміщення чи інше сховище, або з використанням електронних пристроїв для втручання в роботу технічних засобів охорони, або якщо предметом незаконного заволодіння є транспортний засіб, вартість якого становить від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, -

караються позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин вчинення злочинів.

За 1 епізодом від 11.08.2021 р. ОСОБА_19 визнав себе винуватим у вчиненні злочину за обставин, зазначених в обвинувальному акті, пояснив, що діяв він самостійно. Він проник у квартиру потерпілої ОСОБА_15 без її дозволу та викрав ноутбук марки «Аsus» К50С та телевізор марки «Вravis». Викрадений ноутбук він продав сусідці, а телевізор заклав до ломбарду. Завдану майнову шкоду повністю відшкодував під час досудового розслідування - 9 000 грн.

Потерпіла ОСОБА_15 в судовому засіданні пояснила, що раніше вона проживала спільно з обвинуваченим ОСОБА_19 , однак їхні стосунки були розірвані, та у той день не давала дозвіл на проникнення до своєї квартири. У момент проникнення ОСОБА_19 до її квартири, вона була відсутня, коли повернулася, двері квартири були зачиненими, та зазначені речі були відсутні. Стверджує, що ОСОБА_19 допомагав винести з квартири телевізор сусід ОСОБА_22 , про що її повідомив інший сусід. ОСОБА_19 відшкодував їй 5 200 грн, та винен ще 3 800 грн.

Винуватість обвинуваченого повністю доведена доказами, наданими стороною обвинувачення:

- витяг з ЄРДР (т. 2 а.с. 76);

- протокол прийняття заяви про злочин від 11.08.2024 р. (т. 2 а.с. 82);

- протокол огляду предмету від 19.08.2021 р., в ході якого оглянутий викрадений ноутбук (т. 2 а.с. 83 - 89);

- висновок товарознавчої експертизи № СЕ-19/116-21/14031-ТВ від 13.09.2021 р. (т. 2 а.с. 93 - 98);

- довідка ломбарду від 16.08.2021 р. (т. 2 а.с. 102 - 103);

- ноутбук марки «Asus» визнаний речовим доказом та переданий потерпілій ОСОБА_15 (т. 2 а.с. 100, 105);

- заява потерпілої ОСОБА_23 від 24.01.2024 р. про повне погашення шкоди та відсутність претензій до обвинуваченого.

За 2 епізодом від 03.02.2022 р. ОСОБА_18 вину свою не визнав у вчиненні злочину, зазначеному у обвинувальному акті. Пояснив, що дитячий візок викрала інша особа - ОСОБА_24 , який сам повідомив ОСОБА_18 про викрадення зазначеного візка. Обвинувачений пояснив, що в лютому 2022 р. він вже не проживав у під`їзді цього будинку, та останній раз возив дитину на візку 09.11.2021 р.

Однак, винуватість ОСОБА_18 у вчиненні злочину за цим епізодом доведена дослідженими доказами.

Свідок ОСОБА_25 у судовому засіданні пояснив, що з обвинуваченим вони перебували у дружніх відносинах до останнього часу. Бачив ОСОБА_18 з зазначеним візком на вулиці, після цього ОСОБА_18 телефонував йому та просив закласти викрадений візок у ломбард, на що він погодився, однак, після цього повідомив власників візка про це.

Свідок ОСОБА_26 у судовому засіданні пояснила, що обвинувачений ОСОБА_18 раніше проживав з її донькою. Їй зателефонували та повідомили, що бачили ОСОБА_18 з їх візком, однак на той момент він вже не проживав спільно з її донькою. Після цього вона вийшла до під`їзду та виявила відсутність їхнього візка, а замість нього був інший - бежевий з чорним візерунком. Після цього вона звернулася до поліції.

