УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в приміщенні Богунського районного суду м. Житомира клопотання слідчого СВ ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000553 від 07.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий за погодженням з процесуальним керівником звернувся до суду з клопотанням, в якому зазначено, що слідчим відділенням відділу поліції №1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000553 від 07.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 19.07.2024 по 02.08.2024 невідома особа таємно шляхом віджиму пластикового вікна проникла на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , звідки викрала: мобільний телефон марки "Samsung" моделі "GT-S529MBGSEK" блакитного кольору, мобільний телефон марки "Samsung" моделі "GTH-T669" чорного кольору, велосипед чорного кольору марки "ARDIS", які належать ОСОБА_4 .

07.08.2024 вказана подія внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000553, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

У ході досудового розслідування, у період часу з 19 години 04 хвилин по 20 годину 05 хвилин 06.08.2024 проведено огляд місця події на відкритій ділянці місцевості в с. Годиха, Романівської селищної територіальної громади Житомирського району, що розташована за координатами: 50,1876527, 28,2224202; на перехресті вулиць Польова та Колгоспна біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході даного огляду ОСОБА_5 добровільно в присутності понятих надав працівникам ВП №1 Житомирського РУП два мобільні телефони марки «Samsung», а саме: мобільний телефон марки "Samsung" моделі "GT-S529MBGSEK" блакитного кольору, який вилучено та упаковано до спец пакету WAR 0060444 для подальшого зберігання у ВП №1 ЖРУП; мобільний телефон марки "Samsung" моделі "GTH-T669" чорного кольору, який вилучено та упаковано до спец пакету WAR 0060443 для подальшого зберігання у ВП №1 ЖРУП.

07.08.2024 постановою слідчого СВ ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 визнано речовими доказами: мобільний телефон марки "Samsung" моделі "GT-S529MBGSEK" блакитного кольору, який вилучено та упаковано до спец пакету WAR0060444 для подальшого зберігання у ВП №1 ЖРУП; мобільний телефон марки "Samsung" моделі "GTH-T669" чорного кольору, який вилучено та упаковано до спец пакету WAR 0060443 для подальшого зберігання у ВП №1 ЖРУП.

В судове засідання слідчий не з`явився, в прохальній частині клопотання просить проводити розгляд справи без його участі та участі власника майна, клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно вимог ст. 107 КПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішення питання про наявність підстав для застосування арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження судом враховано практику Європейського суду з прав людини, а саме ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини спрямована не тільки на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, але також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності. Зазначена правова позиція сформульована ЄСПЛ у справі «Броньовський проти Польщі» від 22.06.2004 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою

Згідно п.п. 1, 2, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Встановлено, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне за №0000553 від 07.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в рамках якого постановою слідчого СВ ВП №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 від 07.08.2024 майно, на яке слідчий просить накласти арешт, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого іде воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, користування, розпорядження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Наявні у клопотання матеріали свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню.

З урахуванням викладеного, оскільки майно, на яке слідчий просить накласти арешт, може бути використане як доказ на підтвердження обставин, що підлягають встановленню під час кримінального провадження, взявши до уваги стадію досудового розслідування, мету та підстави застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе задовольнити клопотання та накласти на вказане майно арешт.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки "Samsung" моделі "GT-S529MBGSEK" блакитного кольору, та мобільний телефон марки "Samsung" моделі "GTH-T669" чорного кольору, що наледжить ОСОБА_4 та які було вилучено 06.08.2024 у ОСОБА_5 ,.

Тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавити власника і третіх осіб права відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про арешт майна підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1