Справа № 159/7625/24
Провадження № 1-кс/159/2365/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_3 про застосування заходу забезпечення кримінально провадження в виді арешту майна,-

ВСТАНОВИВ:

12.11.2024 до Ковельського міськрайонного суду Волинської області слідчим ОСОБА_3 за погодженням з прокурором ОСОБА_5 внесено до суду клопотання про накладення арешту майна, а саме : на рушницю «ИЖ27» з маркуванням «С08701»; два набої калібру 12 мм; сумку зеленого кольору; мобільний телефон марки «Орро» блакитного кольору, транспортний засіб марки «КІА» д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору в порядку здійснення досудового розслідування щодо вчинення кримінального правопорушення № 0001577 від 11.11.2024 за ч. 1 ст.263 КК України. Просить клопотання задовольнити.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав, просив задоволити.

Власник майна ОСОБА_4 при вирішенні питання, щодо накладання арешту на майно покладається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення слідчого, власника майна, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для його часткового задоволення.

Арешт майна, про який клопоче слідчий, є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження, які вживають з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведуть, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (ч.1 ст.170 КПК України).

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При вирішенні питання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно слідчий суддя зобов`язаний перевірити дотримання органом досудового розслідування процедури отримання цього майна та вирішити питання про можливість та необхідність обмеження прав володільця майна задля досягнення органом досудового розслідування мети кримінального провадження.

Досудове розслідування у цій справі проводиться за ознаками ч.1 ст.263 КК України, а саме незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами.

В поданому клопотанні слідчий просить накласти арешт на транспортний засіб -автомобіль марки «КІА» д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору, мотивуючи це тим, що вказане майно є речовим доказом у кримінальному правопорушенні, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, оскільки є об`єктом протиправних дій.

Однак, такі доводи не заслуговують на увагу, оскільки до клопотання про накладення арешту на майно не долучено доказів того, що транспортний засіб автомобіль марки «КІА» д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору використовувався як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України (незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами).

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Таким чином, автомобіль марки марки «КІА» д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору не відповідає критеріям, вказаним в ст.98 КПК України, під час досудового розслідування даного кримінального провадження.

Доказів, окрім постанови про визнання речовими доказами, що вилучений транспортний засіб відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, стороною обвинувачення не надано.

Дослідивши матеріали провадження, обставини справи, вважаю, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна на автомобіль марки «КІА» д.н.з. НОМЕР_1 чорного кольору, може призвести до обмеження прав його власника.

Таким чином, клопотання слідчого будь-яких даних на обґрунтування законності підстав накладення арешту на згаданий автомобіль, які би відповідали меті та завданням його арешту, не містить. Жодні процесуальні дії з даним автомобілем слідчим не заплановані.

Аналіз клопотання про накладення арешту на майно та долучених до нього матеріалів кримінального провадження дають підстави для висновку, що клопотання слідчого про накладення арешту на транспортний засіб не відповідає вимогам закону, оскільки слідчим не було надано доказів, які б в достатній мірі підтверджували існування підстав для накладення арешту на це майно.

Що стосується майна: рушниці «ИЖ27» з маркуванням «С08701»; двох набоїв калібру 12 мм; сумки зеленого кольору; мобільного телефону марки «Орро» блакитного кольору, то воно відповідає критеріям речового доказу, які наведені у ст.98 КПК України, існує обґрунтована необхідність у вчиненні дій щодо його перевірки, тому за змістом п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України допускається арешт даного документа.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001577 від 11.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст. 263 КК України про арешт майна,- задоволити частково.

Накласти арешт на:

- на рушницю « НОМЕР_2 » з маркуванням «С08701»;

- два набої калібру 12 мм;

- сумку зеленого кольору;

- мобільний телефон марки «Орро» блакитного кольору, що належать ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заборонити користуватися, розпоряджатися та відчужувати майно, на яке накладено арешт.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1