ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2899/24 Справа № 932/3019/23 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

представника власника майна ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому в режимі відеоконференції засіданні в залі судових засідань матеріаликримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 про вирішення питання щодо повернення речових доказів у кримінальному провадженні № 0001281, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2023 рокуу задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 , діючого в інтересах ОСОБА_7 про вирішення питання щодо повернення речових доказів у кримінальному провадженні № 0001281 відмовлено.

Своє рішення суд мотивував тим, що порушені у клопотанні захисником питання не є компетенцією суду першої інстанції, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та повертути ОСОБА_7 квартиру АДРЕСА_1 (до 15.10.2014 р. АДРЕСА_2 ), (після 21.09.2017 р. АДРЕСА_3 ), який знаходиться за координатами ІНФОРМАЦІЯ_1 , та який був збудований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:422:0113, а зараз земельна ділянка має інші кадастрові номери :02:422:0126 та :02:422:0127, який було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001281. Зазначає, що судом не з`ясовано всі обставини справи та безпідставно відмовлено у задоволенні його клопотання. Вказує, що ОСОБА_7 є власником зазначеної квартири та має повне право вимагати повернення речового доказу. Звертає увагу, що у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про долю речових доказів вирішується саме ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно зі статтями 171-174 КПК України.

Заслухавши доповідача, представника власника майна, який підтримав доводи апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного.

Як убачається з матеріалів справи, адвокат ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 звернувся до суду з клопотанням про вирішення питання щодо повернення речових доказів у кримінальному провадженні № 0001281.

Підставою для звернення до суду з клопотанням стало закриття 17.01.2023 року слідчим СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області кримінального провадження № 0001281, в рамках якого було визнано речовим доказом та накладено арешт на об`єкт незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_4 , (до 15.10.2014 АДРЕСА_2 ), яке належить ОСОБА_8 , розташоване на земельній ділянці, що має кадастровий номер :02:422:0113.

ОСОБА_7 є власником квартири АДРЕСА_5 , яка розташована у вказаному будинку та яка йому до теперішнього часу не повернута.

Як визначено ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Протокол до Конвенції), ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово та послідовно зазначав, що «перша і найважливіша вимога ст. 1 Протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання державного органу у мирне володіння майном має бути правомірним: друге речення абзацу першого дозволяє позбавляти майна лише «за умов, визначених законом», а другий абзац визнає, що держави мають право контролювати процес користування майном шляхом застосування «законів». Верховенство права (правовладдя) одна із засад демократичного суспільства, притаманна всім статтям Конвенції. Отже питання про те, чи було досягнуто справедливого балансу між вимогами загального інтересу суспільства та потребою захисту фундаментальних прав особи набуває значення лише після того, як буде встановлено, що втручання, про яке йдеться, відповідало вимозі правомірності і не було свавільним [рішення у справі Iatridis v. Greece від 25 березня 1999 року (заява № 31107/96), § 58; рішення у справі Frizen v. Russia від 24 березня 2005 року (заява № 58254/00), § 33].

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160166, 170174 цього Кодексу.

Частиною 9 ст. 100 КПК України встановлено, що у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Тобто, у випадку, коли кримінальне провадження закрите слідчим, клопотання подане в порядку ч. 9 ст. 100 КПК про долю речових доказів вирішується судом, а не слідчим суддею.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд на вищезазначене уваги не звернув та дійшов помилкового висновку, що порушене у клопотанні питання не належить до компетенції суду першої інстанції.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 409 КПК України встановлено, що істотне порушення вимог кримінального процесуального законує підставою скасування судового рішення.

Відповідно до ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Виходячи з наведеного, судова колегія доходить висновку, що ухвала суду не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню з поверненням справи на новий судовий розгляд.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 липня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 , в інтересах ОСОБА_7 про вирішення питання щодо повернення речових доказів у кримінальному провадженні № 0001281 - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді