ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2024 м. Бар Вінницької області

Барський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.08.2024 за № 0000080, про обвинувачення ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Бар Вінницької області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює старшим пожежним-рятувальником 2 державної пожежної-рятувальної частини НОМЕР_1 державного пожежного-рятувального загону ГУ ДСНС України у Київській області, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

за участі: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

УСТАНОВИВ:

У 2021 році, точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_3 вирішив придбати підроблений офіційний документ - посвідчення тракториста-машиніста. Реалізовуючи свій умисел, направлений на пособництво у виготовленні завідомо підробленого посвідчення тракториста-машиніста, ОСОБА_3 , скористався пропозицією невстановленої досудовим розслідуванням особи та вирішив замовити останнє. Після чого, узгодивши усі деталі із невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, надав невстановленій особі свої особисті дані та фотокартку, з метою внесення його даних до підробленого посвідчення тракториста-машиніста. Після цього, невстановлена особа внесла завідомо неправдиві відомості до завідомо підробленого посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 від 16.09.2021 на ім`я ОСОБА_3 . У подальшому, 16.09.2021 у невстановленому під час досудового розслідування місці, невстановлена досудовим розслідуванням особа, передала підроблене посвідчення ОСОБА_3 . За підроблене посвідчення тракториста-машиніста ОСОБА_3 передав невстановленій особі кошти у сумі 1700 грн. Після чого, ОСОБА_3 зберігав при собі дане посвідчення з метою подальшого використання.

Відповідно до п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія тракториста-машиніста, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 02.05.1994 № 217 (далі Положення), до керування машинами допускаються особи, які мають посвідчення тракториста-машиніста на право керування машинами відповідних категорій. Пунктом 3 Положення передбачено, що видача посвідчень тракториста-машиніста проводиться територіальними органами Держпродспоживслужби тільки тим особам, які постійно або тимчасово проживають чи навчаються на території області, м. Києва. Відповідно до пункту 7 Положення, посвідчення видається особі, яка пройшла медичний огляд у порядку, встановленому МОЗ, а також здобула професійну (професійно-технічну) освіту відповідно до освітньої програми за професіями, що передбачають отримання навичок керування машинами тих категорій, які заявлені на отримання посвідчення, та склала теоретичний і практичний іспити екзаменаційній комісії територіального органу Держпродспоживслужби. Відомості про видачу посвідчення протягом трьох днів вносяться до Єдиного реєстру для ведення автоматизованого обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільсько-господарської техніки, інших механізмів, держателем якого є Держпродспоживслужба. Пунктом 18 Положення встановлено, що посвідчення заповнюється з використанням комп`ютерної техніки, підписуються головою екзаменаційної комісії та завіряються печаткою відповідного територіального органу Держпродспожив-служби. Також пунктом 20 Положення визначається, що за одержання посвідчення власник ставить підпис у книзі реєстрації.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, тобто пособництво у підробленні посвідчення, з метою використання його іншою особою.

Крім того, ОСОБА_3 мав умисел на використання завідомо підробленого документа, усвідомлюючи протиправність своїх дій 24.08.2024 близько 07:40 ОСОБА_3 по АДРЕСА_2 керував колісним трактором марки «ДТЗ 5244 НРХ», державний номерний знак НОМЕР_3 , де був зупинений поруч із будинком № 41-А працівниками СРПП Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", оскільки він порушив п. 16.11 Правил дорожнього руху. Під час перевірки працівниками СРПП Відділення поліції № 1 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області документів ОСОБА_3 , достовірно знаючи про те, що наявне у нього посвідчення тракториста-машиніста є підробленим, діючи умисно, пред`явив для перевірки працівнику поліції посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 , видане 16.09.2021 на його ім`я, таким чином використавши підроблений документ.

Відповідно до висновку експертизи технічного дослідження документів № СЕ-19/102-24/16934-ДД від 10.09.2024 бланк посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 , яке видане ГУ Держпродспоживслужби в Київській області на ім`я ОСОБА_3 , не відповідає встановленим зразкам аналогічних бланків посвідчень, що перебувають в офіційному обігу на території України. У бланку посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 , яке видане ГУ Держпродспоживслужби в Київській області на ім`я ОСОБА_3 , фонові зображення з лицьової та зворотної сторін (захисна сітка, мікротекст та текст бланку) нанесено за допомогою електрографічного способу друку.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документа.

