УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2024 рокуслідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київського окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001027 від 22.08.2024 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця міста Павлоград, Павлоградського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , ФОП, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

1. Виклад фактичних обставин даного кримінального провадження та змісту поданого стороною обвинувачення клопотання.

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Одеській області за процесуального керівництва Одеської обласної прокуратури та оперативного супроводження УСБУ в Одеській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001027 від 22.08.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Слідством встановлено, що ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, придбав пістолет «GLOCK 43Х» з номером « НОМЕР_1 » (справа на казенній частині ствола та затворі) та з номером на рамці (перед спусковою скобою) «G128217», а також тридцять сім патронів з маркуванням на денцях гільз «F C 9MM LUGER», чотири патрона з маркуванням на денцях гільз «MFS 9x19», три патрона з маркуванням на денцях гільз «СВС 9mm LUGER» та один патрон з маркуванням на денці гільзи «S&B 9x19 11».

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на незаконне зберігання вищевказаної вогнепальної зброї та бойових припасів, ОСОБА_4 , всупереч «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 та «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, будучи обізнаним, що вогнепальна зброя та бойові припаси є предметами, обіг яких обмежено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, став незаконно зберігати пістолет «GLOCK 43Х» з номером « НОМЕР_1 » (справа на казенній частині ствола та затворі) та з номером на рамці (перед спусковою скобою) «G128217», а також тридцять сім патронів з маркуванням на денцях гільз «F C 9MM LUGER», чотири патрона з маркуванням на денцях гільз «MFS 9x19», три патрона з маркуванням на денцях гільз «СВС 9mm LUGER» та один патрон з маркуванням на денці гільзи «S&B 9x19 11», за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , прицьому не маючипередбаченого законом дозволуна придбання і зберіганнявогнепальної зброї та бойовихприпасів, протемаючи достатній час для добровільної їх здачі органам влади у встановленому законом порядку.

Поряд з цим, 26.07.2024 у період часу з 07:38 год. до 12:23 год. за адресою: АДРЕСА_2 , проведено санкціонований обшук, в ході проведення якого працівниками поліції виявлено та вилучено пістолет «GLOCK 43Х» з номером « НОМЕР_1 » (справа на казенній частині ствола та затворі) та з номером « НОМЕР_2 » (у передній частині рамки, перед спусковою скобою), який є нарізною короткоствольною вогнепальною зброєю, виготовлений промисловим способом, придатний до стрільби, а також тридцять сім патронів з маркуванням на денцях гільз «F C 9MM LUGER», чотири патрона з маркуванням на денцях гільз «MFS 9x19», три патрона з маркуванням на денцях гільз «СВС 9mm LUGER» та один патрон з маркуванням на денці гільзи «S&B 9x19 11», вказані сорок п`ять патронів є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї пістолетними патронами калібру 9х19 мм, придатні до стрільби.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 26.04.2002 «Про судову практику в справах про викрадення та інше незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами, вибуховими речовинами, вибуховими пристроями чи радіоактивними матеріалами» (далі за текстом Постанова ПВСУ про поводження зі зброєю), під незаконним зберіганням вогнепальної зброї та бойових припасів розуміються умисні дії, які полягають у володінні (незалежно від тривалості в часі) без відповідного дозволу або із простроченням його дії будь-яким із зазначених предметів, що знаходиться не при особі, а в обраному нею місці.

Згідно з п. 12 Постанови ПВСУ про поводження зі зброєю, незаконним придбанням вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв слід вважати умисні дії, пов`язані з їх набуттям (за винятком викрадення, привласнення, вимагання або заволодіння шляхом шахрайства чи зловживання службовим становищем) всупереч передбаченому законом порядку в результаті купівлі, обміну, привласнення знайденого, одержання як подарунок, на відшкодування боргу тощо.

ОСОБА_4 у встановленому законом порядку дозволу на придбання та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів, не одержував.

