ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2544/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" вересня 2024 р. слідчий суддя Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Дарницького УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0003795, відомості про яке внесені до ЄРДР 03 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про надання дозволу на проведення обшуку,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Дарницького УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні № 0003795, відомості про яке внесені до ЄРДР 03 вересня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про надання дозволу на проведення обшуку.

У обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що на підставі інформації ВКП Дарницького УП ГУНП у м. Києві досудовим розслідуванням у цьому кримінальному провадженні встановлено, що місцевий мешканець у Дарницькому районі міста Києва зберігає вогнепальну зброю, боєприпаси та вибухівку.

Так, на виконання доручення, наданого в порядку ст. 40 КПК України, оперуповноваженими ВКП Дарницького УП ГУНП у м. Києві встановлено, що до відділу боротьби з незаконним обігом зброї та вибухівки управління карного розшуку Головного управління Національної поліції у місті Києві надійшла оперативна інформація від оперативних джерел про збереження вогнепальної зброї та боєприпасів за місцем мешкання особи на території м. Києва. Ця інформація стала відома джерелу, котра проживає неподалік будинку осіб, які винаймають житло у садовому будинку АДРЕСА_1 .

Згідно з отриманою інформацією, будинком за адресою: АДРЕСА_2 , користуються військовослужбовці, котрі приїжджають туди на автомобілях з емблемами ЗСУ та чорними номерами, дані особи неодноразово здійснювали відвантаження з авто в будинок боєприпасів у нічний час.

Даний будинок відповідно до довідки КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» на праві власності зареєстрований за ОСОБА_5 , на підставі свідоцтва про право власності виданого 17.01.2004, а на даний момент здачею в оренду даного будинку займається його дружина ОСОБА_6 .

Як вказує слідчий, доступ до садового будинку здійснюється через ворота з автоматичним відкриттям з АДРЕСА_3 . У мешканців садового товариства для безперешкодного в?їзду на територію є відповідні пульти, а також програма, яка при дзвінку з відповідних номерів здійснює відкриття воріт. Відповідно до цієї програми особи, які орендують садовий будинок АДРЕСА_1 використовують абонентські номери НОМЕР_1 та НОМЕР_2 .

Так, номер телефону НОМЕР_1 належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий відповідно до витягу ПФУ є діючим військовослужбовцем в/ч НОМЕР_3 , а номер телефону НОМЕР_2 , належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , котрий відповідно до витягу ПФУ є діючим військовослужбовцем в/ч НОМЕР_4 .

Також досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спілкуються із сусідом ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , має дозвіл на зберігання зброї, окрім того з наявних джерел захоплюється зброєю.

Слідчий вказує, що під час досудового розслідування були допитані як свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які повідомили, що вони час від часу мешкають на дачі, в садовому товаристві «Дніпровська Левадія», по вул. Садовій, та увечері помічали, що після того як стемніє, до будинку АДРЕСА_1 приїжджають різні автомобілі, деякі з них без державних номерів, звідки особи одягнені у зелену форму відвантажували дерев`яні ящики зеленого кольору, ймовірно з бойовими припасами, а також тубуси та цинкові ящики. Крім цього свідки вказали, що неодноразово бачили в колі цих осіб, місцевого мешканця гр. ОСОБА_9 , який мешкає в тому ж садовому товаристві.

Згідно з інформацією КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації», садовий будинок № АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрований за ОСОБА_5 , на підставі свідоцтва про право власності виданого 17.01.2004.

Як вказує слідчий, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що за адресою: АДРЕСА_2 , може знаходитись зброя, бойові припасами, вибухові речовини та пристрої, а також інші предмети, з використанням яких можливо встановити відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, такі як грошові кошти, які були здобуті злочинним шляхом, мобільні телефони, записники, зошити, чорнові записи, чернетки, в яких можуть міститись відомості пов`язані із незаконним придбанням, зберіганням, збутом вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, які мають істотне значення для встановлення істини по кримінальному провадженню. Тому, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, просить дозволити проведення обшуку за вказаною адресою.

У судовому засіданні слідчий підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Стаття 30 Конституції України гарантує кожному недоторканність житла чи іншого володіння особи. Так, згідно із цією статтею не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. У невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні злочину, можливий інший, встановлений законом, порядок проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду і обшуку.

