Справа № 203/4618/24
Провадження № 1-кс/0203/2659/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому засіданні в м. Дніпро скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 07.12.2023 року представник військової частини НОМЕР_2 поштою направив до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, повідомлення № 275 від 06 грудня 2023 року про вчинення військовослужбовцем ОСОБА_4 , який був відряджений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України. Станом на день подачі скарги повідомлення залишилось не розглянутим, а відомості за його повідомленням до ЄРДР не внесеними. У зв`язку з викладеним скаржник просить:

-визнати дії уповноваженої службової особи Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, які полягають у невнесенні відомостей до ЄРДР про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, - неправомірними;

-зобов`язати уповноважену службову особу Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення за заявою (повідомленням) військової частини НОМЕР_1 від 06.12.2023, щодо самовільного залишення військової частини військовослужбовцем ОСОБА_4 .

В судове засідання скаржник не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 07 грудня 2023 року представник військової частини НОМЕР_2 поштою направив до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, повідомлення № 275 від 06 грудня 2023 року про вчинення військовослужбовцем ОСОБА_4 , який був відряджений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 , кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

На підтвердження факту направлення на адресу Територіального управління ДБР у м. Полтаві повідомлення про вчинення кримінального правопорушення засобами поштового зв`язку скаржник надав суду копії накладної про відправлення від 07.12.2023 року та фіскального чеку від 07.12.2023 року.

Суд зазначає, що згідно з пунктами 5, 18 частини 1 статті 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності; слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до частини 1 статті 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік, визначені частиною 5 статті 214 КПК України, відповідно до положень якої, до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Відповідно до пункту 1 розділу 2 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого Наказом Генерального прокурора України 30.06.2020 року № 298, до Реєстру вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

При цьому, виходячи зі змісту статті 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення наділені слідчий, прокурор.

Відповідно до частин 4, 5 статті 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, в тому числі про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Аналіз викладених вище положень чинного законодавства України вказує, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні, а вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.

Підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення з огляду на їх зміст має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого приймає рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові ККС ВС у справі № 556/450/18 (провадження №51-4229км20) від 30.09.2021 року.

Згідно з положеннями статті 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Аналіз викладеного вище та встановлених обставин за скаргою вказує, що уповноважений слідчий Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, зобов`язаний був у встановлений КПК України строк прийняти рішення щодо внесення відомостей до ЄРДР в порядку, визначеному статтею 214 КПК України, за заявою скаржника від 06.12.2023. Однак, станом на момент судового розгляду скарги суду не було надано доказів внесення слідчим відомостей до ЄРДР та розгляду заяви скаржника від 06.12.2023.

При цьому в силу вимог ст. 307 КПК України, враховуючи, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування ухвала слідчого судді може бути, зокрема, про зобов`язання вчинити певну дію, вимога заявника про визнання неправомірною бездіяльності слідчого щодо невнесення до ЄРДР відомостей за заявою заявника, задоволенню не підлягає, та охоплюється вимогою про зобов`язання слідчого внести відомості до ЄРДР за заявою заявника від 06.12.2023. Оскільки оцінку факту невнесення відомостей до ЄРДР суд надає у ході вирішення наявності чи відсутності правових підстав для задоволення вимоги заявника про зобов`язання слідчого вчинити певні дії.

Тому слідчий суддя дійшов висновку, що, з урахуванням вимог статті 307 КПК України, скарга в частині вимог про зобов`язання уповноваженого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, внести відомості про кримінальне правопорушення підлягає задоволенню, а у задоволенні іншої частини вимог скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 214, 303-306, 307, 369, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Скаргу представника військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленням про вчинення кримінального правопорушення від 06.12.2023 - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноваженого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за повідомленням представника військової частини НОМЕР_2 за №275 від 06.12.2023.

У задоволенні іншої частини вимог скарги - відмовити.

Ухвала набуває чинності з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року № 4-р(ІІ)/2020.

Слідчий суддя ОСОБА_1