Так, за вищевикладених обставин, 28.08.2024 ОСОБА_4 органом досудового розслідування на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України було затримано та повідомлено його про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання та зберігання вогнепальної зброї та бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Вважаючи, що в рамках даного кримінального провадження ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в цілях запобігання настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які стороною обвинувачення зазначається в рамках даного клопотання, сторона обвинувачення звертається до слідчого судді з таким клопотанням про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

2. Позиції учасників судового засідання.

Прокурор вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити, щодо розміру застави просив врахувати матеріальне становище підозрюваного та визначити заставу у розмірі 19 984 800 гривень.

Захисник підозрюваного заперечувала проти задоволення клопотання, посилаючись на доводи, викладені у долучених письмових запереченнях з додатками. Так, адвокат ОСОБА_5 зауважила, що ризики, зазначені стороною обвинувачення, є необгрунтованими з огляду на особу підзахисного, а саме: ОСОБА_4 є раніше не судимим, має позитивні характеристики, міцні соціальні зв`язки, утримує малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також має постійне місце проживання та реєстрації. Крім того, ОСОБА_4 є підприємцем. Щодо доводів слідчого з приводу перебування ОСОБА_4 у розшуку, адвокат ОСОБА_5 заперечила, що відповідних доказів стороною обвинувачення не надано. Більше того, захисник зазначила, що заявлений стороною обвинувачення розмір застави є завідомо непомірним для її підзахисного, а тримання під вартою занадто суворою мірою запобіжного заходу. З огляду на що, просила застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, проте у разі задоволення клопотання сторони обвинувачення застосувати у якості альтернативного запобіжного заходу заставу, що становить 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Підозрюваний з підозрою згоден, зазначив, що означена зброя була придбана ним на початку повномасштабного вторгнення рф на територію України з метою самооборони. При цьому, на день вилучення зброї, вона жодного разу не використовувалася та з неї не було здійснено жодного пострілу.

3. Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4. Відомості, які свідчать про наявність в рамках даного кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

28.08.2024 ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В підтвердження існування в рамках такого кримінального провадження обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 вищевказаного кримінального правопорушення сторона обвинувачення посилається на: протокол обшуку від 26.07.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено:пістолет «GLOCK 43Х» з номером « НОМЕР_1 » (справа на казенній частині ствола та затворі) та з номером на рамці (перед спусковою скобою) «G128217», а також тридцять сім патронів з маркуванням на денцях гільз «F C 9MM LUGER», чотири патрона з маркуванням на денцях гільз «MFS 9x19», три патрона з маркуванням на денцях гільз «СВС 9mm LUGER» та один патрон з маркуванням на денці гільзи «S&B 9x19 11»; висновок експерта № СЕ-19/116-24/15466-БЛ від 21.08.2024, за результатами проведення судової експертизи зброї за експертною спеціальністю 3.1. «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї», відповідно до якого встановлено, що пістолет «GLOCK 43Х» з номером « НОМЕР_1 » (справа на казенній частині ствола та затворі) та з номером « НОМЕР_2 » (у передній частині рамки, перед спусковою скобою), є нарізною короткоствольною вогнепальною зброєю, виготовлений промисловим способом, придатний до стрільби, а також тридцять сім патронів з маркуванням на денцях гільз «F C 9MM LUGER», чотири патрона з маркуванням на денцях гільз «MFS 9x19», три патрона з маркуванням на денцях гільз «СВС 9mm LUGER» та один патрон з маркуванням на денці гільзи «S&B 9x19 11», вказані сорок п`ять патронів є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї пістолетними патронами калібру 9х19 мм, придатними до стрільби.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри, слідчий суддя враховує те, що діючий Кримінальний процесуальний кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» («Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 §1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» («K.-F. проти Німеччини», 27 листопада 1997, §57).

На переконання слідчого судді, дії, у ймовірному вчиненні яких наразі підозрюється ОСОБА_4 підпадають під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто є кримінально караними. Тому немає підстав для висновків, що такі дії не можуть становити жодного злочину. Водночас, описана у клопотанні слідчого та повідомленні про підозру фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими матеріалами досудового розслідування вказують на наявність вагомих доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з відповідними кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 263 КК України, і такі докази є достатніми щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Разом із тим, слідчий суддя зазначає, що на цьому етапі провадження він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності чи достовірності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень є ймовірною та встановлених обставин достатньо для виправдання подальшого розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження з ціллю висунення обвинувачення або спростування підозри.

