Справа № 752/5423/22
Провадження № 1-кс/752/5750/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна - ПрАТ «Завод гідравлічних машин «Цукрогідромаш» про скасування арешту майна, подане в межах кримінального провадження № 0000178 від 09.05.2022,-

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника майна Приватного акціонерного товариства «Завод гідравлічних машин «Цукрогідромаш» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000178 від 09.05.2022, у якому представник власника майна просить:

- скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 02.05.2023 у справі №752/5423/22, провадження №1-кс/752/3360/23, на грошові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках ПрАТ «Цукрогідромаш», відкритих у банківських установах АТ КБ «Приватбанк» та АТ «ОТП Банк»;

- зобов`язати Національне агенство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів повернути грошові кошти ПрАТ «Цукрогідромаш», які знаходяться на розрахункових рахунках у банківських установах АТ КБ «Приватбанк» та АТ «ОТП Банк».

Клопотання обґрунтоване тим, що в рамках кримінального провадження №0000178 від 09.05.2022, ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 02.05.2023 у справі №752/5423/22, провадження №1-кс/752/3360/23, накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на розрахункових рахунках ПрАТ «Цукрогідромаш», відкритих у банківських установах АТ КБ «Приватбанк», АТ «ОТП Банк».

Арешт на майно накладено з метою збереження речових доказів.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14.09.2023 у справі №752/5423/22, провадження №1-кс/752/7369/23, частково задоволено клопотання представника ПрАТ «Цукрогідромаш» про скасування арешту майна; скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 02.05.2023 на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ПрАТ «Цукрогідромаш» у банківських установах АТ КБ «Приватбанк», АТ «ОТП Банк», в частині заборони здійснення видатків, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів до бюджету та державних цільових фондів, по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на державне пенсійне страхування, видатків, пов`язаних з виплатою заробітної плати, виплат у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, сплати за спожиті комунальні послуги.

Представник власника майна вважає, що арешт на грошові кошти, які належать ПрАТ «Цукрогідромаш», накладено необґрунтовано в зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Зазначає, що клопотання сторони обвинувачення про арешт майна і, як наслідок, ухвала слідчого судді, якою накладено арешт на майно, не містить належного правового обґрунтування підстав для накладення арешту, що суперечить вимогам п. 1 ч. 2 ст. 173 КПК України. Будь-яких даних про те, що арештоване майно має доказове значення у кримінальному провадженні, матеріали клопотання про арешт майна не містять.

Згідно змісту фабули кримінального провадження, кримінальне правопорушення, яке є предметом розслідування, було вчинено шість років тому, в 2017-2018 роках; юридичною особою, яка використовувалась під час вчинення кримінального правопорушення, є ПрАТ «Свеський насосний завод». При цьому, в клопотанні про арешт майна відсутні будь-які твердження і до клопотання не було додано жодного доказу щодо здійснення будь-яких протиправних дій ПрАТ «Цукрогідромаш». Під час розгляду клопотання про арешт майна не було обґрунтовано яким чином грошові кошти на банківських рахунках після спливу шести років з моменту вчинення кримінального правопорушення можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні.

Також представник власника майна зазначив, що досудове розслідування здійснюється відносно певних фізичних осіб та ОСОБА_4 . При цьому не зазначається, що протиправні дії вчинялись за допомогою юридичної особи ПрАТ «Цукрогідромаш» або від імені такої юридичної особи, що вказує на те, що відносно цієї юридичної особи кримінальне провадження не здійснюється.

Крім того, представник власника майна вказував про відсутність складу кримінального правопорушення. Зазначив, що встановлення факту вчинення кримінального правопорушення лише в жовтні 2022 року, до введення обмежувальних заходів РНБО, за фактом постачання товарів до рф у 2017-2018 році, не відповідає завданням кримінального процесуального законодавства. Крім того, ПрАТ «Цукрогідромаш» не перебуває у списках РНБО чи інших державних органів щодо яких застосовано будь-які обмежувальні заходи чи встановлено вчинення будь-яких протиправних дій, чи дій, які шкодять національній безпеці України.

Також представник власника майна вказав, що при арешті майна не було враховано наслідків арешту, співмірність та обмеження права власності. Зазначив, що структурою власності (засновників) ПрАТ «Цукрогідромаш» є такою: 24,7% статутного фонду належить ПАТ «ЗНВКІФ «СТАРТАП», 12,89% статутного фонду належить ОСОБА_5 , а 61,67% належить ОСОБА_4 . Відповідно до Статуту, Товариство не відповідає за зобов`язаннями учасників і до нього та його органів не можуть застосовуватись будь-які санкції, що обмежують їх права, у разі вчинення учасниками протиправних дій.

На підставі зазначеного представник власника майна, посилаючись на необґрунтованість арешту майна, просив про задоволення клопотання.

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ПрАТ «Цукрогідромаш», в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, клопотання про скасування арешту майна підтримав, просив задовольнити. Також подав клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових відомостей в обґрунтування вимог про скасування арешту майна.

Прокурор Київської міської прокуратури в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання про скасування арешту майна повідомлялись належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив.

Слідчий суддя приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності представника власника майна, від якого надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, та прокурора, який будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки слідчому судді не повідомив.

В зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, у відповідності до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Вивчивши та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення з огляду на таке.

Встановлено, що в рамках кримінального провадження №0000178 від 09.05.2022 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 110-2, ч.3 ст. 191 КК України, ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 02.05.2023 у справі №752/5423/22, провадження №1-кс/752/3360/23, накладено арешт на грошові кошти, які знаходяться на наступних розрахункових рахунках і належать ПрАТ «Завод гідравлічних машин «ЦУКРОГІДРОМАШ» ():

-в АТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299): № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 ;

-в АТ «ОТП Банк» (МФО 300528): № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 .

