Справа № 145/1837/24
Провадження №11-сс/801/811/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційні скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , прокурора Тиврівського відділу Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 11.10.2024 про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 в кримінальному провадженні №0000228 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_10 та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 07.12.2024 із визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

Своє рішення суд мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_11 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, існуванням ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Прокурор Тиврівського відділу Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_6 на судове рішення подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді триманні під вартою строком на 60 днів та визначити йому заставу в розмірі 285 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 862 980 грн.

Апеляційну скаргу прокурор мотивує тим, що слідчим суддею не надано належної оцінки ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, не враховано суми заподіяної підозрюваним потерпілому шкоди у розмірі 860 тисяч гривень, якими він розпорядився на власний розсуд та які досі не віднайдені, вину у скоєному повністю заперечує, будь-які показання не надає.

Адвокат ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 11.10.2024 та постановити нову ухвалу, якою задовольнити частково клопотання слідчого та обрати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічну пору доби з 22:00 год. до 07:00 год., а у випадку залишення відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави ОСОБА_7 у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Свої вимоги захисник мотивує тим, що під час розгляду клопотання слідчого не доведено наявність заявлених ризиків. Слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_7 має постійне місце реєстрації та проживання у м. Вінниці, працює без відповідного оформлення, до затримання мав належну процесуальну поведінку. Окрім цього, визначений розмір застави ОСОБА_7 є завідомо непомірним для нього.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечив проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 , які підтримали свою апеляційну скаргу та заперечили проти задоволення апеляційних вимог прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційних скарг необхідно відмовити.

Частиною 1 ст. 29 Конституції України визначено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «Ilijkov v. Bolgaria»).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, Відділенням поліції №2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 09.10.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000228 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

10.10.2024 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Оскаржуваною ухвалою задоволено клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя прийшов до правильного висновку, з яким погоджується колегія суддів, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що зумовлює необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_7 слідчим суддею правильно встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, й неможливість застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.

Так, необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею мотивовано зібраними в ході досудового розслідування доказами у їх сукупності та взаємозв`язку.

Наведені докази є фактичними даними, отриманими органом досудового розслідування шляхом проведення слідчих дій, й ці дані можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 міг вчинити інкриміноване йому правопорушення, а значить підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_7 підтверджено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, при цьому відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наведені слідчим суддею дані доводять необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Окрім цього, слідчий суддя у відповідності до ст. 178 КПК України врахував те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, раніше судимий, офіційно не працює, немає стійких соціальних зв`язків.

Будь-яких відомостей про неможливість перебування підозрюваного в умовах тримання під вартою за станом здоров`я під час апеляційного розгляду не встановлено.

Доводи прокурора про необхідність збільшення розміру застави до 862 980 грн є непереконливими.

Згідно з ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

При визначенні застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб слідчий суддя, згідно з вимогами закону, з урахуванням тяжкості злочину та особи підозрюваного, визначив розмір застави, який передбачений п.2 ч.5 ст. 182 КПК України.

Апеляційна скарга прокурора не містить належного обґрунтування того, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Отже, прокурором не доведено наявність виключних випадків для визначення застави особі, підозрюваній у вчиненні тяжкого злочину, у розмірі, який перевищує максимальний розмір, встановлений п.2 ч.5 ст. 182 КПК України.

Доводи захисника про те, що розмір застави є непомірним для його підзахисного є непереконливими з огляду на належне врахування слідчим суддею конкретних обставин кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що визначений слідчим суддею розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, відповідає вимогам ч. 5 ст. 182 КПК України та здатний забезпечити охорону загальносуспільних прав та інтересів і не буде порушувати права підозрюваного.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.

Отже, апеляційні скарги прокурора та захисника не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 407,422 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги прокурора Тиврівського відділу Вінницької окружної прокуратури ОСОБА_9 , адвоката адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тиврівського районного суду Вінницької області від 11.10.2024 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3