5. Відомості, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Як вище було зазначено, на переконання слідчого судді, в рамках даного кримінального провадження існує обґрунтована підозра за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

На переконання слідчого судді, заявлений стороною обвинувачення ризик переховування ОСОБА_4 обумовлюється можливістю притягнення його до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для підозрюваного наслідками і суворістю передбаченого покарання, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, у вчиненні якого наразі обґрунтовано підозрюється останній, є тяжким, санкція якого, передбачає покарання у виді позбавлення волі.

Слідчий суддя враховує доводи прокурора щодо ймовірно задовільного майнового стану підозрюваного, який може бути достатніми для переховування від органу досудового розслідування, у тому числі закордоном.

Таким чином, зазначені обставини, у своїй сукупності, вказують на те, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі та зіставляючи можливі негативні наслідки для себе у разі засудження до покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін із можливістю уникнення ним покарання шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду, може безперешкодно залишити територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Наведені вище фактичні обставини цього кримінального провадження, дають слідчому судді підстави дійти висновку про існування вагомого ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду (п. 1 . 1 ст. 177 КПК України).

В розрізі наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує, що станом на теперішній час обгрунтвоаність підозри, повідмоленої ОСОБА_4 у тому силі підтверджується висновком експерта № СЕ-19/116-24/15466-БЛ від 21.08.2024, копія якого долучена до матеріалів клопотання сторонни обвинувачення та з яким ймовірно вже ознайомлений сам підзахисний. Таким чином, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_4 , може шляхом підкупу, погроз або іншим чином впливати на експерта з метою уникнення кримінальної відповідальності. Разом з тим, незрозумілим для слідчого судді є посилання сторони обвинувачення на існування ризику незаконного впливу з боку підозрюваного на свідків, оскільки згідно матеріалів клопотання, наданих слідчому судді, в рамках даного кримінального провадження не встановлено осіб свідків.

Отже, викладені вище обставини свідчать про те, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на експертів з метою уникнення кримінальної відповідальності (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення в частині існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так як було встановлено у судовому засіданні, що ОСОБА_4 відповідно до інформації з Інтерполу, значиться як особа, що розшукується на міжнародному рівні (з 01.08.2017, червоне оповіщення А-7137/8-2017) з метою арешту та подальшої екстрадиції до США для притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів, передбачених розділом 18 статтею 371 та статтею 1956 (h) та 2, за які може бути призначене покарання у вигляді 20 років позбавлення волі(Ордер на арешт 16 CR 438-2, виданий 24.08.2016 судом U.S. DistrictCourtNothernDistrictofIllinois). Вказане свідчить про ймовірну причетність підозрюваного до вчинення іншого кримінального правопорушення та тим самим й про його емоційно-вольову деформацію та ймовірну відсутність правової свідомості. З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до переконання, що в рамках означеного кримінального провадження існує реальний ризик вчинення іншого кримінального правопорушення ОСОБА_4 або продовження ним кримінального правопорушення, в якому підозрюється.

В цьому ж розрізі, слідчий суддя критично оцінює заперечення захисника щодо відсутності доказів щодо оголошення ОСОБА_4 у розшук, оскільки у додатках до клопотання наявні відповідні відомості з Інтерполу.

Водночас, слідчий суддя зауважує, що обґрунтування прокурора у судовому засіданні та слідчого у письмовому клопотанні щодо існування в рамках означеного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є неспроможними, формальними та такими, що нівелюють саму мету застосування запобіжного заходу, якою у тому числі є необхідність виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

6. Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

При цьому, ризик, це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України. Між тим, чинний КПК України не вимагає надання відповідних доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема й у випадку застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, однак перед слідчим суддею повинна бути доведена наявність реальної можливості здійснити підозрюваним такі дії в майбутньому, в зв`язку з чим, слідчим суддею повинен бути обраний такий запобіжний захід, який в повній мірі буде здатним запобігти можливому прояву означених дій з боку підозрюваного.

