Вирок

Іменем України

25.07.2024 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2024 року за № 0000102, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванчі Володимирецького району Рівненської області, громадянина України, із вищою освітою, військовослужбовця за призовом під час мобілізації, командира 2 механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , т.м. НОМЕР_2

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

21.02.2024 року близько 18.50 год. командир 2 механізованого взводу 7 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 молодший лейтенант військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_3 , перебуваючи по АДРЕСА_2 , поблизу дерева, на землі знайшов прозорий зіп-пакет з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, обмотаного ізоляційною стрічкою чорного кольору, - PVP, яку останній поклав собі у праву кишеню штанів, таким чином незаконно придбав та в подальшому зберігав при собі з метою власного подальшого періодичного вживання, без мети збуту.

Тоді ж, 21.02.2024 року близько 19.00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи по АДРЕСА_3 , був зупинений працівниками ДОП СДОП ВП ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області та в ході встановлення анкетних даних повідомив про те, що зберігає при собі, а саме в правій кишені штанів, прозорий зіп-пакет з вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, обмотаного ізоляційною стрічкою чорного кольору, чим порушив вимоги ст.ст. 7, 12, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори».

В ході огляду місця події ОСОБА_3 добровільно видав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP, загальна маса якого становить 0,7598 грама.

У вилученій в ОСОБА_3 порошкоподібній речовині білого кольору, що знаходилась у прозорому зіп-пакеті, обмотаного ізоляційною стрічкою чорного кольору, виявлено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) загальною масою 0,7598 грама, який згідно списку № 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що затверджений постановою Кабінету міністрів України № 770 від 06.05.2000 року, відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено.

Таким чином, вищевказаними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (кримінальний проступок), передбачений ч.1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України надійшов до суду 14.03.2024 р.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_4 , вбачається, що ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, тобто у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Окрім цього, до обвинувального акта долучено матеріали досудового розслідування № 0000102, в яких наявні документи, що засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості, зокрема, протокол допиту підозрюваного від 13.03.2024 року (кримінальне провадження, а.с.79, 80).

Відповідно до частин 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяв та клопотань інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту. При цьому, враховується, що згідно даних Таблиці 2, затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», кримінальна відповідальність настає за незаконне придбання і зберігання психотропної речовини PVP в розмірі від 0,15 грама і більше. У даному випадку маса вилученої у ОСОБА_3 психотропної речовини PVP складає 0,7598 грама, у зв`язку з чим його дії є кримінально-караними.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно зі ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відсутні.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, являється військовослужбовцем, призваним за мобілізацією, раніше не судимий, та бере до уваги спосіб життя, відношення обвинуваченого до вчиненого, зокрема визнання ним у своїх письмових показаннях факту зберігання психотропної речовини для власного вживання, що свідчить про схильність обвинуваченого до психотропних речовин попри те, що він є військовослужбовцем, в силу своїх службових обов`язків має безпосередній стосунок до бойової зброї, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, а саме його класифікацію за ст. 12 КК України, об`єкт кримінального правопорушення, яке посягає на встановлений з метою захисту здоров`я населення порядок обігу наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, предмет суспільно небезпечних дій психотропну речовину PVP, яка відноситься до категорії особливо небезпечних, особливості й обставини вчинення кримінального проступку: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, його поведінку під час та після вчинення неправомірних дій і вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції частини першої статті 309 КК України у виді обмеження волі.

Суд приймає до уваги, що відповідно до положень ч.3 ст.61 КК України обмеження волі не застосовується, зокрема, до військовослужбовців строкової служби.

Водночас за змістом ч.6 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період є самостійним видом військової служби, відмінним від строкової військової служби.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 призваний на військову службу по мобілізації і не являється військовослужбовцем-строковиком, обмеження, визначені у ч.3 ст.61 КК України, на нього не поширюються і покарання у виді обмеження волі може бути до нього застосоване.

Також суд приймає до уваги те, що відповідно до ч.1 ст.75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

У даному випадку, на переконання суду, до ОСОБА_3 можуть бути застосовані положення ст.75 КК України, оскільки встановлені в ході судового розгляду обставини, зокрема, усвідомлення обвинуваченим своєї провини, щире каяття останнього, готовність відповідати за скоєне, наявність пом`якшуючих обставин, відсутність судимостей є достатніми для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання з випробуванням іспитовим строком на підставі ст.75 КК України. Разом з тим, на ОСОБА_3 слід покласти обов`язки, визначені ст.76 КК України, які відповідатимуть завданням контролю за поведінкою засудженого з метою встановлення факту його виправлення.

З огляду на вимоги ч.2 ст.65 КК України визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних проступків та злочинів.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування та протягом судового розгляду даного кримінального провадження не обирався і підстав для його обрання немає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

У справі наявні процесуальні витрати на проведення експертизи. Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході дізнання Тернопільським НДЕКЦ МВС України проводилась судова експертиза наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів. Згідно наявної довідки про вартість виконаної експертизи витрати на залучення експертів з оформленням висновку №СЕ-19/120-24/2509-НЗПРАП від 29.02.2024 року у даному кримінальному провадженні складають 2271,84 грн. З урахуванням положень ст.124 КПК України зазначені витрати на проведення експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України. При цьому, суд враховує, що у даному кримінальному провадженні № 0000102 постановою дізнавача СД ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 12.03.2024 року визнано речовим доказом PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою 0,7598 грама, що знаходиться у спецпакеті №3801974 та переданий на зберігання у камеру схову ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області згідно квитанції №0062 з реєстрацією в журналі обліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів за порядковим №1422 (кримінальне провадження, а.с.37-39). Також відповідно до постанови дізнавача СД ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 01.03.2024 року визнано речовим доказом змив із згортку ізоляційної стрічки від 21.02.2024 року, який поміщено в паперовий конверт, що згідно квитанції №0011371 переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області (кримінальне провадження, а.с.46, 47).

Відповідно до п.3 ч.9 ст.100 КПК України майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується. У даному випадку суд вважає за доцільне вилучену психотропну речовину, яка визнана речовим доказом у кримінальному провадженні, знищити.

Підстав для застосування правових приписів ст.174 КПК України немає.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно з ч.4 ст.76 КК України нагляд за засудженим військовослужбовцем ОСОБА_3 покласти на командира військової частини за місцем служби. У разі звільнення засудженого з військової служби на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП АДРЕСА_4 ) на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів в сумі 2271 (дві тисячі двісті сімдесят одна) гривня 84 коп.

Речові докази у справі: 1) PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою 0,7598 грама, що знаходиться у спецпакеті №3801974 та переданий на зберігання у камеру схову ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області згідно квитанції №0062 з реєстрацією в журналі обліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів за порядковим №1422, - знищити; 2) змив із згортку ізоляційної стрічки від 21.02.2024 року, який поміщено в паперовий конверт, що згідно квитанції №0011371 переданий на зберігання до камери зберігання речових доказів ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області, - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1