Справа № 527/2409/24
провадження № 1-кс/527/558/24
УХВАЛА

іменем України

03 вересня 2024 року слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання слідчого СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000525, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 29 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.194 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання слідчого СВ ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000525, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 29 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.2 ст.194 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у провадженні слідчого відділу відділу поліції №1 КРУП ГУ Національної поліції в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000525 від29 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення,передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 194 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 29.08.2024 року близько 03:00 год. невідома особа, намагалась пошкодити житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , шляхом підпалу, при цьому остання виконала всі дії які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з обставин, що не залежали від її волі, а саме пожежу було ліквідовано власником будинку ОСОБА_5

29.08.2024 року, старшим слідчим СВ ВП № 1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області майором поліції ОСОБА_6 у відповідності до ст.ст. 104, 105, 106, 234, 237, 223 КПК України, було проведено огляд речей, які добровільно надав для огляду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході даного огляду було оглянуто та вилучено: - спортивну куртку сірого кольору із білими смугами на рукавах та блискавкою. З лівої сторони емблема білими літерами «СК». Зліва та права кишені на блискавках. Куртка за ознаками не нова, має ознаки використання та забруднення яку запаковано до сейф-пакету RAW 0106272; - футболку сірого кольору з чорними плямами. Спереду емблема округлої форми з написом «DenimWorkout 1988». Футболка на поверхні має забруднення та плями, яку запаковано до сейф-пакету RAW 0106273; - шорти сірого кольору із смугами по бокам. Зліва, справа та позаду кишені із синіми смугами. На лівій стороні, спереду емблема білого кольору з написом «SPORT», аналогічний напис розміщений з правої сторони. Шорти мають ознаки забруднення та плями, які запаковано до сейф пакету RAW 0106274; - кросівки сіро-зеленого кольору із шнурками зеленого кольору розміром «42». Позаду написи «NEWPPTTERN». Кросівки не нові мають ознаки використання, які запаковано до сейф пакету RAW 0106271; - коробок сірників жовто-блакитного кольору, із малюнком козака на передній частині, та надписом на задній частині «Сірники Безпечні», ТОВ «Українська сірникова фабрика», коробок сірників має сліди використання; - мобільний телефон марки «Nokia» модель Х 2, чорного кольору, з красними полосами по краях корпусу, з мобільним номером телефону НОМЕР_1 , серійний номер НОМЕР_2 . Мобільний телефон має потертості по краям, клавіатурі та відсутню задню кришку.

30.08.2024 року,спортивну куртку яку запаковано до сейф пакету RAW 0106272, футболку запаковано яку запаковано до сейф пакету RAW 0106273, шорти які запаковано до сейф пакету RAW 0106274, кросівки які запаковано до сейф пакету RAW 0106271, коробок сірників який запаковано до паперового конверту НПУ на якому зроблено відповідний надпис та скріплено підписами учасників слідчої дії, мобільний телефон марки «Nokia» який запаковано до сейф пакету НПУ PSP № 2232413, слідчим СВ ВП №1 КРУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 визнано в якості речових доказів та долучено до кримінального провадження.

Виходячи з того, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування даного кримінального правопорушення, у зв`язку зі проведенням судових експертиз та перевірки обставин злочину, є необхідність у накладенні арешту на спортивну куртку, футболку, шорти, кросівки, коробок сірників, мобільний телефон марки «Nokia».

У судове засідання слідчий не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, клопотання підтримував.

Власник майна не з`явився.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали (а.с. 1-10), дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.5, ч.7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчим суддею встановлено, що вилучене 29 серпня 2024 року майно, набуло статусу тимчасово вилученого майна та визнане речовим доказом у кримінальному провадженні.

Зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у п.2 ч.2 ст. 167 КПК, має значення речового доказу у кримінальному провадженні та може підлягати дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження. Клопотання слідчого подане до суду у строк, визначений ч.5 ст. 171 КПК України. Слідчим доведено наявність обставин, викладених в ч.11 ст. 170 КПК України.

З огляду на викладене, клопотання підлягає задоволенню, як обґрунтоване та таке, що відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131,132, 167, 167,170-173, 175, 372, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 29.08.2024 під час огляду місця події, а саме: спортивну куртку, футболку, шорти, кросівки, коробок сірників, мобільний телефон марки «Nokia» - шляхом заборони користування, відчуження власнику чи іншим особам із залишенням у кімнаті речових доказів ВП №1 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, за адресою: м. Глобине, вул. Центральна, 189.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1