Справа № 182/6476/24
Провадження № 1-кс/0182/1134/2024
У Х В А Л А

Іменем України

08.11.2024 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл..

ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2024 за № 0000941 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Комсомольське, Козятинського району, Вінницької області, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

?14.12.2005 Козятинським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі;

?24.06.2009 Козятинським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі;

?21.04.2016 Козятинським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК країни від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки ;

?22.05.2017 Козятинським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, 70 ч. 4, 72 ч. 5 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі;

?11.10.2017 Козятинським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263, 70 ч. 1, 72 ч. 5 КК України до 5 років позбавлення волі. Згідно ст. 70 ч. 4 КК України приєднано 1 рік 3 місяці не відбутого терміну, до 6 років 3 місяці позбавлення волі;

?31.08.2022 звільнений з Вінницької виправної колонії № 86 по відбуттю строку покарання;

?27.09.2024 до Нікопольського міськрайонного суду направлено обвинувальний акт за ч.4 ст.185 КК України;

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_5 , -

в с т а н о в и в :

04 листопада 2024 р. до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2024 за № 0000941 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення злочинів проти власності, судимості за які не знято та не погашено у встановленому законом порядку, 23.07.2024 приблизно о 01 годині 00 хвилин знаходився біля будинку АДРЕСА_3 , де він побачив відчинене вікно, яке веде до квартири АДРЕСА_3 , розташованої на першому поверсі вказаного будинку, в цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в цей же день та час, знаходячись за вище вказаною адресою, через відкрите вікно проник у середину вищевказаної квартири, скориставшись тим що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення з тумби, яка знаходилася біля ліжка у спальній кімнаті, викрав майно ОСОБА_8 :

- мобільний телефон марки «Iphone 12», об`єм вбудованої пам`яті 64 Gb, зеленого кольору вартість якого згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 3625 від 17.10.2024 становить 11200 грн. 00 коп.;

- навушники «Apple AirPods Pro» вакумні, білого кольору, вартість яких згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 3625 від 17.10.2024 становить 8596 грн. 22 коп.

- зі столу на кухні викрав музичну колонку марки «JBL extreme 2» чорного кольору, вартість якої згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 3625 від 17.10.2024 становить 7386 грн. 52 коп.

Загальна сума спричиненого ОСОБА_8 збитку становить 27 182 грн. 74 коп.

З місця скоєння злочину ОСОБА_5 пішов, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_5 підпадають під ознаки кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_5 09.08.2024 року приблизно о 02:00 год., проходив повз будинок АДРЕСА_4 , де на першому поверсі, на підвіконні відкритого вікна квартири АДРЕСА_5 вищевказаного будинку, побачив мобільний телефон марки «Samsung», в чохлі. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме викрадення вищевказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в цей же час, перебуваючи у вказаному місці, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, знявши москітну сітку з підвіконня вищевказаного вікна, взяв мобільний телефон марки «Samsung» моделі «j6 2/32 gb» та побачив, що під чохлом знаходилась банківська картка АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 .

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_5 переслідуючи мету особистого незаконного збагачення викрав вищевказану банківську картку АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_9 та є офіційним документом, з метою подальшого зняття грошових коштів. В подальшому викраденою банківською карткою розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_5 підпадають під ознаки кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України - викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів.

