Справа № 953/8399/24
н/п 1-кс/953/6802/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2024 р. м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2024 за № 0001052,

Секретар судового засідання ОСОБА_3 ,

у с т а н о в и в:

До Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання, яким прокурор просить накласти арешт на майно у кримінальному провадженні № 0001052.

1. Зміст поданого клопотання та його обґрунтування.

Вимоги клопотання прокурор обґрунтовує тим, що 10.09.2024 приблизно о 10:25 за адресою: Харківська область, Лозівський район, об?їздна дорога м. Лозова 3 км + 250 м, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «Opel Astra» р.н. НОМЕР_1 та рухаючись зі сторони міста Лозова в напрямку селища Панютино, не впорався з керуванням та на закругленій ділянці праворуч по ходу свого руху, виїхав на зустрічну смугу руху де допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2105» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_5 , який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП: пасажир автомобілю «ВАЗ» ОСОБА_6 померла у приміщенні КНП «Лозівська ЦРЛ», водій автомобілю «ВАЗ» ОСОБА_5 доставлений до КНП «МКЛШНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР, пасажир автомобілю «ВАЗ» ОСОБА_5 доставлений до КНП ХОР «ОКЛ», пасажири автомобілю «Opel Astra» ОСОБА_7 та ОСОБА_8 доставлені до КНП «Лозівська ЦРЛ».

Згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 14.08.2004, автомобіль «ВАЗ 2105», р.н. НОМЕР_2 , належить ОСОБА_9 .

Як встановлено під час огляду місця події 10.09.2024 автомобіль «ВАЗ 2105», р.н. НОМЕР_2 внаслідок ДТП отримав механічні пошкодження, у зв`язку з чим вилучений слідчим та поміщений для зберігання на територію Лозівського РВП ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська обл., м. Лозова, вул. Ярослава Мудрого, 7.

Відповідно до ст. 98 КПК України автомобіль «ВАЗ 2105», р.н. НОМЕР_2 є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, або відчуження вилученого майна, виникла необхідність в арешті автомобілю «ВАЗ 2105», р.н. НОМЕР_2 шляхом надання слідчому та прокурору можливості зберігати вилучений транспортний засіб на майданчику і стоянці для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.01.2012.

2. Мотиви та оцінка слідчого судді.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, загальні вимоги щодо порядку застосування яких, визначені статтями 131 та 132 КПК.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 цієї статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: (1) збереження речових доказів; (2) спеціальної конфіскації; (3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; (4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: (1) правову підставу для арешту майна; (2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); (3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); (3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); (4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); (5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК).

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна (ч. 3 ст. 173 КПК).

Матеріали клопотання свідчать, що відомості про кримінальне правопорушення слідчим внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001052 від 10.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 14.08.2004, автомобіль «ВАЗ 2105», р.н. НОМЕР_2 , належить ОСОБА_9 .

Відповідно до ст. 98 КПК України автомобіль «ВАЗ 2105», р.н. НОМЕР_2 є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

3. Висновки за результатами розгляду клопотання.

Матеріали кримінального провадження свідчать, що вилучене під час огляду місця дорожньо-транспортної події майно має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.

З урахуванням встановлених вище обставин кримінального правопорушення та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, слідчий суддя вважає доведеним, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприятимуть досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, таке втручання у право на власність є пропорційним, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

З огляду на ту обставину, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, клопотання прокурора підлягає задоволенню у частині накладення арешту на автомобіль шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_2 , - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «ВАЗ 2105», р.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , шляхом заборони його користування, розпорядження та відчуження.

Місцем зберігання автомобілю «ВАЗ 2105», р.н. НОМЕР_2 визначити територію Лозівського РВП ГУНП в Харківській області за адресою: Харківська обл., м. Лозова, вул. Ярослава Мудрого, 7.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник майна або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1