- витяг з ЄРДР (т. 2 а.с. 131);

- протокол прийняття заяви про вчинений злочин від 03.02.2021 р. (т. 2 а.с. 134 - 135);

- товарний чек від 21.01.2021 р. (т. 2 а.с. 136);

- дитячий візок визнаний речовим доказом та переданий ОСОБА_12 на зберігання (т. 2 а.с. 137, 138);

- протокол огляду місця події;

- протокол огляду предмета - коляски від 17.02.2022 р.;

Суд не приймає до уваги з`явлення з зізнанням ОСОБА_18 від 16.02.2022 р., оскільки він не підтримав цю заяву в судовому засіданні.

Невизнання себе винуватим суд пов`язує з обраною обвинуваченим позицією захисту.

Водночас, сторона обвинувачення не довела наявність кваліфікуючої ознаки «вчинене повторно». Відсутні відомості про наявність у обвинуваченого судимості до 03.02.2022 р. за вчинення кримінальних правопорушень, що утворюють повторність, також відсутні відомості про вчинення ОСОБА_18 кримінального правопорушення, що утворює повторність раніше 03.02.2022 р.

Тому, відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд змінює правову кваліфікацію на ч. 1 ст. 185 КК України.

За 3 епізодом від 04 лютого 2022 року ОСОБА_18 визнав себе винуватим у вчиненні злочину за обставин, зазначених в обвинувальному акті, пояснив, що на АДРЕСА_13 він зірвав замок із мопеду марки «Honda», та пішов до ОСОБА_19 , щоб повідомити про можливість викрасти мопед з метою продажу. Останній домовився із своїм дядьком про те, що останній зранку забере мопед. Після цього ОСОБА_18 та ОСОБА_19 пішли до місця знаходження мопеду, зламали блокування керма та разом понесли його у під`їзд, де проживав ОСОБА_18 .

Обвинувачений ОСОБА_19 також визнав себе винуватим у вчиненні злочину за обставин, зазначених в обвинувальному акті, пояснив, що вночі до нього прийшов ОСОБА_18 з пропозицію викрасти мопед марки «Honda», що знаходився за адресою біля будинку АДРЕСА_7 , вони разом пішли до місця розташування транспортного засобу, зламали блокування керма, та намагалися перемістити мопед на АДРЕСА_14 . Після цього сховали мопед, щоб потім вирішити, як ним розпорядитися. Наступного дня до нього звернувся ОСОБА_24 та повідомив, що мопед необхідно повернути власнику. Стало відомо, що власник мопеду мав сплатити гроші вищевказаній особі за повернення мопеду, однак як тільки ОСОБА_19 разом з ОСОБА_27 завели транспортний засіб, підійшли працівники поліції та забрали мопед.

Відповідно до заяви потерпілого ОСОБА_13 , матеріальні та моральні збитки відшкодовано (т. 1 а.с. 239).

Винуватість обвинувачених доведена також наданими документами:

- витяг з ЄРДР від 04.02.2022 р. (т. 2 а.с. 139);

- протокол прийняття заяви про злочин від 04.02.2022 р. (т. 2 а.с. 141-142);

- мопед марки Хонда Діо визнаний речовим доказом та переданий потерпілому ОСОБА_13 (т. 2 а.с. 143, 144).

За 4 епізодом від 21 лютого 2022 року ОСОБА_18 визнав себе винуватим у вчиненні злочину за обставин, зазначених в обвинувальному акті, пояснив, що на той момент перебував у скрутному матеріальному становищі. Разом з іншою особою на ім`я ОСОБА_28 вони пішли в будинок за адресою: АДРЕСА_15 , парадна 3 з метою викрадення ліфтового двигуна. Він взяв із собою ключ, яким зламав клямку замку металевої решітки, що веде до дверей машинного приміщення, та пошкодив запірний механізм дверей машинного приміщення на 9 поверсі зазначеного будинку, зайшли до нього та здійснили крадіжку ліфтового обладнання, а саме: ліфтового двигуна. Після цього продали двигун у місці прийому металу, а отримані гроші розділили між собою.