Також, ОСОБА_5 09.08.2024 приблизно о 02.46 год., знаходився за адресою АДРЕСА_6 , де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна потерпілого ОСОБА_9 , а саме грошових коштів з банківської картки АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , яку викрав напередодні, шляхом зняття грошових коштів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей же день та час, ОСОБА_5 , в період дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в цей же день о 02:46 год., шляхом вільного доступу, таємно, умисно, повторно з корисливих мотивів, переслідуючи мету особистого незаконного збагачення у мобільному додатку «Privat24» з метою підготовки коштів для викрадення, маючи вільний доступ до мобільного телефону «Samsung» моделі «j6 2/32 gb», який належить потерпілому ОСОБА_9 , та натиснувши клавішу на вказаному мобільному телефоні, використовуючи ПІН-код, який потерпілий записав на клаптику паперу та зберігав під чохлом телефону, побачив у вищевказаному мобільному телефоні мобільний застосунок «Privat24», у якому пароля не було, після чого ОСОБА_5 , зайшов в акаунт ОСОБА_9 в автоматизованій інформаційній системі «Privat24» АТ «Приват Банк» та з вкладу «Скарбничка», який закріплений до банківських карток АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , які належать ОСОБА_9 , перевів грошові кошти у сумі 3001, 17 грн., на банківську картку № НОМЕР_1 , НОМЕР_2 . Далі, ОСОБА_5 , з банківської картки № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , яка належить ОСОБА_9 , з метою подальшого викрадення перевів на банківську картку № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 16000,00 грн. (комісія за операцію склала 50,00грн.).

Далі, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, в період дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», знаходячись біля банкомату за адресою: м. Нікополь, Дніпропетровська область, пр. Трубників, 23 6 операціями, а саме:

?09.08.2024 о 02:58 год. грошові кошти у сумі 500 грн.;

?09.08.2024 о 03:00 год. грошові кошти у сумі 4000 грн.;

?09.08.2024 о 03:01 год. грошові кошти у сумі 500 грн.;

?09.08.2024 о 03:03 год. грошові кошти у сумі 1000 грн.;

?09.08.2024 о 03:08 год. грошові кошти у сумі 500 грн.;

?09.08.2024 о 03:14 год. грошові кошти у сумі 100 грн.;

та з банкомату, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 операціями, а саме:

?09.08.2024 о 04:28 год. грошові кошти у сумі 1000 грн.;

?09.08.2024 о 04:30 год. грошові кошти у сумі 1000 грн.;

?09.08.2024 о 04:31 год. грошові кошти у сумі 3000 грн.;

?09.08.2024 о 04:32 год. грошові кошти у сумі 3000 грн.;

?09.08.2024 о 04:33 год. грошові кошти у сумі 3000 грн..

Таким чином, ОСОБА_5 умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів викрав з банківських карток АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 та № НОМЕР_1 , які належить потерпілому ОСОБА_9 грошові кошти на загальну суму 17650грн. 00коп. (з урахуванням комісії 50 грн. 00 коп.), чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальний збиток на вказану суму.

Дії ОСОБА_5 підпадають під ознаки кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_5 16.08.2024 року приблизно о 05:00 год., проходив повз будинок АДРЕСА_5 , де на першому поверсі побачив відкрите вікно у квартирі АДРЕСА_8 вказаного будинку, де у нього повторно виник злочинний умисел, спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна з приміщення вищевказаної квартири.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в цей же час, перебуваючи у вказаному місці, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знявши москітну сітку з відкритого вікна квартири АДРЕСА_9 , проник до приміщення квартири звідки таємно, умисно, повторно з корисливих мотивів з кутка ліжка у дитячій спальній кімнаті викрав ОСОБА_10 :

- ноутбук марки «Turn connect T101», моделі «EH20QT», чорного кольору, вартість якого згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи №3626 від 17.10.2024 року встановити не виявилось за можливе;

- мобільний телефон «Xiaomi Redmi Note 7», 4/128 Gb, синього кольору, вартість якого згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 3626 від 17.10.2024 становить 2900 грн. 00 коп.;

- планшет «Lenovo» «Tab M10 Plus», 4|128 Gb, чорного кольору вартість якого згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 3626 від 17.10.2024 становить 5459 грн. 80 коп. які належать ОСОБА_10 .

