ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/819/149/24 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2 Категорія: запобіжні заходи
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщення суду матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 30 липня 2024 року, якою відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, офіційно не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не маючого судимості,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до 27 вересня 2024 року, з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового розслідування ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , 26 липня 2024 року близько 15 години 10 хвилин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, умисно, діючи в умовах воєнного стану та цілком усвідомлюючи цю обставину, яка суттєво підвищувала суспільну небезпечність його діяння, знаходячись на відкритій ділянці місцевості, розташованої неподалік від будинку АДРЕСА_2 , незаконно, відкрито для потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом ривку заволодів мобільним телефоном торговельної марки «Motorola» моделі «E7 Power 4/64 Gb», вартістю 3500 гривень, який знаходився в руці потерпілої, одразу після чого ОСОБА_7 залишив місце вчинення злочину з викраденим майном, в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальні збитки на суму 3500 грн.

Слідчий СВ ВП № 1 ХРУП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_11 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з підстав наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення у вчиненні якого він підозрюється, ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та недоцільності застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 30.07.2024 року, відмовлено у задоволенні вищевказаного клопотання слідчого та відносно підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до 27 вересня 2024 року, з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді прокурор подав на неї апеляційну скаргу, в які просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність і необґрунтованість оскаржуваної ухвали

Зокрема, апелянт вказує на те, що слідчим суддею не взято до належної уваги те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, є особою не працевлаштованою, проживає на адресою мешкання зі співмешканкою, яка зі слів підозрюваного має 2 групу інвалідності, що вказує на відсутність у нього постійного місця проживання та міцних соціальних зв`язків.

У разі визнання судом ОСОБА_7 винуватим, до нього може бути застосована реальна міра покарання на тривалий строк. Зазначена обставина дає обґрунтовані підстави вважати реальним існування ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, розуміючи можливість реального позбавлення волі.

Крім того, суд залишив поза увагою, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків та потерпілу, оскільки йому відомі анкетні дані, потерпіла є особою похилого віку з метою зміни нею показань, у тому числі задля перекваліфікації кримінального правопорушення на більш м`яке.

Також апелянт зазначає, що слідчим суддею не враховано, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки офіційно ніде не працевлаштований та не має стабільного джерела прибутку.

Зважаючи на викладене, апелянт зазначає про те, що слідчий суддя прийшов до помилкового висновку про те, що запобігти існуючим ризикам можна шляхом обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

На думку прокурора слідчий суддя однобічно дослідив обставини справи та не в повній мірі врахував необхідність запобігання наявним ризикам шляхом обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора на підтримання доводів апеляційної скарги підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, які залишились на попередніх позиціях, колегія суддів приходить до наступного.

Прийняте слідчим суддею рішення ґрунтується на фактичних обставинах провадження та на вимогах кримінально-процесуального закону.

При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст.194 КПК України, а саме:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у тому разі, якщо жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, зокрема не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та не зможе запобігти його спробам вчинити інші кримінальні правопорушення.

Згідно ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1. наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2. наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею:- 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3. недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику ас . ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.2 вказаної норми, слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Частиною 4 ст.194 КПК України передбачено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Вищевказані вимоги КПК України слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого дотримані в повній мірі.

Як вбачається з матеріалів провадження 27.07.2024 року ОСОБА_7 , затримано в порядку ст. 208 КПК України, цього ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

На даному етапі досудового розслідування наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні ним інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) підтверджується отриманими під час досудового розслідування фактичними даними, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зазначені в клопотанні слідчого і оскаржуваній ухвалі слідчого судді, а саме: - протоколом огляду місця події від 26.07.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 27.07.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю потерпілої ОСОБА_10 від 27.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 27.07.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_13 від 27.07.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 27.07.2024; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_14 від 27.07.2024; протоколом огляду від 27.07.2024 під час якого свідок ОСОБА_14 добровільно видав мобільний телефон марки Моторола; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 27.07.2024, під час чого у затриманого ОСОБА_7 вилучено футболку червоного кольору та шорти синього кольору; - іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Зазначені докази, як кожний окремо, так і в цілому повністю доводять наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, є особою раніше судимою, є особою непрацевлаштованою, разом з тим проживає у цивільному шлюбі, має місце проживання, вину учиненому визнає та кається у вчиненому.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає вірними висновки слідчого судді про відсутність ризиків передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Апелянтом не доведено існування обставин, які б свідчили про недостатність застосування особистого зобов`язання для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зважаючи на процесуальну поведінку та відомості про особу підозрюваного.

У матеріалах, доданих до клопотання відсутні будь-які відомості про те, що ОСОБА_7 з часу набуття ним статусу підозрюваного порушував будь-які обов`язки підозрюваного чи обов`язки покладені на нього оскаржуваною ухвалою слідчого судді.

Про такі випадки не було зазначено і прокурором під час апеляційного розгляду. Прокурор вказав, що випадків не виконання покладених на підозрюваного обов`язків не встановлено.

Тобто, слідчим суддею при обранні запобіжного заходу в повній мірі були враховані, як дані про особу підозрюваного, так і характер вчиненого кримінального правопорушення та його тяжкість.

Також, під час розгляду клопотання слідчого про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу, прокурором не доведено того, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку. Не встановлено цього, як в апеляційній скарзі прокурора, так і під час апеляційного розгляду провадження.

За вказаних обставин, слідчим суддею зроблено обґрунтований висновок про те, що обрання відносно ОСОБА_7 саме запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України є необхідним та достатнім для запобіганню існуючим ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Крім того, слідчий суддя дотримався і вимог ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.

Істотних порушень вимог КПК України при постановленні ухвали слідчим суддею, не встановлено.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора, залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 30 липня 2024 року, якою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України, обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 27 вересня 2024 року, з покладенням на нього певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України - без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_17