Представник потерпілого ОСОБА_14 пояснила, що 21.02.2022 р. їй зателефонував працівник з обслуговування ліфту та повідомив про викрадення двигуна на 9 поверсі технічного приміщення. Решітка та двері були зламані. Потім при перегляді відео з камер відео спостереження вона побачила ОСОБА_18 , та інших осіб, з ким він виносив викрадений двигун з будинку. Також майстер з обслуговування ліфту їй повідомив, що він пішов на місце приймання металу та побачив там деталі з викраденого двигуна ліфту, а разом з тим і ОСОБА_18 , який їх там здавав. Двигун для використання більше не придатний, оскільки був зламаний. Завдану шкоду обвинуваченим не було відшкодовано.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_18 також доведена наданими стороною обвинувачення документами:

- витяг з ЄРДР від 22.02.2022 р. (т. 2 а.с. 145);

- заява про злочин (т. 2 а.с. 148);

- постанова про визнання речовим доказом пошкодженого навісного замку від 22.02.2022 р. (т. 2 а.с. 149);

- довідка про вартість матеріальних збитків від 22.02.2022 р. (т. 2 а.с. 150 - 158);

- заява ОСОБА_14 про видачу фотознімків (т. 2 а.с. 159), DVD-R диск, на якому записані фотознімки визнані речовим доказом постановою слідчого від 22.02.2022 р. (т. 2 а.с. 160);

- фотознімки (т. 2 а.с. 162 - 165).

Обставини вчинення злочинів за 5 - 7 епізодами обвинувачення ОСОБА_19 у крадіжці мобільного телефону потерпілого ОСОБА_17 27.04.2023 р., та ОСОБА_18 - у крадіжці велосипеду ОСОБА_11 27.09.2023 р. та Wi-Fi роутера 17.10.2023 р. встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК. Враховуючи, що учасники судового провадження не піддали сумніву фактичні обставини вчинення злочинів, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, а також того, що в суду не виникли сумніви у добровільності їх позиції, суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що злочини за цими епізодами обвинувачення відбулися за обставин, зазначених в обвинувальних актах: він викрав велосипед і не повернув його, оскільки був взятий під варту, також він викрав Wi-Fi розтер, який віддав працівникам поліції.

Мотиви призначення покарання.

При призначенні покарання суд у відповідності до ст. 65 - 67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його особу, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_18 вчинив умисні корисливі кримінальний проступок та злочини, які згідно статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_18 проживає без паспорта громадянина України та його особа встановлена доказами: свідоцтво про народження (т. 2 а.с. 184), протоколи пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками від 21.02.2022 р. (т. 2 а.с. 169-171), від 28.04.2022 р. (т. 2 а.с. 172 - 174), та від 28.04.2022 р. (т. 2 а.с. 175 - 176), відповідно до даних яких батьки впізнали ОСОБА_18 , довідка про зареєстроване місце проживання (т. 2 а.с. 185) та склад сім`ї (т. 2 а.с. 186).

Відповідно до довідки Чорноморського відділу ДМС України в Одеській області від 27.04.2023 р. ОСОБА_18 не звертався та паспортом громадянина України не документувався (т. 3 а.с. 56). Відповідно до даних ІНФОРМАЦІЯ_8 від 12.10.2023 р. ОСОБА_18 не перебуває на військовому обліку (т. 4 а.с. 53), є безпритульною особою (т. 4 а.с. 64).

Водночас, небажання обвинуваченого отримати паспорт громадянина України свідчить про його небажання підтримувати правомірний зв`язок із суспільством.

ОСОБА_18 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (т. 2 а.с. 183, т. 4 а.с. 66).

Обставин, що обтяжують покарання відсутні.

Обставини, що пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень (за виключенням епізоду викрадення дитячого візка 03.02.2022 р. Також суд враховує повернення викраденого майна потерпілим: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та Комунальному підприємству «Міське управління житлово-комунального господарства» Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області.

Вироком від 19 липня 2023 року Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_18 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим терміном на 1 рік 8 місяців;

Вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 24.11.2023 р. ОСОБА_18 засуджений за ч. 4 ст. 185 КК України, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.07.2024 р. та остаточно призначене покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі. Строк покарання визначено обчислювати з 17.10.2023 року.

Досудова доповідь органу з питань пробації свідчить про те, що виправлення ОСОБА_18 без позбавлення або обмеження волі можливе та не становить високої небезпеки для суспільства. (т. 1 а.с. 187 - 188).