Загальна сума спричиненого ОСОБА_10 збитку становить 8359 грн. 80 коп. З місця скоєння злочину ОСОБА_5 пішов, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Також, ОСОБА_5 24.08.2024 року приблизно о 01:00 год., проходив повз будинок АДРЕСА_10 , де на другому поверсі, побачив відкрите вікно у квартирі АДРЕСА_11 вказаного будинку, де у нього повторно виник злочинний умисел, спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна з приміщення вищевказаної квартири.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в цей же час, перебуваючи у вказаному місці, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, знявши москітну сітку з відкритого вікна квартири АДРЕСА_12 , проник до приміщення квартири звідки таємно, умисно, повторно з корисливих мотивів зі столу вітальної кімнаті, викрав майно ОСОБА_11 :

- навушники «Apple AirPods 2 Charning Case», білого кольору, вартість яких згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи №3623 від 17.10.2024 року становить 4139 грн. 08 коп.,

- чоловічий наручний годинник «Casio Edifice EFV-C110D-2AVEF» вартість якого згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 3623 від 17.10.2024 становить 5456 грн. 70 коп.,

- ігрові навушники «HyperX Cloud Alpha S Blackout», чорного кольору вартість яких згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 3623 від 17.10.2024 становить 5763 грн. 59 коп.

Загальна сума спричиненого ОСОБА_11 збитку становить15359 грн. 37 коп. З місця скоєння злочину ОСОБА_5 пішов, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_5 підпадають під ознаки кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_5 29.08.2024 року приблизно о 05:00 год., проходив повз будинок АДРЕСА_7 , де на другому поверсі побачив відкрите вікно квартири АДРЕСА_13 вказаного будинку, де у нього повторно виник злочинний умисел, спрямований на вчинення таємного викрадення чужого майна з приміщення вищевказаної квартири.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , під час дії Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», в цей же час, перебуваючи у вказаному місці, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, знявши москітну сітку з відкритого вікна квартири АДРЕСА_14 , проник до приміщення квартири зі столу в спальній кімнаті таємно, умисно, повторно з корисливих мотивів викрав:

- мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9C», помаранчевого кольору, об`єм пам`яті 2/32 Gb, вартість якого згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 3622 від 17.10.2024 становить 1700 грн. 00 коп.,

- мобільний телефон «Моторола», модель: «ХТ2341-3 moto g 14» сірого кольору, вартість якого згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 3622 від 17.10.2024 становить 3755 грн. 00 коп.

- мобільний телефон «ViVo Y30», модель 1938, синього кольору, об`єм пам`яті на 4/64 Gb який згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи №3622 від 17.10.2024 року становить 2475 грн. 00 коп.

Після цього ОСОБА_5 утримуючи викрадене майно при собі, заліз на підвіконня спальної кімнати, та збирався залишити місце злочину, пригнувши вниз на дах прибудованого балкону першого поверху, однак в цей час ОСОБА_5 був виявлений ОСОБА_12 , яка проходила повз до кімнати та запитала у нього, що він тут робить.

Усвідомлюючи, що його дії були помічені, ОСОБА_5 , в цей же день та час, розуміючи що в цій кімнаті спить потерпілий, який може прокинутися та затримати його, з метою доведення свого злочинного умислу на викрадення чужого майна до кінця, втік з місця вчинення злочину, тим самим ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, умисно, відкрито викрав майно, яке перебувало в квартирі в якій проживав ОСОБА_13 , а саме:

- мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9C», помаранчевого кольору, об`єм пам`яті 2/32 Gb, вартість якого згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 3622 від 17.10.2024 становить 1700 грн. 00 коп.;

- мобільний телефон «Моторола», модель: «ХТ2341-3 moto g 14» сірого кольору, вартість якого згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи № 3622 від 17.10.2024 становить 3755 грн. 00 коп.;

- мобільний телефон «ViVo Y30», модель 1938, синього кольору, об`єм пам`яті на 4/64 Gb який згідно висновку експерта судово-товарознавчої експертизи №3622 від 17.10.2024 року становить 2475 грн. 00 коп., який належить ПрАТ «ДАТАГРУП», та який видано 03.12.2020 згідно накладної на відпуск матеріалів № співробітнику ПрАТ «Датагруп» ОСОБА_13 .

