Справа № 487/8221/23
Провадження № 1-кс/487/4379/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2024 м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого відділу СУ Головного управління Національної поліції в Херсонській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000610 від 18.04.2023 за ч. 5 ст. 185,ч. 3 ст. 289 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу СУ Головного управління Національної поліції в Херсонській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000610 від 18.04.2023 за ч. 5 ст. 185,ч. 3 ст. 289 КК України звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому просила накласти арешт на майно, що майно, що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким на праві спільної сумісної власності користується її чоловік підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: квартиру загальною площею 68 кв.м, житловою площею 39,2 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку 996, кадастровий номер: :08:009:0996, площею 0,0628 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , з позбавленням права на відчуження, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що слідчим слідчого управління ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000610 від 18.04.2023 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 289КК України.

27.06.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 5 ст. 185, ч. 3 ст. 289КК України.

Досудовим розслідуванням також встановлено, що підозрюваний перебуває у шлюбі з ОСОБА_6 .

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта встановлено, що у дружини підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на праві власності перебуває: квартира, загальною площею 68 кв.м, житловою площею 39,2 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (дата державної реєстрації 24.12.2014); земельна ділянка 996, кадастровий номер: :08:009:0996, площею 0,0628 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (дата державної реєстрації 05.06.2013).

Оскільки вищевказане майно (квартира та земельна ділянка) набуте ОСОБА_4 за час шлюбу з ОСОБА_5 , а тому належить їм, як дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

У клопотанні слідчий посилається на те, що оскільки санкції ч. 3 ст. 289 КК України передбачає конфіскацію майна, є підстави, передбачені ст. 170 ч.2 п.3 КПК України для накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 .

В судовому засіданні слідчий не була присутньою, надала до суду заяву, в якій просила розглянути клопотання за її відсутності.

Керуючись ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання про арешт майна проведено без повідомлення підозрюваного, його захисника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК).

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Судом встановлено, що слідчим відділом СУ ГУНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000610 від 18.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.185, ч. 3 ст. 289 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 в літній період часу 2022 року (більш точного часу встановити не представилось за можливе), діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, перебуваючи на території бази Приватного підприємства «УКАН» (), розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , переслідуючи прямий умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, таємно, невстановленим досудовим розслідуванням способом здійснив крадіжку сільськогосподарської продукції, а саме: 39 240 кілограмів гірчиці жовтої, урожаю 2021 року, вартість якої згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи № 2690/24 від 28.05.2024, станом на 24.02.2022 року становила 1 997 316, 00 гривень, та 14 420 кілограмів пшениці 4 класу, урожаю 2021 року, вартість якої, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №СЕ-19/122-24/2207-ТВ від 29.04.2024, станом на 24.02.2022 року становила 123 742 гривень 78 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, спричинив майнову шкоду Приватному підприємству «УКАН» () на загальну суму 2 121 058 гривень 78 копійок.

В подальшому вказана сільськогосподарська продукція невстановленим досудовим розслідуванням шляхом була вивезена ОСОБА_5 разом з іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами на територію бази приватного підприємства «АГРОТЕХ ИНВЕСТ ГРУПП» (), що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , власником якої є ОСОБА_7 , якою в період окупації Херсонської області, в тому числі Білозерської селищної територіальної громади, користувався ОСОБА_5 . Вказана сільськогосподарська продукція зберігалася в складських приміщеннях, розташованих на території бази приватного підприємства «АГРОТЕХ ИНВЕСТ ГРУПП» (), що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , власником якої є ОСОБА_7 , до моменту виявлення та вилучення співробітниками поліції в ході проведення обшуку.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, в літній період часу 2022 року (більш точного часу встановити не представилось за можливе), перебуваючи на території бази Приватного підприємства «УКАН» () за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись прямим умислом, спрямованим на незаконне заволодіння сільськогосподарськими транспортними засобами, з корисливих мотивів, невстановленим в ході досудового розслідування способом заволодів комбайном зернозбиральним марки CLAAS моделі LEXION 550,реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартість якого, згідно з висновком судової транспортно-товарознавчої експертизи №СЕ-19/122-24/2164-АВ від 22.04.2024, станом на 24.02.2022 року складала 3 287 080 гривень, разом із жаткою до комбайна марки Claas Vario 750, вартість якої, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №2689/24 від 28.05.2024, станом на 24.02.2022 року становила 628 580 гривень 44 копійок, та обприскувачем самохідним марки JOHNDEERE 4730, реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартість якого, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №2689/24 від 28.05.2024, станом на 24.02.2022 року становила 3 356 587 гривень 28 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами, спричинив майнової шкоди Приватному підприємству «УКАН» () на загальну суму 7 272 247 гривень 72 копійки.