22.09.2024 під час досудового розслідування між прокурором Барського відділу Жмеринської окружної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000080, та підозрюваним ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_5 на підставі ст. 468-470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, що скріплена підписами сторін, відповідно до якої сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

За умовами угоди ОСОБА_3 під час досудового розслідування беззастережно визнав свою винуватість у пособництві у підробленні посвідчення, з метою використання його іншою особою та використання завідомо підробленого документа, погодився із кваліфікацією його дій за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України. Сторонами узгоджені істотні обставини у кримінальному провадженні, а саме: наявність обставин, які пом`якшують покарання щире каяття, відсутність обставин, які б обтяжували покарання; узгоджена сторонами угоди міра покарання: звільнення від відповідальності за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова від права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотання про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, крім того, йому роз`яснено наслідки невиконання угоди.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначив, що угода укладена сторонами добровільно, під час укладення даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник ОСОБА_5 просив затвердити угоду, підтвердив, що угода укладена добровільно, її умови відповідають вимогам закону та інтересам його підзахисного.

У підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що ОСОБА_3 цілком розуміє, що кримінальне провадження стосовно нього може бути розглянуто у судовому засіданні, де він буде мати весь обсяг прав, у тому числі, допитувати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, що свідчать на його користь.

Вирішуючи питання затвердження угоди про визнання винуватості, судом встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, які, згідно зі ст. 12 КК України, є кримінальними проступками, тому, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, у даному кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості.

Під час судового засідання суд переконався, що ОСОБА_3 винуватість визнав добровільно і з розумінням того, що відмовляється від своїх прав, включаючи право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо інкримінованого йому кримінального правопорушення, угода була укладена добровільно, без будь-якого примусу.

Судом роз`яснено ОСОБА_3 наслідки угоди, характер обвинувачення та міру покарання, що передбачена ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 України, яка погоджена сторонами угоди: звільнення від відповідальності за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд вважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Дії ОСОБА_3 кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи, інтереси сторін та інших осіб. ОСОБА_3 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останнього наявні, узгоджені сторонами вид та міра покарання ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України відповідають ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених ст. 49 КК України.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Санкцією ч. 1 ст. 358 КК України передбачено покарання у виді штрафу до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешту на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років. Тобто, вказане кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

З фактичних обставин вчинення кримінальних проступків, що викладені в обвинувальному акті, та в угоді про визнання винуватості, вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, ОСОБА_3 вчинив у січні 2021 року, тобто з моменту його вчинення минуло більше трьох років. Ураховуючи те, що ОСОБА_3 не ухилявся від слідства і суду, перебіг строку давності не зупинявся та не переривався, то станом на час ухвалення вироку закінчилися строки давності за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.

З огляду на викладене, ураховуючи положення кримінального процесуального закону щодо порядку проведення підготовчого судового засідання, порядку розгляду угоди, суд вважає, що укладену між сторонами угоду про визнання винуватості слід затвердити, призначити узгоджену міру покарання, оскільки обвинувачений виявив свою процесуальну волю на визнання вини та укладення угоди.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Вартість проведення судової експертизи технічного дослідження документів становила 3029,12 грн (висновок експерта № СЕ-19/102-24/16934-ДД від 10.09.2024), вказані витрати документально підтверджені, тому їх слід стягнути з обвинуваченого.

На виконання положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд дійшов висновку про необхідність скасування арешту, що був накладений у ході досудового розслідування ухвалою слідчого судді Барського районного суду Вінницької області від 30.08.2024 № 125/1787/24 на посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 314, 370, 373, 374, 468, 469, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 22.09.2024 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000080 від 24.08.2024.

Звільнити ОСОБА_3 від відповідальності за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України на підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Речові докази:

- посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 , що видане ГУ Держпродспоживслужби у Київській області від 16.01.2021 з відповідними категоріями «А1», «А2», «В1», «В2», «В3», «D1» на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - знищити;

- оптичний диск із відеозапису із нагрудної камери працівників СРПП від 24.08.2024, долучений до матеріалів кримінального провадження, - зберігати разом з матеріалами кримінального провадження.

Скасувати арешт, що накладений ухвалою слідчого судді Барського районного суду Вінницької області від 30.08.2024 № 125/1787/24 на посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 , що видане ГУ Держпродспоживслужби у Київській області від 16.01.2021 з відповідними категоріями «А1», «А2», «В1», «В2», «В3», «D1» на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 3029,12 грн (три тисячі двадцять дев`ять гривень дванадцять копійок).

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Барський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя