Номер провадження: 11-кп/813/2443/24
Справа № 502/1875/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу Кілійського районного суду Одеської області від 10.10.2024 року у кримінальному провадженні №0000384 від 22.04.2016 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петропавлівка Городищенського району Черкаської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

встановив:

Оскарженою ухвалою клопотання прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_7 задоволено та кримінальне провадження №0000384 від 22.04.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України закрито на підставі п.5 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Згідно ухвали суду, в провадженні Кілійського районного суду Одеської області знаходились матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України.

Прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_7 надав до місцевого суду клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Членами сім`ї або близькими родичами обвинуваченого клопотання про непогодження із закриттям кримінального провадження до суду першої інстанції подано не було.

Суд першої інстанції, посилаючись на п.5 ч.1, ч.7, п.2 ч.10 ст. 284 КПК України, прийняв рішення про задоволення клопотання та закриття кримінального провадження.

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу змінити у вступній частині, доповнивши її відомостями про номер кримінального провадження - 0000384 від 22.04.2016 року; даними про рік, місяць, день і місце народження та місце проживання обвинуваченого - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Петропавлівка Городищенського району Одеської області, проживаючого до смерті за адресою: АДРЕСА_2 .

В іншій частині прокурор просить ухвалу суду залишити без змін.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор посилається на невідповідність оскаржуваної ухвали вимогам ст.372 КПК України, оскільки у вступній частині ухвали суду не вказані відомості про номер кримінального провадження та анкетні дані обвинуваченого, що може порушити презумпцію невинуватості, закріплену в ст.62 Конституції України по відношенні до осіб з аналогічним прізвищем, ім`ям та по-батькові.

Іншими особами, які мають право на апеляційне оскарження, ухвала суду першої інстанції в даному кримінальному провадженні не оскаржена.

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання апеляційного суду не з`явилась.

Відповідно до положень ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний розгляд проведено без участі потерпілої, оскільки її участь під час розгляду апеляційної скарги прокурора не є необов`язковою, а сама потерпіла не зверталась до апеляційного суду з клопотанням про бажання приймати участь в розгляді справи особисто.

Апеляційний суд вважає, що подальше відкладення розгляду справи не відповідатиме положенням ст.28 КПК щодо розумних строків кримінального провадження.

При цьому, колегія суддів вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженого судового рішення, апеляційним судом були створені всі умови для реалізації права учасників процесу на доступ до правосуддя.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Заслухавши суддю-доповідача; думку прокурора ОСОБА_6 , який частково підтримав апеляційну скаргу, зазначивши, що мотивувальна частина ухвали також не містить зазначення фактичних обставин справи, просив скасувати ухвалу та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції; перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України (дала - КПК), вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційних скарг

Згідно вимог ст.370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною 6 ст.371 КПК передбачено, що усі судові рішення викладаються письмово у паперовій та електронній формах.

Статтею 372 КПК передбачено, що ухвала, що викладається окремим документом, складається з:

1) вступної частини із зазначенням: дати і місця її постановлення; назви та складу суду, секретаря судового засідання; найменування (номера) кримінального провадження; прізвища, ім`я і по батькові підозрюваного, обвинуваченого, року, місяця і дня його народження, місця народження і місця проживання; закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа; сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження;

2) мотивувальної частини із зазначенням: суті питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався;

3) резолютивної частини із зазначенням: висновків суду; строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження.

Зазначених вимог кримінального процесуального закону під час судового розгляду та постановленні ухвали відносно ОСОБА_8 місцевий суд не дотримався, що відповідно до положень п.3 ч.1 ст.409 КПК, тягне за собою скасування ухвали.

Так, у вступній частині оскарженої ухвали судом не зазначені відомості про: номер кримінального провадження - 00000384 від 22.04.2016 року; рік, місяць, день народження, місце народження, місце проживання обвинуваченого ОСОБА_8 , не зважаючи на те, що вказані відомості містяться в обвинувальному акті.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про те, шо не зазначення судом в ухвалі важливих ідентифікуючих особу особистих даних може порушити презумпцію невинуватості, закріплену в ст.62 Конституції України по відношенню до осіб з аналогічним прізвищем, ім`ям та по-батькові.

Крім того, в мотивувальній частині ухвали судом не зазначено фактичні обставини справи, в якому ОСОБА_10 висунуто обвинувачення за ч.3 ст. 185 КК України.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду за змістом та формою не відповідає вимогам ст.ст.370, 372 КПК та загальним засадам кримінального провадження, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Зазначене порушення кримінального процесуального закону, унеможливило ухвалення законного та обґрунтованого судового рішення, а тому з урахуванням положень ст.ст. 2, 7, 9, 412, 415 КПК, апеляційний суд визнає його істотним та таким, що тягне за собою скасування ухвали та призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Визнаючи доводи апеляційної скарги прокурора слушними, одночасно колегія суддів не вбачає підстав для задоволення скарги прокурора про зміну ухвали суду за алгоритмом запропонованим стороною обвинувачення, оскільки таке рішення потребує внесення в оскаржену ухвалу фактично відсутньої в неї вступної частини, а також доповнення мотивувальної частини ухвали місцевого суду в спосіб, який не відповідає приписам положень ст.ст.372, 419 КПК. Однак слушність доводів апеляційної скарги прокурора слугує підставою для часткового задоволення скарги та скасування ухвали, з призначенням нового розгляду кримінального провадження в місцевому суді.

Пунктом 6 ч.1 ст.407 КПК передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до п.3 ч.1 ст.409 КПК, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

При цьому, колегія суддів враховує положення ч.1 ст.412 КПК, відповідно до яких істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Водночас згідно положень п.1 ч.1 ст.415 КПК суд апеляційною інстанції скасовує ухвалу і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другою статті 412 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає за необхідне застосовувати загальні засади кримінального провадження, а саме верховенство права.

Відповідно ст.8 КПК кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями і застосовується цей принцип з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Колегія суддів враховує положення ч.1 ст.9 КПК, відповідно до яких, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, тобто суд під час розгляду кримінального провадження повинен дотримуватися законності.

В той же час, у відповідності до положень ч.6 ст.9 КПК, у випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Тобто, значення загальних засад кримінального провадження, як норм вищого ступеня нормативності, є підґрунтям для тлумачення норм кримінального процесуального права та подолання прогалин у правовому регулюванні кримінальних процесуальних правовідносин.

Таким чином, оскільки судом першої інстанції при розгляді справи були порушені загальні засади кримінального провадження, а саме законність, ухвала суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, зі стадії підготовного провадження.

Під час нового розгляду, суду першої інстанції, неухильно дотримуючись вимог КПК України, необхідно звернути увагу на встановлені під час апеляційного розгляду та зазначені в ухвалі суду факти порушення вимог кримінального процесуального закону, провести судове провадження у відповідності до вимог КПК та прийняти за його результатами законне і обґрунтоване рішення, яке буде відповідати вимогам закону та забезпечить неухильне виконання положень ст.ст. 2, 7 КПК.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Ухвалу Кілійського районного суду Одеської області від 10.10.2024 року у кримінальному провадженні №0000384 від 22.04.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України - скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження №0000384 від 22.04.2016 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, в суді першої інстанції, зі стадії підготовчого провадження, в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4