В подальшому вказана сільськогосподарська техніка невстановленим досудовим розслідуванням шляхом була вивезена ОСОБА_5 разом з іншими невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами на територію бази приватного підприємства «АГРОТЕХ ИНВЕСТ ГРУПП» (), що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , власником якої є ОСОБА_7 , та використовувалась за цільовим призначенням під час польових робіт. Вказана сільськогосподарська техніка зберігалась на території бази приватного підприємства «АГРОТЕХ ИНВЕСТ ГРУПП» (), що розташована за адресою: АДРЕСА_4 , власником якої є ОСОБА_7 , до моменту виявлення та вилучення співробітниками поліції в ході проведення обшуку.

27.06.2024 р. ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в особливо великих розмірах в умовах воєнного стану за попередньою змовою групою осіб, та ч. 3 ст. 289 КК України, тобто у незаконному заволодінні транспортними засобами, вартість яких у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Санкції ч. 3 ст. 289 КК України передбачають додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Отже, закон про кримінальну відповідальність передбачає можливість конфіскації майна у випадку засудження особи за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3ст. 289 КК України.

Відповідно до ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Як слідує з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 290 від 28.05.1993 ОСОБА_5 уклав шлюб з ОСОБА_8 , який зареєстровано органом державної реєстрації актів цивільного стану 28.05.1993 року, після державної реєстрації шлюбу ОСОБА_8 змінила прізвище на ОСОБА_9 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 07.08.2024 дружині підозрюваного ОСОБА_5 ОСОБА_4 на праві власності належить: квартира, загальною площею 68 кв.м, житловою площею 39,2 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 (дата державної реєстрації 24.12.2014); земельна ділянка 996, кадастровий номер: :08:009:0996, площею 0,0628 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 (дата державної реєстрації 05.06.2013).

Згідно із ч. 1, 3 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 60, ч. 1 ст. 61, ч. 1 ст. 68 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту Розірвання шлюбу автоматично не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу (частина 1 статті 68).

Частиною 1 статті 49 КВК України передбачено, що конфіскації підлягає майно, що є власністю засудженого, в тому числі його частка у спільній власності .

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 04.10.2022 року ( справа № 752/7440/18) спори щодо виділення частки майна із спільної сумісної власності вирішуються у інший спосіб, при цьому в межах кримінального провадження є неприпустимим вирішення спору про право власності на майно, в тому числі і яке перебуває у спільній сумісній власності подружжя, шляхом поділу його з виділенням часток.

Отже, сама по собі наявність режиму спільної сумісної власності майна подружжя не викликає повноважень слідчого судді при розгляді клопотання про арешт майна встановлювати, яка саме частина майна, що перебуває у спільній сумісній власності подружжя без виділення часток, належить підозрюваному, оскільки це не передбачено нормами кримінального процесуального законодавства України, натомість, має встановлюватися в порядку цивільного судочинства.

Тому, враховуючи те, що право власності на квартиру та земельну ділянку було набуто під час перебування ОСОБА_5 з ОСОБА_4 у шлюбі, це майно не є речами індивідуального користування та не виключено з цивільного обороту, відомостей про поділ майна та розмір часток кожного з подружжя немає, а тому зазначене майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя та до частки підозрюваного ОСОБА_5 може бути застосована конфіскація.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим у клопотанні доведені правові підстави, передбачені ч. 2 ст. 173 КПК України, для арешту майна, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за ч. 3 ст. 289 КК України, яке передбачає конфіскацію майна як виду покарання, існує ризик відчуження майна іншим особам, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Оскільки арешт накладається з метою конфіскації майна, як виду покарання, відповідно до ст.170 КПК України, існують підстави для тимчасового позбавлення підозрюваного права на розпорядження вказаного майна.

Слідчий суддя зазначає, що на даному етапі таке обмеження права власності є розумним та співрозмірним із завданням кримінального провадження, а незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_4 та на праві спільної сумісної власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , а саме: квартиру, загальною площею 68 кв.м, житловою площею 39,2 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку, кадастровий номер: :08:009:0996, площею 0,0628 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , заборонивши розпоряджатися вказаним майном.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1