Відповідно до ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (Конвенція) кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 07.11.2013 у справі «Бєлоусов проти України» зазначив, що будь-яке втручання згідно з п. 1 ст. 8 конвенції повинне бути виправданим у розумінні п.2 як таке, що здійснюється «згідно із законом» і є «необхідним у демократичному суспільстві» задля досягнення однієї або більше законних цілей, що в ньому наводяться. Формулювання «згідно із законом» вимагає від оскаржуваного заходу як підґрунтя в національному законодавстві, так і його відповідності принципові верховенства права. Головною метою ст.8 конвенції є захист особи від свавільного втручання державних органів.

Згідно ст. 13 КПК України не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим судовим рішенням, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Копп проти Швейцарії» (13/1997/797/1000 1998р.) зазначено, що «словосполучення «відповідно до закону» не лише вимагає наявності для оскаржуваного заходу певних підстав у національному законодавстві, а й має на увазі якість закону, що застосовується у цьому випадку, вимагаючи, щоб він був доступним для заінтересованої особи і передбачуваним у своїх наслідках.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Як передбачено п.п. 4, 6, 7 ч. 3 ст. 234 КПК України, у разі необхідності провести обшук слідчий за погодженням з прокурором або прокурор звертається до слідчого судді з відповідним клопотанням, яке повинно містити відомості про: підстави для обшуку; особу, якій належить житло чи інше володіння, та особу, у фактичному володінні якої воно знаходиться; індивідуальні або родові ознаки речей, документів, іншого майна або осіб, яких планується відшукати, а також їхній зв`язок із вчиненим кримінальним правопорушенням.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 234 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обшук, якщо прокурор, слідчий не доведе наявність достатніх підстав вважати, що: було вчинено кримінальне правопорушення; відшукувані речі і документи мають значення для досудового розслідування; відомості, які містяться у відшукуваних речах і документах, можуть бути доказами під час судового розгляду; відшукувані речі, документи або особи знаходяться у зазначеному в клопотанні житлі чи іншому володінні особи; за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Частиною першою статті 263 КК України встановлено кримінальну відповідальність за носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Згідно з документами, доданими до клопотання, органом досудового розслідування встановлено, що на території Дарницького району міста Києва ймовірно зберігається вогнепальна зброї та боєприпаси за місцем мешкання осіб, які є діючими військовослужбовцями. Вказані обставини підтверджуються зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема, рапортами начальника ВКП Дарницького УП ГУНП у місті Києві, протоколами допиту свідків від 05 вересня 2024 року та іншими матеріалами.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими слідчим поясненнями та матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а наявні в матеріалах клопотання документи свідчать про високу ймовірність того, що зазначені слідчим у клопотанні обставини дійсно мали місце.

Відповідно до інформації, наданої КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» садовий будинок АДРЕСА_1 на праві власності зареєстрований за ОСОБА_5 , на підставі свідоцтва про право власності виданого 17.01.2004. Земельна ділянка за цією ж адресою перебуває на праві оренди у ОСОБА_6 , що засвідчується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно об`єкт нерухомого майна.

Зазначені слідчим у клопотанні доводи про необхідність проведення обшуку у вказаному приміщенні є обґрунтованими, з огляду на те, що відшукуванні речі мають безпосередній зв`язок із обставинами вчинення кримінального правопорушення, відповідно до статей 98, 99 КПК України можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, оскільки можуть містити відомості щодо фактів та обставин, які в ньому встановлюються, були знаряддям вчинення злочину і можуть бути доказами під час судового розгляду, отже обшук у даному випадку буде відповідати завданням кримінального провадження, визначеними ст. 2 КПК України.

Слідчим відповідно до ч. 5 ст. 234 КПК України у судовому засіданні доведено, що було вчинено кримінальне правопорушення; відшукувані речові докази мають значення для досудового розслідування, можуть бути доказами під час судового розгляду; і що за встановлених обставин обшук є найбільш доцільним та ефективним способом відшукання та вилучення таких речей, які мають значення для досудового розслідування, а також заходом, пропорційним втручанню в особисте і сімейне життя особи.

Слідчим суддею перевірені можливості органу досудового розслідування іншим слідчим шляхом здобути дані та речові докази, які мають значення для досудового розслідування, і які б мали менший ступінь втручання у права та свободи осіб, та встановлено, що менші заходи втручання не зможуть забезпечити потреби досудового розслідування та ненастання ризиків щодо знищення та приховання речей, які мають доказове значення у даному кримінальному провадженні. Так, під час проведення обшуку отримання (вилучення) здійснюється в умовах раптовості та негайного виконання, а враховуючи можливу зацікавленість причетних осіб у протидії досудовому розслідуванню, наявні достатні підстави вважати, що після отримання особами інформації про наміри органу досудового розслідування, вони можуть вчинити дії, спрямовані на приховування, зміну або знищення речових доказів, що обґрунтовує неможливість їх вилучення у інший спосіб, ніж шляхом проведення обшуку.

Під час розгляду клопотання встановлено, що втручання у права ОСОБА_7 та ОСОБА_8 як користувачів майна і ОСОБА_6 як його власника є пропорційним, оскільки потреби досудового розслідування в частині виконання завдань кримінального провадження обумовлюють необхідність проведення обшуку.

Однак слідчий суддя вважає, що не підлягає задоволенню клопотання в частині вилучення грошових коштів, оскільки всупереч вимогам п. 7 ч. 3 ст. 234 КПК України клопотання не містить посилання на обставини реалізації вказаними особами зброї, боєприпасів тощо, відомостей про суми отриманих ними коштів, а також не зазначено критеріїв ідентифікації коштів, які можуть бути виявлені під час обшуку, як здобутих протиправних шляхом або таких, що мають безпосереднє відношення до вчинення кримінального правопорушення. Отже, у такому випадку слідчих буде наділено занадто широкими повноваженнями на власний розсуд вирішувати, які кошти підлягають вилученню, що є надмірним втручанням у права особи. Крім цього, клопотання не містить відомостей, а слідчим і прокурором не доведено, що у приміщенні можуть зберігатися грошові кошти, отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Надаючи оцінку іншим речам, дозвіл на вилучення яких просить надати слідчий, суд також враховує вимоги частини другої статті 168 КПК України, якою передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У разі необхідності слідчий чи прокурор виготовляє за допомогою технічних, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів копії інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, електронних комунікаційних системах, інформаційно-комунікаційних системах, комп`ютерних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

На вимогу володільця особа, яка здійснює тимчасове вилучення комп`ютерних систем або їх частин, залишає йому копії інформації з таких комп`ютерних систем або їх частин (за наявності технічної можливості здійснення копіювання) з використанням матеріальних носіїв володільця комп`ютерних систем або їх частин. Копії інформації з комп`ютерних систем або їх частин, які вилучаються, виготовляються з використанням технічних засобів, програмно-технічних засобів, апаратно-програмних комплексів володільця із залученням спеціаліста.

Частиною 1 ст. 236 КПК України передбачено, що з метою одержання допомоги з питань, що потребують спеціальних знань, слідчий, прокурор для участі в обшуку має право запросити спеціалістів.

У клопотанні слідчий просить надати дозвіл на відшукання та вилучення під час обшуку мобільних телефонів, однак за змістом наведених вище норм КПК України такі речі спочатку мають бути оглянуті під час обшуку, а їх вилучення під час обшуку можливо в разі, якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Отже, в цій частині слід надати дозвіл на огляд та копіювання інформації з мобільних телефонів із залученням відповідних спеціалістів, а у разі якщо доступ до вищевказаних електронних інформаційних систем або їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту - на їх вилучення.

Керуючись ст. ст. 233-235 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Надати слідчим Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, які входять до групи слідчих у кримінальному провадженні № 0003795 від 03 вересня 2024 року, дозвіл на проведення обшуку у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , який на праві власності зареєстрований за ОСОБА_5 та яким користуються ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою відшукання та вилучення: вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин та пристроїв, записників, зошитів із чорновими записами.

Надати дозвіл на огляд та копіювання інформації з мобільних телефонів із залученням відповідних спеціалістів, а у разі якщо доступ до вищевказаних мобільних терміналів систем зв`язку обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту - на вилучення вищевказаних мобільних телефонів.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Строк дії ухвали складає один місяць, тобто до 12 жовтня 2024 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1