Справа № 461/6443/24
Провадження № 1-кс/461/5424/24
11.09.2024 року. м. Львів.
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2
заявника ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4
ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав з мотивів, наведених у ньому, та просив таке задовольнити.
Слідчий у судовому засіданні щодо клопотання про скасування арешту на майно поклався на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 12.08.2024 року, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до клопотання про скасування арешту на майно, заявник просить скасувати арешт на мобільний телефон марки Iphone, посвідчення співробітника ТСЦ 4649 №ПЛВ 001185.
Як вбачається з ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 12.08.2024 року арешт на виявлений та вилучений під час проведення обшуку 08.08.2024 року мобільний телефон марки «iPhone» накладений з метою збереження речових доказів, так як в мобільному телефоні може міститися інформація щодо обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення, що матиме доказове значення у кримінальному провадженні.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).
Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно п.13 Листа Вищого Спеціалізованого суду України №223-559/0/4-13 «Про деякі питання здійснення слідчим суддею суду першої інстанції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження», розгляд питання щодо скасування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, здійснюється у порядку, передбаченому статтею 174 КПК. Слідчий суддя скасовує цей захід забезпечення лише у випадку надходження від підозрюваного/обвинуваченого, його захисника, законного представника іншого власника чи володільця майна клопотання про скасування повністю або частково арешту майна, якщо зазначені особи : 1) не були присутні при розгляді питання про арешт майна; 2)доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу минула потреба; 3)доведуть, що арешт накладено необґрунтовано. Рішення за результатами розгляду клопотання про скасування ухвали про арешт майна, на відміну від ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому (п. 9 ч.1 ст.309 КПК), оскарженню не підлягає.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном і ніхто не може бути протизаконно обмежений в реалізації свого законного права власності.
Згідно із ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Правовою підставою для накладення арешту на зазначене майно було збереження речових доказів.
Заявник довів слідчому судді, що в подальшому застосуванні арешту на телефон марки Iphone, посвідчення співробітника ТСЦ 4649 №ПЛВ 001185 відпала потреба.
Водночас, органом досудового розслідування не долучено жодного доказу, який б підтверджував доцільність подальшого перебування майна під арештом, а відтак, суд вважає, що на даний момент відпали обставини, які стали підставою для накладення арешту на майно. Заявник довів слідчому судді, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба. Судвважає, за необхідне зазначити, що в органу досудового розслідування було достатньо часу, способів, засобів для проведення всіх слідчих дій з даним майном, а відтак слідчий суддя вбачає наявність правових підстав для скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 12.08.2024 року, на даному етапі досудового розслідування, адже накладення арешту на майно суперечить загальним засадам кримінального провадження та застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно є недоцільним. Тому клопотання про скасування арешту майна є обґрунтованим, законним та підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст. 170-174 КПК України, -
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1