справа №176/2386/15-к
провадження №1-кп/176/2/24
В И Р О К

Іменем України

28 жовтня 2024 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, неодруженого, неповнолітніх (малолітніх) дітей на утриманні не маючого, не маючого інвалідності, не військовозобов`язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неоднаразово судимого:

1) вироком Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 01 червня 2013 року за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки та звільненого від відбування покарання, на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням на іспитовий строк 1 рік 6 місяців та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України;

2) вироком Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 18 липня 2013 року за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 1 місяць, звільнений 02 грудня 2015 року по відбуттю строку покарання;

3) вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська від 10 квітня 2017 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, звільнений 03 березня 2018 року по відбуттю строку покарання;

4) вироком Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 23 січня 2019 року за ч. 2 ст. 345 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

5) вироком Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 19 серпня 2019 року за ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 7 місяців, звільнений 13 квітня 2020 року по відбуттю строку покарання;

6) вироком Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 14 квітня 2022 року за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 грудня 2014 року за №0001532,-

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи засудженим 18.07.2013 р. Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч.ч. 1, 2 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, відбуваючи з 04.09.2013 р. покарання в Жовтоводській виправній колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№26) (далі по тексту - ЖВК-26), розташованій по АДРЕСА_2 , на шлях виправлення та перевиховання не став і знову вчинив умисне кримінальне правопорушення.

Так, засуджений ОСОБА_4 , відбуваючи з 04.09.2013 р. покарання в ЖВК-26, систематично порушував встановлений режим відбування покарання, не виконував законних вимог представників адміністрації ЖВК-26, на виховні заходи адміністрації ЖВК-26 не реагував, за що станом на 23.12.2014 р. до засудженого ОСОБА_4 адміністрацією ЖВК-26 застосовано 56 стягнень, з яких 7 стягнень у вигляді попереджень, 27 стягнень у вигляді доган, 10 стягнення у вигляді суворих доган, 10 стягнень у вигляді поміщення до дисциплінарного ізолятору, 2 стягнення у вигляді переведення до приміщення камерного типу, з яких одне строком на 3 місяці в період з 10.01.2014 р. до 10.04.2014 р.

10.01.2014 р. за порушення засудженим ОСОБА_4 норм, які визначають порядок і умови відбування покарання в установах виконання покарань, що виразилося у намаганні 06.01.2014 р. засудженим ОСОБА_4 зробити отвір у стіні камери № 6 в бік камери № 7 ДІЗО ЖВК-26, на підставі постанови в.о. начальника ЖВК-26 майора внутрішньої служби ОСОБА_7 від 10.01.2014 р. засуджений ОСОБА_4 переведений до приміщення камерного типу (далі по тексту ПКТ) ЖВК-26 строком на 3 місяці, звідки звільнений 26.05.2014 р.

Згідно наказу начальника ЖВК-26 № 135 від 24.05.2014 р. засуджений ОСОБА_4 переведений для подальшого відбування покарання із відділення СПС № 7 до відділення СПС № 2 ЖВК-26.

27.05.2014 р. о 05 год. 15 хв. молодші інспектори відділу нагляду і безпеки ЖВК-26 прапорщик внутрішньої служби ОСОБА_8 та молодший сержант внутрішньої служби ОСОБА_9 , перевіряючи наявність на закріпленій за відділенням СПС №2 ЖВК-26 території чергових, виявили відсутність на ній засудженого ОСОБА_4 , якого застали сплячим на своєму спальному місці в приміщенні відділення СПС №2 ЖВК-26. Розбудивши засудженого ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 висунули останньому вимогу приступити до прибирання закріпленої за відділенням СПС №2 ЖВК-26 території згідно графіку чергувань, на що засуджений ОСОБА_4 відповів категоричною відмовою.

Після цього ОСОБА_10 про вказаний факт сповістив начальнику відділення СПС № 2 ЖВК-26 лейтенанту внутрішньої служби ОСОБА_11 , який 27.05.2014 р. приблизно о 05 год. 25 хв. прибув до приміщення відділення СПС № 2 ЖВК-26, в якому в присутності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 висунув засудженому ОСОБА_4 законну вимогу, а саме приступити до прибирання закріпленої за відділенням СПС № 2 ЖВК-26 території згідно затвердженого графіку чергувань, показавши засудженому ОСОБА_4 вказаний графік, на що засуджений ОСОБА_4 відповів категоричною відмовою.

