СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1425/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2024 року м.Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження0001916, внесеного 11 червня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Керч АР Крим, громадянина України, із середньою освітою, який не працює, розлучений, пільг та утриманців не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 08 серпня 2008 року за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі; вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 23 жовтня 2013 року за ч. 2 ст. 307, 71 КК України на 5 років 3 місяці позбавлення волі з конфіскацією майна; вироком Святошинського районного суду м. Києва від 05 червня 2024 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 4 роки

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні зазначене кримінальне провадження

ВСТАНОВИВ:

24.02.2022 згідно з Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами) у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в Україні введено воєнний стан, який у подальшому продовжено. Зокрема відповідно до Указу № 451/2023 "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" (Указ затверджено Законом № 3564-ІХ від 06.02.2024) строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05:30 14.05.2024 строком на 90 діб, тобто до 12 серпня 2024 року.

ОСОБА_3 , маючи злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, достовірно знаючи, що у країні введено воєнний стан, вчинив повторний умисний злочин за наступних обставин:

Так, ОСОБА_3 11 червня 2024 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_3 помітив раніше незнайомого йому ОСОБА_6 та у ОСОБА_3 виник злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи.

Після чого, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я особи, усвідомлюючи той факт, що за його діями може спостерігати потерпілий та інші громадяни, підійшов до ОСОБА_6 та застосовуючи фізичну силу, схопив потерпілого рукою за шию і наніс декілька ударів кулаком в обличчя потерпілого.

У той момент як потерпілий перебував у безпорадному стані, ОСОБА_3 дістав з кишені потерпілого мобільний телефон марки «Redmi 9A», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю 1950 гривень 00 копійок.

Заволодівши в такий спосіб майном ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , маючи змогу розпоряджатись викраденим майном на власний розсуд, з місця вчинення злочину втік.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у висунутому йому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення, зазначивши час, місце, спосіб і мету його вчинення. Зокрема, він пояснив, що 11 червня 2024 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, перебуваючи у під`їзді будинку АДРЕСА_3 , побачив раніше незнайомого чоловіка. З метою заволодіти його майном він підійшов до чоловіка, схопив його за шию та почав наносити удари кулаком в обличчя цього чоловіка, внаслідок чого останній впав на підлогу, після чого він забрав з кишені сорочки цього чоловіка мобільний телефон. Після цього він втік з місця скоєння злочину, але з під`їзду не зміг вийти оскільки був затриманий його мешканцями з відкрито викраденим майном.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Отже, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття

Відповідно до ст. 67 КК України обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого є рецидив злочинів та вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; обставину, яка пом`якшує його покарання, та обставини, які обтяжують його покарання; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він офіційно не працює, розлучений, на спеціальних обліках не перебуває, раніше неодноразово судимий, в тому числі за вчинення злочинів проти власності.

З огляду на викладене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами можливо тільки в умовах ізоляції обвинуваченого від суспільства, і тому обирає покарання у виді позбавлення волі в межах, встановлених санкцією частини статті, не вбачаючи підстав для можливості його виправлення без реального відбування покарання або застосування іншого розміру чи більш м`якого виду покарання.

Також суд приймає до уваги, що обвинувачений ОСОБА_3 був засуджений 05 червня 2024 вироком Святошинського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 4 роки, дане кримінальне правопорушення вчинив не відбувши зазначене покарання у виді пробаційного нагляду, а відтак суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків із врахуванням вимог ст. 71, 72 КК України, частково приєднавши до призначеного покарання невідбуте покарання за попереднім вироком із врахуванням вимог ст. 72 КК України.

Таке покарання, на переконання суду, є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 , а також попередження вчинення ним кримінальних правопорушень.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання, яке з урахуванням правил, передбачених ст.72 КК України, відповідає позбавленню волі на строк 2 роки, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 05 червня 2024 року і за сукупністю вироків призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 2 (два) місяці.

Запобіжний захід застосований відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з 09 серпня 2024 року.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 11 червня 2024 року по 08 серпня 2024 року включно.

Речові докази: мобільний телефон «Redmi» в силіконовому чохлі синього кольору, який знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_6 - передати за належністю потерпілому.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення через Святошинський районний суд м. Києва з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1