Справа № 487/7123/24
Провадження № 1-кс/487/4531/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2024 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Миколаєва клопотання слідчого відділу СУ ГУНП в Херсонській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000298 від 01.03.2024 за ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Херсонській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000298 від 01.03.2024 звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_5 з визначеним розміром застави.

У клопотанні слідчий посилається на обґрунтованість підозри за ч. 2 ст. 307 КК України та зазначає про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, на думку слідчого, підозрювана ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, враховуючи відсутність у неї міцних соціальних зв`язків та тяжкість покарання, що їй загрожує в разі визнання винуватою. Оскільки не допитано всіх свідків у кримінальному провадженні, встановлюється їх місцезнаходження, а тому, перебуваючи на свободі, підозрювана ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні. Також підозрювана може вчинити інше кримінальне правопорушення. Слідчий вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти цим ризикам.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_5 із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

Підозрювана ОСОБА_5 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання слідчого, заперечувала свою причетність до обставин, викладених в повідомленні про підозру.

Захисник підзорюваної ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри і недоведеність ризиків, зазначених слідчим у клопотанні. Зауважив, що ОСОБА_5 не має відношення до вилученої за місцем її проживання коноплі, яка, можливо, могла належати її чоловікові, який курив коноплю після отримання поранень під час бойових дій в Афганістані.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, судом встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000298 від 01.03.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених чч1, 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у невстановлений досудовим розслідуванням час, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, переслідуючи прямий корисливий умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних засобів, незаконно, з метою збуту придбала у невідомих осіб наркотичний засіб, зберігала з метою збуту у невстановленому досудовим розслідуванням місці та збула, шляхом надання відповідної вказівки ОСОБА_8 , який в свою чергу 21.08.2024 близько 06:07 год, знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_1 збув, шляхом продажу за 6 000 гривень ОСОБА_9 (анкетні дані змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві») речовину, яка є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабіс, маса якого становить близько 30 г, який в подальшому вилучили працівники поліції в ході огляду 21.08.2024 навпроти будинку АДРЕСА_2 .

Крім того, ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, переслідуючи прямий корисливий умисел, направлений на порушення встановленого законом порядку обігу наркотичних засобів, незаконно, повторно, з метою збуту придбала у невідомих досудовим розслідуванням осіб речовину загальною масою близько 800 г, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, та у послідуючому зберігала її з метою збуту за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 . Вказаний наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс, загальною масою близько 800 г, був виявлений та вилучений працівниками поліції 21.08.2024 року у ході проведення санкціонованого обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 .

21 серпня 2024 ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

22.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

На даному етапі обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження та були досліджені в судовому засіданні, а саме:

-в протоколі огляду від 20.08.2024 грошових коштів у розмірі 11000 гривень, виділених для проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки відносно ОСОБА_8 , а також вручення їх закупнику ОСОБА_9

-протоколі огляду від 21.08.2024, відповідно до якого поблизу будинку АДРЕСА_2 було вилучено паперовий згорток з вмістом речовини, зовні схожої на канабіс, чотири згортки замотаних у фольгу з вмістом речовини, зовні схожої на канабіс, предмет. зовні схожий на корпус гранати «Ф-1» та запал до гранати типу «УЗРГМ-2», які закупник ОСОБА_9 придбав за грошові кошти у розмірі 11000 гривень у ОСОБА_8 ;

-протоколі обшуку від 21.08.2024 за місцем мешкання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_4 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 5700 гривень. В подальшому встановлено, що зазначені грошові кошти є частиною коштів, які 20.08.2024 були вручені закупнику ОСОБА_9 та за які останній 21.08.2024 придбав у ОСОБА_8 речовину, схожу на канабіс, а також предмет, зовні схожий на корпус гранати «Ф-1» та запал до неї;

-протоколі обшуку від 21.08.2024 за місцем мешкання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , в ході проведення якого було виявлено та вилучено грошові кошти в сумі 6000 гривень. В подальшому встановлено, що вилучені 5000 гривень є частиною коштів, які 20.08.2024 були вручені закупнику ОСОБА_9 та за які останній 21.08.2024 придбав у ОСОБА_8 речовину, схожу на канабіс. Окрім цього, у ОСОБА_5 виявлено та вилучено скляну банку об`ємом 3 л з речовиною рослинного походження вагою близько 800 г, яка є наркотичним засобом - канабіс;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , відповідно до якого останній показав, що на даний час він проживає за адресою: АДРЕСА_4 разом зі своїм знайомим ОСОБА_8 та його дружиною Оленою. З ОСОБА_8 він познайомився близько 10 років тому через спільного знайомого ОСОБА_11 . Свідку відомо, що ОСОБА_12 займався збутом наркотичних речовин, також йому відомо, що збутом наркотичних речовин займається ОСОБА_13 разом зі своєю дружиною Оленою, окрім цього ОСОБА_13 вирощував за місцем свого мешкання рослини коноплі. Також, ОСОБА_13 для подальшого збуту брав канабіс у ОСОБА_14 Р. Дружина ОСОБА_15 була обізнана про збут наркотичних засобів, а останнім часом і сама займалася збутом канабісу;