Після цього начальник відділення СПС № 2 ЖВК-26 лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_11 в присутності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 роз`яснив засудженому ОСОБА_4 його обов`язки, передбачені ст. 107 Кримінально-виконавчого кодексу України та ст. 29 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань № 275 від 25.12.2003 р., щодо дотримання норм, які визначають порядок і умови відбування покарання в установах виконання покарань, утримання в чистоті і порядку приміщень, виконання встановлених законодавством вимог персоналу установи виконання покарань та знову висунув засудженому ОСОБА_4 вимогу приступити до прибирання закріпленої за відділенням СПС № 2 ЖВК-26 території, на що засуджений ОСОБА_4 знову відповів категоричною відмовою.

Після цього начальник відділення СПС № 2 ЖВК-26 лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_11 в присутності ОСОБА_10 та ОСОБА_9 роз`яснив засудженому ОСОБА_4 зміст ст. 391 КК України та попередив його про кримінальну відповідальність, передбачену вказаною статтею, однак засуджений ОСОБА_4 , порушуючи вимоги п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 107 Кримінально-виконавчого кодексу України та п.п. 2.12.2., 2.3 п. 29 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань № 275 від 25.12.2003 р., продовжуючи свої злочинні дії, ігноруючи законну вимогу начальника відділення СПС № 2 ЖВК-26 лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_11 , знову умисно категорично відмовився прибирати закріплену за приміщенням відділення СПС № 2 ЖВК-26 територію, тобто умисно злісно не виконав законні вимоги представника адміністрації ЖВК-26, хоча мав задовільний стан здоров`я, був одягнений за сезоном, забезпеченим необхідним для прибирання інвентарем, тобто міг виконати вищевказані законні вимоги представника адміністрації ЖВК-26.

Крім того, 05.11.2014 р. о 06 год. 05 хв. молодші інспектори відділу нагляду і безпеки ЖВК-26 прапорщик внутрішньої служби ОСОБА_12 та молодший сержант внутрішньої служби ОСОБА_9 , знаходячись на центральній алеї біля приміщення відділення СПС № 2 ЖВК-26 та перевіряючи наявність засуджених вказаного відділення в строю з метою слідування до їдальні, встановили відсутність в строю засудженого ОСОБА_4 , який зі слів старшого днювального відділення СПС № 2 ЖВК-26 засудженого ОСОБА_13 знаходився в приміщенні відділення СПС № 2 ЖВК-26 на своєму спальному місці.

Після цього ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та засуджений ОСОБА_13 направилися до приміщення відділення СПС №2 ЖВК-26, в якому на своєму спальному місці знаходився засуджений ОСОБА_4 , якому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в присутності засудженого ОСОБА_13 висунули вимогу вийти зі спального приміщення відділення СПС № 2 ЖВК-26 на шикування для слідування до їдальні на сніданок згідно розпорядку дня, на що засуджений ОСОБА_4 відповів категоричною відмовою.

Після цього ОСОБА_12 про вказаний факт сповістив начальнику відділення СПС № 2 ЖВК-26 лейтенанту внутрішньої служби ОСОБА_11 , який 05.11.2014 р. приблизно о 06 год. 15 хв. прибув до приміщення відділення СПС №2 ЖВК-26., в якому в присутності ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та засудженого ОСОБА_13 висунув засудженому ОСОБА_4 законну вимогу, а саме вийти зі спального приміщення відділення СПС № 2 ЖВК-26 на шикування для слідування до їдальні на сніданок згідно розпорядку дня, на що засуджений ОСОБА_4 відповів категоричною відмовою.

