печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

потерпілого ОСОБА_13 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно вчинення ОСОБА_9 злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_10 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_11 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України, ОСОБА_12 злочинів, передбачених ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Кримінальне провадження стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 перебуває на розгляді суду.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження запобіжних заходів стосовно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та про виділення провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 в окреме провадження.

Стосовно виділення провадження заперечень від учасників судового розгляду не надійшло.

Стосовно клопотань прокурора про продовження запобіжного заходу захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_7 заперечували проти продовження застосованих до обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжних заходів, просили змінити на більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані з триманням під вартою.

Обвинувачені підтримали думку своїх захисників.

Потерпілий підтримав думку прокурора.

Інші учасники судового розгляду поклались на розсуд суду.

Вирішуючи питання стосовно зміни міри запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 , ОСОБА_10 суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Так, прокурором доведено, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, наразі не зменшились, зокрема, ризик переховуватись від суду, оскільки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні тяжкого злочину, покарання, за яке передбачено виключно у вигляді позбавлення волі, ризик впливати на свідків, оскільки наразі свідків ще не допитано, та ризик вчинити інше правопорушення.

Статтею 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зазначається, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, зокрема, характер та тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вказаної рекомендації важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за вчинене кримінальне правопорушення, тобто чим більш сувора санкція передбачена за кримінальне правопорушення, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути застосований щодо підозрюваного.

Також, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув?язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв?язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від суду.

ОСОБА_9 та ОСОБА_10 обвинувачуються у скоєнні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання тільки у виді позбавлення волі, стан їх здоров`я наразі не перешкоджає перебуванню у місці попереднього ув`язнення.

Застосований стосовно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжний захід з урахуванням його тривалості ще не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинувачених, характеру та тяжкості злочинів, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленням від суду.

Ризики, визначені ухвалою про застосування запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на даний час лишаються дійсними та триваючими, зокрема, ризик ухилення від суду, впливу на свідків та ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Отже, задовольняючи клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне зменшити обвинуваченим ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розмір застави, з урахуванням часу попереднього ув`язнення, а також покласти на них обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

При визначені розміру застави, суд враховує конкретні обставини інкримінованих діянь, тяжкість кримінальних правопорушень, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, відомості, які характеризують особу обвинувачених та вважає за можливе визначити розмір застави, який зможе забезпечити виконання обвинуваченими ОСОБА_9 та ОСОБА_10 покладених на них обов`язків.

Щодо клопотання прокурора про виділення матеріалів кримінального провадження стосовно вчинення ОСОБА_9 злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.1 ст. 14, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, в окреме провадження, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.334 КПК України матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.

Так, провадження стосовно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 перебуває на стадії судового розгляду.

Разом з тим, під час судового розгляду зазначеного провадження між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_9 укладено угоду про визнання винуватості у кримінальному проваджені № 0001519 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 469 КПК України, кримінальне провадження щодо особи, з якою досягнуто згоди на укладення угоди про визнання винуватості, підлягає виділенню в окреме провадження.

Відповідно до вимог ст. 474 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Таким чином, враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для виділення матеріалів стосвоно ОСОБА_9 в окреме провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. 179, 182, 183, 194, 331, 376 КПК України

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора - задовольнити.

Міру запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін - у вигляді тримання під вартою, продовживши строк цього запобіжного заходу до 27.09.2024 року включно.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_9 обов`язків, визначених КПК України.

Визначити заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Печерського районного суду м. Києва:

р/р UA1012089;

МФО (код банку) 820172;

Банк: ДКСУ, м.Київ;

ЄДРПОУ банку: 26268059;

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання, місця роботи;

- не відлучатися з населенного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду.

- утримуватися від спілкування з особами, які мають процесуальний статус у кримінальному провадженні, поза межами судових засідань;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Міру запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін - у вигляді тримання під вартою, продовживши строк цього запобіжного заходу до 27.09.2024 року включно.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_10 обов`язків, визначених КПК України.

Визначити заставу у розмірі 17 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 51 476 гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Печерського районного суду м. Києва:

р/р UA1012089;

МФО (код банку) 820172;

Банк: ДКСУ, м.Київ;

ЄДРПОУ банку: 26268059;

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_10 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;

- повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання, місця роботи;

- не відлучатися з населенного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду.

- утримуватися від спілкування з особами, які мають процесуальний статус у кримінальному провадженні, поза межами судових засідань;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченим, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Печерського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи Державного департаменту України з питань виконання покарань у місті Києві та Київській області.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи Державного департаменту України з питань виконання покарань у місті Києві та Київській області негайно має здійснити розпорядження про звільнення обвинувачених з-під варти та повідомити про це усно і письмово прокурора та суддю Печерського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачені, вважаються такими, до яких застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Виділити матеріали кримінального провадження стосовно вчинення ОСОБА_9 злочинів, передбачених ч. 4 ст. 190, ч.1 ст. 14, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, в окреме провадження.

Ухвала в частині виділення матеріалів в окреме провадження оскарженню не підлягає.

Ухвала суду в частині продовження строків тримання під вартою може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1