Сума загального завданого матеріального збитку потерпілому ОСОБА_13 , становить 5 455 грн., ПрАТ «ДАТАГРУП» - 2475 грн. 00 грн.

З місця скоєння злочину ОСОБА_5 втік, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_5 підпадають під ознаки кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло, вчинена в умовах воєнного стану.

У ході проведення досудового розслідування кримінального провадження встановлено достатній обсяг обставин, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вищевказаного злочину.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджуються зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколами огляду місця події; протоколами допитів потерпілих; протоколами допитів свідків та протоколами оглядів предметів, в ході якого було оглянуто речові докази.

Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідно забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду та вчинити інше кримінальне правопорушення аналогічне тому, у якому підозрюється, виникла необхідність обрати запобіжний захід у відношенні підозрюваного, який попередить настання ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

ОСОБА_5 вчинив тяжкі злочини, а тому у разі визнання його винним у вчинені кримінальних правопорушень, йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, що може спонукати його переховуватися від органу досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим дотримується обов`язкова умова призначення даного запобіжного заходу, передбачена п. 5 ч.2 ст. 183 КПК України, тобто законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_5 не має постійного джерела доходу, ніде не працює, не одружений та не має дітей чи інших утриманців, що свідчить про відсутність у підозрюваного будь-яких стримуючих факторів від вчинення нових злочинів. А тому, ОСОБА_5 залишаючись на свободі може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення та усвідомлюючи неминучість покарання у виді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, яке є суспільним інтересом.

ОСОБА_5 неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та знову повторно, умисно, вчинив корисливі злочини. Крім того, на даний час у Нікопольському міськрайонному суді Дніпропетровської області триває розгляд кримінального провадження, у якому ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину проти власності. Зазначене свідчить про його схильність до вчинення нових злочинів.

Викладене свідчить про наявність ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризиків - переховування від органів досудового розслідування та суду та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Враховуючи позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, тому суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння.

Орган досудового розслідування вважає, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів таких як особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт не забезпечить належне виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, не зможуть запобігти вчиненню ним нових злочинів та не здатні запобігти ризикам, передбаченим пунктами 1, 5 ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України.

Крім того, в оточені ОСОБА_5 не має особи, яка заслуговує на довіру та може поручитися за виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків, відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, і зобов`язатися за необхідності доставляти його до органу досудового розслідування та суду на першу про те вимогу.

Враховуючи вищевикладене та те, що наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, аналогічні тим у яких підозрюється, виникла необхідність застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити, оскільки вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень /злочинів, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 186 КК України, а також є ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого. Просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 . Зобов`язується не вчиняти нових злочинів, з`являтись до слідчого за першою вимогою, ухилятися від слідства та суду також не буде.

Вислухавши прокурора, підозрюваного, слідчий суддя враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя, суд, як це зазначено у ст. 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється;

3) вік та стан здоров`я;

4) міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію;

7) майновий стан;

8) наявність судимостей;

9) дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Як вбачається з наданих копій матеріалів, а саме з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинені кримінальні правопорушення з правовою кваліфікацією за ч.4 ст. 185 КК України внесені до ЄРДР 23.07.2024, 10.08.2024, 16.08.2024, 25.08.2024, за ч. 4 ст. 186 КК України - 29.08.2024 та за ч.1 ст. 357 КК України 30.10.2024 за № 0000941.

22 жовтня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень /злочинів/, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 186 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 є підозрюваним у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України та у вчинені кримінального проступнку, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України.

При вирішенні питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру.

Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема: протоколами огляду місця події; протоколами допитів потерпілих; протоколами допитів свідків та протоколами оглядів предметів, в ході яких були оглянуті речові докази.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень /злочинів/.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

Так, у клопотанні слідчим заявлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та суду та ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органів досудового розслідування та/або суду) об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 5-ти до 8-ми років, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

На обґрунтування ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, слідчим у клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не став та знову повторно, умисно, вчинив корисливі злочини. Крім того, на даний час у Нікопольському міськрайонному суді Дніпропетровської області триває розгляд кримінального провадження, у якому ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину проти власності. Зазначене свідчить про його схильність до вчинення нових злочинів. Крім того, ОСОБА_5 не має постійного джерела доходу, ніде не працює, не одружений та не має дітей чи інших утриманців, що свідчить про відсутність у підозрюваного будь-яких стримуючих факторів від вчинення нових злочинів. А тому, ОСОБА_5 залишаючись на свободі може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення та усвідомлюючи неминучість покарання у виді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, яке є суспільним інтересом.З огляду на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних, корисливих злочинів, існування даного ризику не виключається.

Зазначена позиція не суперечить принципу презумпції невинуватості, оскільки мова йде про ймовірну можливість особи вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, а не про звинувачення особи у вчиненні кримінальних правопорушень.

Отже, на думку слідчого судді, прокурором доведено наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Вказаний ризик на даному етапі досудового розслідування існує.

Слідчий суддя враховує, що інкриміновані ОСОБА_5 злочини належать до категорії тяжких та кримінального проступку, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7-ми до 10-ти років; доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 даних кримінальних правопорушень; доведення існування ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; вчинення іншого кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та законних джерел доходів, не одружений, на утриманні нікого не має, на даний час в провадженні Нікопольського міськрайонного суду суду Дніпропетровської області перебувають кримінальні провадження за вчинення аналогічних корисних злочинів, що, на переконання слідчого судді, дає певну характеристику особі підозрюваного. Зважаючи на вищевикладені обставини у сукупності, слідчий суддя переконаний, що стороною обвинувачення доведено необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти встановленим під час судового розгляду ризикам.

Так, особисте зобов`язання не зможе перешкодити можливості переховування підозрюваним; вчинення ним іншого кримінального правопорушення. Жодних звернень щодо передачі ОСОБА_5 на поруки не надходило. Домашній арешт щодо ОСОБА_5 застосувати також недоцільно, оскільки у підозрюваного немає родичів, які б змогли належним чином контролювати його поведінку та гарантувати виконання підозрюваним умов домашнього арешту.

Отже з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень /злочинів/, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри та існування ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також дані про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. За таких обставин, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Зважаючи на відомі обставини кримінального провадження, на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя приходить до висновку про доведеність обставин, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою.

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України передбачає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні та беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 не працює, не одружений, на утриманні нікого не має, вважає необхідним та достатнім встановлення застави згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України в мінімальному розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 151 400 грн.

При цьому, слідчий суддя вважає, що такий розмір застави здатен достатньою мірою забезпечити дієвість цього кримінального провадження,

Альтернативний запобіжний захід у виді застави у зазначеному розмірі буде достатнім стимулюючим фактором, який би підозрюваний або інша особа (заставодавець) боялася б втратити внаслідок невиконання процесуальних обов`язків.

Крім того, в порядку ч. 5 ст. 194 КПК України, при визначенні альтернативного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у зв`язку із встановленням ризиків перешкоджання кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду в провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- не відлучатися з м. Нікополь, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду в провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.

Такі обов`язки за своїм характером не будуть занадто обтяжливими для ОСОБА_5 і здатні запобігти реалізації встановлених вище слідчим суддею ризиків.

При цьому, слідчий суддя вважає за необхідне відзначити, що відповідно до положень статті 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.07.2024 за №0000941 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

У задоволенні клопотання підозрюваного - відмовити.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання під вартою встановити шістдесят днів, тобто ухвала діє до 06 січня 2025 р.

Одночасно визначити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в сумі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) грн. для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею у даній ухвалі, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави та зобов`язаний виконувати наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду в провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- не відлучатися з м. Нікополь, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду в провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі нез`явлення його за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин або неповідомлення ним про причини своєї неявки або порушення ним обов`язків, покладених на нього цією ухвалою, застава звертається у дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1