Справа № 545/5161/24
Провадження № 1-кп/545/881/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.11.2024 Полтавський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

захисника адвоката: ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Полтаві кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000541 від 06.06.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч. 2 ст. 307 КК України, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою судді від 20.11.2024 кримінальне провадження №0000541 від 06.06.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч. 2 ст. 307 КК України призначено до підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні від прокурора надійшло клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із посиланням на продовження існування ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за скоєння яких передбачено покарання від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема умовляннями та/або погрозами застосування будь-якого впливу на свідків, які в тому числі є місцевими мешканцями та, щодо деяких вжито заходи безпеки у кримінальному провадженні, заставляти змінити їх покази або дати неправдиві висновки; вчинити інше кримінальне правопорушення, де про це свідчить його злочинна поведінка, оскільки скоївши незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, ОСОБА_4 продовжив свою злочинну незаконну діяльність, збуваючи особливо небезпечні психотропні речовини на системній основі. З огляду на продовження існування вищевикладених ризиків на даний час, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою для запобігання цим ризикам, а відтак і для виконання завдань кримінального судочинства, визначених ст. 2 КПК України, буде недостатнім, а тому підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на більш м`який немає.

Просив продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Розсошенці, Полтавського району, Полтавської області, українцю, громадянину України, з середньою освітою, працюючому слюсарем-ремонтником в торговій мережі «Та-ДА», одруженому, не є особою, яка має інвалідність, не депутату, не військовослужбовцю, маючому на утриманні неповнолітню дитинута матір похилого віку, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, який утримується у Державній установі «Полтавська установа виконання покарань (№23)» на 60 діб без визначення розміру застави.

Обвинувачений та його захисник проти задоволення клопотання прокурора не заперечували.

Суд, дослідивши клопотання прокурора, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступного.

Встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.309, ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави 27.09.2024 ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб до 25 листопада 2024 до 17 години 08 хвилин.

Таким чином, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 встановлений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави, закінчується 25.11.2024, однак судове провадження не закінчене і потребує значного часу для розгляду.

Відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Проаналізувавши обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000541 від 06.06.2024, доданий до нього реєстр матеріалів досудового розслідування, суд дійшов висновку, що в цьому випадку дотримано стандарт доказування «обґрунтована підозра», який є найнижчим стандартом доказування у кримінальному процесі та не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення, проте є достатнім для вирішення питання продовження запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Згідно із ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Згідно ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З аналізу положень ст.175-177, 183, 194,199,315 КПК України вбачається, що клопотання про продовження запобіжного заходу підлягає до задоволення, якщо наявний підстави вважати, що ризики передбачені ст.177 КПК України продовжують існувати та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

В судовому засіданні прокурор довів наявність наведених у клопотанні ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у разі незастосування до обвинуваченого запобіжного заходку у вигляді тримання під вартою та не достатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Так, існують ризики, що перебуваючи на волі, обвинувачений, переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, за скоєння яких передбачено покарання від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, зокрема умовляннями та/або погрозами застосування будь-якого впливу на свідків, які в тому числі є місцевими мешканцями та, щодо деяких вжито заходи безпеки у кримінальному провадженні, заставляти змінити їх покази або дати неправдиві висновки; вчинити інше кримінальне правопорушення, де про це свідчить його злочинна поведінка, оскільки скоївши незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, ОСОБА_4 продовжив свою злочинну незаконну діяльність, збуваючи особливо небезпечні психотропні речовини на системній основі.

При вирішенні клопотання суд враховує наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України та обставин, передбачених ст.178 КПК України у їх сукупності, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим в інкримінованих правопорушеннях, особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних звязків, наявність родини та утриманців, вдсутність судимостей, ризик продовження протиправної поведінки та вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даний момент, не зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, а тому клопотання прокурора в частині продовження тримання під вартою обвинуваченого на шістдесят днів слід задовольнити.

За таких обставин, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно продовжити на 60 днів.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, необхідно розглянути альтернативні засоби забезпечення явки особи до суду (зокрема, справа «Хайредінов проти України» від 14.10.2010 року (Заява N 38717/04).

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті із зазначенням обов`язків, що покладаються на обвинуваченого відповідно до ст.194 КПК.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно до п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні нетяжкого злочину визначається в таких межах, від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно до положень Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», станом на 01 січня 2024 року складає 3028 грн.

За нормами абз.2 ч.3 ст.183 КПК в ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на обвинуваченого у разі внесення застави та наслідки їх невиконання.

Беручи до уваги наведені вище ризики, дані про особу обвинуваченого, характер та суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, суд вважає за необхідне визначити йому максимальний розмір застави, передбаченої за тяжкий злочин у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн тавідповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього обовязок у разі внесення застави прибувати за кожною вимогою до суду або іншого органу державної влади.

Відповідно до ч. 7 ст.182 КПК України встановлено, що у випадках, передбачених частинами 3, 4 ст. 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

За нормами положень ч.4 ст.202 КПК України підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення, під вартою в якому знаходиться підозрюваний, обвинувачений, негайно здійснює розпорядження про його звільнення з-під варти та повідомляє про це усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю, а якщо застава внесена під час судового провадження, - прокурора та суд. Перевірка документа, що підтверджує внесення застави, не може тривати більше одного робочого дня. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

При цьому обвинуваченому необхідно роз`яснити положення вимог ч. 8. 10 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить покладені на нього при застосуванні застави обов`язки, застава повертається в дохід держави. У такому разі судом може бути вирішено питання про застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу.

Контроль за виконанням ухвали слід покласти на прокурора.

У зв`язку з вищевикладеним, клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183,194-197,331,392 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити частково.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 продовжити на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 19.01.2025 включно.

Встановити ОСОБА_4 суму застави в 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом строку дії ухвали на депозитний рахунок отримувача ТУ ДСАУ в Полтавській області №UA0015950, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26304855, банк отримувача ДКСУ м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, призначення платежу - запобіжний захід застава, № ухвали суду та назва суду, прізвище ім`я по батькові платника застави.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 обов`язок прибувати за кожною вимогою до суду або іншого органу державної влади.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи виконання покарань негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово суд. Перевірка документа не може тривати більше одного робочого дня.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави і з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, встановленої в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язується виконувати покладені на нього обов`язки.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до вимог ч. 8. 10 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить покладені на неї при застосуванні застави обов`язки, застава повертається в дохід держави. У такому разі судом може бути вирішено питання про застосування до обвинуваченого іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали до 19.01.2025 включно.

Копію ухвали направити учасникам кримінального провадження та до ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» - для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою що перебуває під вартою з моменту вручення їй копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Суддя: ОСОБА_1