-висновку експерта від 22.08.2024 №СЕ-19/122-24/4487-НЗПРАП, відповідно до якого подрібнена речовина рослинного походження коричнево-зеленого кольору з пряним запахом, вилучена 21.08.2024 під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 , є наркотичним засобом, обіг якого обмежено - канабісом, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 4,495 г.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_5 могла вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання (§ 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000).

Санкцією ч. 2 ст. 307 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Отже, з урахуванням наведених обставин обґрунтованої підозри за ч. 2 ст. 307 КК України, оскільки ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість покарання, яке їй загрожує, даних щодо її особи, слідчий суддя вважає доведеним, що з метою уникнення кримінальної відповідальності підозрювана може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а тому наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що прокурором в судовому засіданні доведено існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України: підозрювана ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. При цьому слідчий суддя враховує, що за змістом ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тобто ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. За таких обставин заборона спілкуватися з певними визначеними особами як наслідок встановлення ризику впливу на них - це об`єктивна необхідність забезпечення недоторканості показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність. За таких умов слідчий суддя доходить висновку про достатню вірогідність ризику впливу на свідків, оскільки, не будучи обмеженою у вільному спілкуванні з вказаними особами, ОСОБА_5 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань або їх зміни.

Також підозрювана ОСОБА_5 може впливати на інших підозрюваних, оскільки зацікавлена в узгодженні показань з метою уникнення кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні доведено існування ризику, передбаченого ч. 5 ст. 177 КПК України. Так, підозрювана не працевлаштована, не має офційного законного джерела доходу, а за версією органу досудового розслідування за грошові кошти займалась збутом наркотичних засобів, зробивши таку діяльність джерелом прибутку, тому вона можеввчинити інше кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

При розгляді даного клопотання, крім наявності вищенаведених ризиків, вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою, слідчий суддя також враховує вік та стан здоров`я підозрюваної ОСОБА_5 , яка народилася в 1971 році, має захворювання - виразку 12-палої кишки (зі слів); міцність соціальних зв`язків підозрюваної, яка одружена, на даний час її чоловік утримується в слідчому ізоляторі, повнолітня донька з родиною перебуває за кордоном, а батько - у м. Хмельницький, де отримує ліквання в психоневрологічному диспансері, а підозрювана зареєстрована і проживає в АДРЕСА_3 разом з матір`ю ОСОБА_16 , 1949 р.н., інвалідом 2 групи. Підозрювана ОСОБА_5 повідомила, що не працевлаштована, джерелом її доходу є пенсії чоловіка та матері; повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення ОСОБА_5 не отримувала; раніше не судима.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, з огляду на обставини кримінального провадження, характер та спосіб вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчий в клопотанні і прокурор в судовому засіданні в повному обсязі довели суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_5 на свободу.

Надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_5 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, та забезпечення її належної процесуальної поведінки.

При цьому, слідчий суддя вважає, що тримання підозрюваної ОСОБА_5 під вартою у конкретному випадку виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. В даному випадку слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_5 пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч. 2 ст. 307 КК України, яке завдає шкоди здоров`ю населення, та, за версією органу досудового розслідування, підозрювана діяла з корисливих мотивів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Визначаючи розмір застави, слідчий суддя бере до уваги не лише матеріальний стан підозрюваної, а і те, що за обставинами підозри ОСОБА_5 діяла у групі осіб, з корисливих мотивів, їй інкрімінується два епізоди злочинної діяльності, що свідчить про її суспільну небезпечність, а отже, застава в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень, як альтернатива запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою, буде співмірною з існуючими у кримінальному провадженні ризиками, та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної і виконання нею обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Миколаївський слідчий ізолятор" до 19.10.2024 включно.

Визначити підозрюваній ОСОБА_5 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень, яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:

-прибувати до слідчого у справі за кожною вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, тобто з міста Херсона, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з під варти внаслідок внесення застави, визначеної в даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана ОСОБА_5 вважається таким, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_5 , що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрювана, будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 26.08.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1