Відповідно до даних досудової доповіді від 05.01.2024 р. орган з питань пробації дійшов висновку про небезпеку для суспільства у випадку виправлення ОСОБА_18 без позбавлення або обмеження волі (т. 3 а.с. 229 - 231).

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

За правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу (ч. 4 ст. 70 КК України).

Тому покарання ОСОБА_18 за вчинення кримінальних правопорушень до попереднього вироку має бути призначене за правилами ч. 1 ст. 70 КК України. після чого - за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_19 вчинив умисні корисливі злочини, які згідно статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Суд враховує відомості про склад сім`ї обвинуваченого ОСОБА_19 (т. 2 а.с. 108, 189).

Обвинувачений ОСОБА_19 за психіатричною допомогою не звертався, на обліку лікаря-нарколога не перебуває (т. 2 а.с. 112, 113, 188).

Обставин, що обтяжують покарання відсутні.

Обставини, що пом`якшують покарання: з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, добровільне відшкодування завданого збитку.

Відповідно до даних досудової доповіді, орган з питань пробації вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_19 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства, виконання покарання у громаді можливо лише у винятковому порядку, вважає доцільним проходження пробаційної програми «Зміна про кримінального мислення» (т. 1 а.с. 41 - 43, 120 - 121).

Суд не вбачає підстав для застосування ст. 69 КК України, про що свідчить вчинення обвинуваченим нових епізодів злочинів протягом розгляду судом кримінального провадження.

Покарання ОСОБА_19 необхідно призначити за правилами, передбаченими ч. 1 ст. 70 КК України в нижніх межах санкцій статей.

Вирішення питань про речові докази, судові витрати, заходи забезпечення кримінального провадження.

Необхідно залишити у потерпілих:

- ноутбук марки «Asus», переданий потерпілій ОСОБА_15 (т. 2 а.с. 100, 105).

- дитячий візок, переданий ОСОБА_12 на зберігання (т. 2 а.с. 137, 138).

- мопед марки Хонда Діо, переданий ОСОБА_13 (т. 2 а.с. 143, 144)

- мобільний телефон та коробку від нього, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_17 ;

- маршрутизатор TP-Link, переданий на зберігання ОСОБА_29

Необхідно повернути потерпілому пошкоджений навісний замок визнаний речовим доказом постановою слідчого від 22.02.2022 р. (т. 2 а.с. 149), переданий в камеру зберігання речових доказів на підставі квитанції № 001373 (т. 2 а.с. 181).

Необхідно зберігати в матеріалах кримінального провадження DVD-R диск, на якому записані фотознімки, визнані речовим доказом постановою слідчого від 22.02.2022 р. (т. 2 а.с. 160, 161), фіскальний чек, визнаний речовим доказом постановою слідчого від 18.05.2023 р., а також записи з камер відео спостереження, визнані речовим доказом постановою від 08.05.2023 р. та фрагмент відеозапису на оптичному диску «Axent».

Під час досудового розслідування проводилась товарознавча експертиза, розмір витрат на залучення експертів Одеського НДЕКЦ МВС України складає 686 грн. 48 коп (т. 2 а.с. 99), а також 250 грн., які мають бути стягнуті з обвинуваченого ОСОБА_19 .

А з обвинуваченого ОСОБА_18 мають бути стягнуті витрати в сумі 200 гривень.

Мають бути задоволені цивільні позови потерпілих ОСББ «Лазурна 5» про стягнення з ОСОБА_18 12 000 грн. (т. 1 а.с. 92 - 93), ОСОБА_11 про стягнення з ОСОБА_18 8 000 грн. (т. 3 а.с. 96 - 98).

10.05.2022 р. ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_30 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (а.с. 130 - 134) та він взятий під варту в залі суду, строк тримання під вартою продовжувався ухвалами Іллічівського міського суду Одеської області від 17.06.2022 р. (т. 1 а.с. 159 - 160), від 09.08.2022 р. (т. 1 а.с. 236), від 29.09.2022 р. (т. 2 а.с. 58 - 59), та він перебував під вартою відповідно до ч. 6 ст. 615 КПК України (т. 2 а.с. 211) до 08.12.2022 р., коли ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області запобіжний захід змінено на особисте зобов`язання та він звільнений з-під варти в залі суду (т. 2 а.с. 230).