Слідчий суддя зазначає, що інкриміновані за обставинами даного кримінального провадження підозрюваному ОСОБА_4 кримінальне правопорушення в обов`язковому порядку вимагає від слідчого судді визначення відповідного розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу, у випадку якщо слідчий суддя прийде до переконання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (абзац 1 ч. 3 ст. 183 КПК України).

Відтак, на думку слідчого судді, з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі щодо вагомості наданих доказів про ймовірне вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкості покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється; особу підозрюваного; майновий стан підозрюваного, досягнути мети застосування запобіжного заходу, а саме забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, слідчий суддя знову ж таки наголошує, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваного ОСОБА_4 не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останнім відповідного розміру застави.

7. Відомості, які враховуються слідчим суддею при визначенні підозрюваному ОСОБА_4 відповідного розміру застави.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Як вбачається з наявних у слідчого судді матеріалів, які долучені стороною обвинувачення в обґрунтування поданого клопотання та фактичних обставин даного кримінального провадження, наразі йдеться мова про ймовірну причетність ОСОБА_4 до ймовірного вчинення тяжкого кримінального правопорушення.

Так, згідно п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, між тим згідно зазначеної статті у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину та покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В свою чергу згідно ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль для встановлення належного розміру застави. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтований у рішенні про визначення застави і повинен враховувати майновий стан обвинуваченого.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, враховувати положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням характеру інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а саме вчинення його в умовах воєнного стану, коли незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами становить високий рівень небезпеки для суспільства, на думку слідчого судді можливо вважати виключним випадком.

Слідчий суддя не може залишити поза увагою доводи прокурора у судовому засіданні щодо задовільного майного стану підозрюваного.

Як вбачається з клопотання слідчого, стороною обвинувачення встановлено наявності у власності останнього 5 автомобілів загальною вартістю згідно реєстраційних відомостей 9 840 620 гривень, крім того згідно податкових декларацій платника єдиного податку ОСОБА_4 , останній декларував отримання доходу у період з 2021 по теперішній час у загальній сумі 12 755 387 гривень. Наведене, на думку слідчого судді додатково підтверджує висновки сторони обвинувачення щодо задовільного майнового стану ОСОБА_4 .

Крім того, як вбачається з протоколу обшуку від 26.07.2024, проведеного в рамках кримінального провадження №0000190 від 27.03.2022 (матеріали якого постановою прокурора було долучено до матеріалів кримінального провадження № 0001027 від 22.08.2024) за місцем проживання ОСОБА_4 було вилучено біля 1 099 000 гривень, 1800 євро; 6 700 доларів США.

Разом з тим, за таких обставин, беручи до уваги встановлені в судовому засіданні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, майновий стан підозрюваного, слідчий суддя вважає, що відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід визначити розмір застави у вигляді 4 954 (чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят чотири) розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 15 000 712 (п`ятнадцять мільйонів сімсот дванадцять) гривень, який на думку слідчого судді в повній мірі забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного у випадку її внесення, під загрозою звернення застави в дохід держави, у випадку порушення покладених на нього процесуальних обов`язків. Наведені обставини у своїй сукупності обумовлюють необхідність виходу слідчого судді за межі застави, передбаченої п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

8. Висновки слідчого судді.

Таким чином, дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання та надавши правову оцінку всім доводам як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність часткового задоволення поданого стороною обвинувачення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Київського окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001027 від 22.08.2024 відносно ОСОБА_4 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 25.10.2024, в межах строку досудового розслідування.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 4 954 (чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят чотири) розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 15 000 712 (п`ятнадцять мільйонів сімсот дванадцять) гривень.

Роз`яснити підозрюваному, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок НОМЕР_3 , код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача ДКСУ м. Київ, МФО 820172, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком до 25.10.2024, в межах строку досудового розслідування, наступні процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1. прибувати до слідчого, прокурора та/або суду за першою вимогою;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора та/або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

ОСОБА_1