Також в зазначеній ухвалі слідчого судді від 02.05.2023 визначено порядок зберігання речових доказів, а саме грошових коштів, які розміщені на вищевказаних рахунках, шляхом передачі Національному агенству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів в управління в порядку та на умовах, визначених статтями 1, 9, 19-24 Закону України "Про Національне агенство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів".

Арешт на майно накладено з метою збереження речових доказів.

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 14.09.2023 у справі №752/5423/22, провадження №1-кс/752/7369/23, частково задоволено клопотання представника ПрАТ «Цукрогідромаш» про скасування арешту майна, а саме скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 02.05.2023, на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ПрАТ «Цукрогідромаш» у банківських установах АТ КБ «Приватбанк», АТ «ОТП Банк» в частині заборони здійснення видатків, пов`язаних з перерахуванням грошових коштів по сплаті податків, зборів до бюджету та державних цільових фондів, по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та страхових внесків на державне пенсійне страхування, видатків, пов`язаних з виплатою заробітної плати, виплат у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, сплати за спожиті комунальні послуги, що підтверджується матеріалами клопотання.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя згідно зі ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Разом з тим, під час розгляду вказаного клопотання про скасування арешту майна, стороною обвинувачення не надано суду доказів на підтвердження того, що арештоване майно третьої особи є об`єктом кримінально-протиправних дій та набуде в результаті вчинення злочину, тобто відповідає критеріям, визначеним ч. 1 ст. 98 КПК України.

Зокрема, у слідчого судді відсутні відомості, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000178 від 09.05.2022 здійснюється щодо діяльності ПрАТ «Цукрогідромаш» та будь-якої причетності цього підприємства до протиправної діяльності будь-яких осіб.

Також прокурором не було доведено існування ризиків, передбачених кримінальним процесуальним законом щодо майна, на яке було накладено арешт.

Положеннями ст. 7, 16 КПК України визначено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому дим Кодексом.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24.03.2005 по справі «Фрізен проти Російської Федерації», судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-И). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10.05.2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series А N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (наприклад, рішення від 21.02.1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», п. 50, Series А N 98).

При розгляді клопотання про скасування арешту слідчому судді не надано доказів та не доведено існування правових підстав для подальшого збереження арешту майна, також не доведено існування ризиків, які слугували підставою для накладення арешту на майно.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що доводи сторони обвинувачення про те, що майно ПрАТ «Цукрогідромаш», на яке ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 02.05.2023 накладено арешт, може бути використано як докази під час судового розгляду для встановлення факту або обставин у кримінальному провадженні, є припущеннями.

Крім того, частиною першою статті 2 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» передбачено, що Національне агентство є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, та/або з управління активами, на які накладено арешт або які конфісковано у кримінальному провадженні.

У пункті 4 частини першої статті 9 Закону зазначається, що на Національне агентство покладено функцію з проведення оцінки, ведення обліку та управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні.

Так, в управління Національному агентству можуть передаватись лише активи, які відповідають наступним умовам: вони визнані речовим доказом; на них накладено арешт у кримінальному провадженні; арешт має передбачати заборону розпорядження (обов`язково), або користування майном (бажано); їх сукупна вартість становить понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; це не завдає шкоди кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 Закону управління грошовими коштами у готівковій та безготівковій формах у будь-якій валюті, а також банківськими металами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні або у позовному провадженні у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави, здійснюється Національним агентством шляхом: 1) їх розміщення на депозитних рахунках Національного агентства у відповідній валюті або банківському металі, відкритих у державних банках, визначених на конкурсних засадах у порядку, встановленому законодавством про державні (публічні) закупівлі, за договором банківського вкладу на вимогу, за наявності висновку Національного банку України про створення умов для визнання банку проблемним або неплатоспроможним; 2) продовження їх розміщення до закінчення строку дії договору депозиту на депозитному рахунку власника в банку, в якому вони були розміщені на момент накладення арешту, із забороною здійснення видаткових операцій та виплати процентів чи доходу в іншій формі згідно з умовами договору. У випадку закінчення строку дії договору депозиту з наступного дня подальше управління відповідними коштами або банківськими металами разом з нарахованими після накладення арешту процентами чи іншими видами доходу здійснюється в порядку, визначеному пунктом 1 цієї частини.

Враховуючи вищезазначені норми Закону, Національному агентству передається на зберігання арештоване майно, проте вирішення питання про скасування арешту зазначеного у клопотанні майна унеможливлює подальше зберігання грошових коштів у Національному агентстві.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 26 КПК України однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні суб`єктами кримінального провадження своїх процесуальних прав в межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням викладеного, виходячи із принципу диспозитивності кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підстав викладеного, керуючись статтями 26, 170, 174, 309, 369-372, 392 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м.Києва від 02.05.2023року у справі № 752/5423/22 (провадження №1-кс/752/3360/22) в частині арешту грошових коштів, які знаходяться на розрахункових рахунках ПрАТ «Завод гідравлічних машин «ЦУКРОГІДРОМАШ» (), а саме:

1) АТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299):

№ НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 .

2) АТ «ОТП Банк» (МФО 300528):

№ НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 .

Зобов`язати Національне агенство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, повернути грошові кошти ПрАТ «Завод гідравлічних машин «ЦУКРОГІДРОМАШ» (), відкритих в банківських установах, а саме на рахунках:

- № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 ,

№ НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , № НОМЕР_5 в АТ КБ «Приватбанк» (МФО 305299);

- № НОМЕР_6 , № НОМЕР_7 в АТ «ОТП Банк» (МФО 300528).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1