Строк тримання під вартою з 10.05.2022 р. по 08.12.2022 р. має бути зарахований в строк покарання ОСОБА_18 .

Ухвалою слідчого судді Іллічівського міського суду Одеської області 05.05.2022 р. ОСОБА_19 обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в нічний час (а.с. 139 - 142), строк якого продовжувався ухвалами Іллічівського міського суду Одеської області від 17.06.2022 р. (т. 1 а.с. 159 - 160), від 09.08.2022 р. (т. 1 а.с. 236), від 29.09.2022 р. (т. 2 а.с. 58 - 59) до 27.11.2022 р., який на теперішній час сплив.

З метою виконання вироку обвинуваченому ОСОБА_19 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 369 - 371, 373 - 375 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_18 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та злочинів, передбачених ч.ч. 3, 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання за:

- ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень;

- ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;

- ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців;

- ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк від п`ять років без конфіскації майна.

В силу ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, вчинених до постановлення попереднього вироку визначити покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі на строк шість років, без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначити остаточне покарання за цим вироком та за вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 24.11.2023 р., яким ОСОБА_18 засуджений за ч. 4 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, та остаточно призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - у виді позбавлення волі на строк шість років, без конфіскації майна.

Строк покарання ОСОБА_18 обчислювати з 17.10.2023 року, зарахувавши таким чином в строк покарання частково відбуте покарання за вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 24.11.2023 р.

Зарахувати в строк покарання ОСОБА_18 строк тримання під вартою з 10.05.2022 р. по 08.12.2022 р.

ОСОБА_19 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України та призначити йому покарання за:

- ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки;

- ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років;

- ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років без конфіскації майна.

В силу ст. 70 КК України визначити остаточне покарання ОСОБА_19 шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі на строк п`ять років один місяць без конфіскації майна.

Взяти під варту ОСОБА_19 в залі суду та обрати до набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк покарання ОСОБА_19 обчислювати з моменту взяття під варту 18.07.2024 р.

Залишити у потерпілих:

- ноутбук марки «Asus», переданий потерпілій ОСОБА_15 ;

- дитячий візок, переданий ОСОБА_12 на зберігання;

- мопед марки Хонда Діо, переданий ОСОБА_13 ;

- мобільний телефон та коробку від нього, передані на зберігання потерпілому ОСОБА_17 ;

- маршрутизатор TP-Link, переданий на зберігання ОСОБА_29

Повернути ОСББ «Лазурна 5» пошкоджений навісний замок визнаний речовим доказом постановою слідчого від 22.02.2022 р. (т. 2 а.с. 149), переданий в камеру зберігання речових доказів на підставі квитанції № 001373 (т. 2 а.с. 181).

Зберігати в матеріалах кримінального провадження DVD-R диск, на якому записані фотознімки, визнані речовим доказом постановою слідчого від 22.02.2022 р. (т. 2 а.с. 160, 161), фіскальний чек, визнаний речовим доказом постановою слідчого від 18.05.2023 р., а також записи з камер відео спостереження, визнані речовим доказом постановою від 08.05.2023 р. та фрагмент відеозапису на оптичному диску «Axent».

Стягнути з ОСОБА_18 на користь держави судові витрати в сумі 200 грн.

Стягнути з ОСОБА_19 на користь держави судові витрати в сумі 936,48 грн.

Цивільні позови потерпілих задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_18 на користь потерпілого ОСББ «Лазурна 5» матеріальну шкоду, завдану злочином, в розмірі 12000 гривень.

Стягнути ОСОБА_18 на користь потерпілої ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_7 , матеріальну та моральну шкоду, завдану злочином, в розмірі 8 000 гривень.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Іллічівський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченими - з дня отримання копії вироку.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1