Провадження №11-сс/801/762/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2024 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисників - адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8

підозрюваного ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26.09.2024 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Гадомці, Бердичівського району, Житомирської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 23 листопада 2024 року.

встановив:

Згідно матеріалів кримінального провадження № 0000685 внесеного до ЄРДР 24.09.2024, ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Слідчий слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_10 звернувся до суду із клопотанням, погодженим із прокурором про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 .

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26.09.2024 року, відмовлено в задоволенні клопотання слідчого слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 23 листопада 2024 року.

Мотивуючи прийняте рішення суд зазначив, що не встановлено підстав щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки обставин необхідності тримання особи під вартою в даному конкретному випадку не має, а тому необхідним та достатнім запобіжним заходом буде запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце свого проживання цілодобово. При цьому, саме такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України та в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 ставить питання про скасування ухвали слідчого судді про відмову в задоволенні клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під варто та застосування цілодобового домашнього арешту. Просить винести нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

Апеляційна скарга мотивована тим, що слідчим суддею не взято до уваги існування високого ступеню ризику того, що ОСОБА_9 під страхом ймовірної кримінальної відповідальності та загрози призначення йому в подальшому судом реальної міри покарання, переховуватиметься від органу досудового розслідування та суду. Зазначає, що у підозрюваного ОСОБА_9 відсутні міцні соціальні зв`язки,він не має власного житла, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних членів родини. Крім того, постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 12.02.2024 року ОСОБА_9 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 рік, що свідчить про те. що він легковажно ставиться д дотримання правил ПДР, не робить для себе належних висновків та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу з підстав, викладених в ній та просив задовольнити її в повному об`ємі.

Підозрюваний ОСОБА_9 та його захисник - адвокат ОСОБА_7 , заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, вважаючи ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Заслухавши суддю- доповідача, виступи учасників провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора - не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Висновки слідчого судді про недоцільність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованими.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим кодексом.

Як убачається з клопотання слідчого та апеляційної скарги прокурора органами досудового розслідування вказується на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_9 , перебуваючи на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, експертів, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Проте,під час розгляду клопотання, прокурором жодним чином не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, оскільки ОСОБА_9 має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, неофіційно працює, позитивно характеризується за місцем проживання.

Прокурором безпосередньо в апеляційному суді не доведено існування ризиків, передбачених п. п. 1,2,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто у органу досудового розслідування відсутня інформація про намагання підозрюваного будь-яким чином незаконно впливати на свідків, експертів, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Таким чином, згідно ч.2 ст.194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд апеляційної інстанції вважає, що, приймаючи до уваги практику Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя дотримався даних вимог закону та дійшов правильного висновку про недоцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_9 , оскільки лише тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення не може бути підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вищенаведені обставини дають підстави дійти висновку, що застосований до підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою його проживання, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних рішень.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 26.09.2024 року про обрання підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 23 листопада 2024 року. - залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4