Після цього начальник відділення СПС № 2 ЖВК-26 лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_11 в присутності ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та засудженого ОСОБА_13 роз`яснив засудженому ОСОБА_4 його обов`язки, передбачені ст. 107 Кримінально-виконавчого кодексу України та ст. 29 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань № 275 від 25.12.2003 р., щодо дотримання норм, які визначають порядок і умови відбування покарання, розпорядок дня установи виконання покарань, виконання встановлених законодавством вимог персоналу установи виконання покарань та знову висунув ОСОБА_4 вимогу вийти зі спального приміщення відділення СПС № 2 ЖВК-26 на шикування для слідування до їдальні на сніданок згідно розпорядку дня, на що засуджений ОСОБА_4 відповів категоричною відмовою.

Після цього начальник відділення СПС № 2 ЖВК-26 лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_11 в присутності ОСОБА_12 , ОСОБА_14 та засудженого ОСОБА_13 роз`яснив засудженому ОСОБА_4 зміст ст. 391 КК України та попередив його про кримінальну відповідальність, передбачену вказаною статтею, однак засуджений ОСОБА_4 , порушуючи вимоги п. 1, 3 ч. З ст. 107 Кримінально-виконавчого кодексу України та п.п. 2.1., 2.3 п. 29 Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань № 275 від 25.12.2003 р., продовжуючи свої злочинні дії, ігноруючи законну вимогу начальника відділення СПС № 2 ЖВК-26 лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_11 , знову умисно категорично відмовився вийти зі спального приміщення відділення СПС № 2 ЖВК-26 на шикування для слідування до їдальні на сніданок згідно розпорядку дня, тобто умисно злісно не виконав законні вимоги представника адміністрації ЖВК-26, хоча мав задовільний стан здоров`я та був одягнений за сезоном, тобто міг виконати вищевказані законні вимоги представника адміністрації ЖВК-26.

Таким чином ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст. 391 КК України, за ознаками: «Злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу».

Розглядаючи кримінальне провадження в рамках висунутого обвинувачення, суд повно, всебічно, об`єктивно, безпосередньо дослідив всі докази надані учасниками кримінального провадження, допитав потерпілого, свідка та, дотримуючись принципів законності, гласності, змагальності, приходить до таких висновків.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі та щиро розкаявся у вчиненому. При цьому показав, що дійсно у період часу з 2013 по 2014 роки відбував покарання в ЖВК-26, де порушував порядок відбування покарання за обставин викладених в обвинувальному акті.

Крім того визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , вина останнього в інкримінованому кримінальному правопорушенні повністю підтверджуються показами допитаних в судовому засіданні свідків та дослідженими письмовими доказами.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду пояснив, що працює на посаді молодшого інспектора відділу нагляду і безпеки ЖВК-26, де у період з 2013 по 2014 роки обвинувачений ОСОБА_4 відбував покарання у виді позбавлення волі. При цьому свідок вказав, що у період відбування покарання в ЖВК-26 обвинувачений ОСОБА_4 систематично виявляв злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань. Зазначене порушення виражалося в тому, що після ранкового підйому ОСОБА_4 в категоричній формі відмовлявся приступати до робіт з прибирання території, згідно встановлено графіку прибирання території, з яким останній був ознайомлений та зобов`язаний був виконувати.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що працює на посаді начальника відділення ЖВК-26. При цьому свідок вказав, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше відбував покарання у ЖВК-26. У період відбування покарання ОСОБА_4 зарекомендував себе з негативної сторони, мав значну кількість стягнень за порушення режиму відбування покарання, що виражались в злісній непокорі законним вимогам адміністрації установи виконання покарань. Свідок зазначив, що у 2014 році обвинувачений у категоричній формі відмовлявся виконувати обов`язки чергового з прибирання побутових приміщень відділення, хоча був ознайомлений з графіком чергувань. Причини своєї відмови приступати до прибирання території відділення ОСОБА_4 не повідомляв. Також обвинувачений допускав неодноразові порушення розпорядку дня для засуджених, зокрема, не з`являвся для шикування на ранкову та вечірню перевірки.

Від допиту інших раніше заявлених свідків сторона обвинувачення відмовилась.

Також в судовому засіданні досліджені письмові докази долучені до матеріалів судового провадження стороною обвинувачення.

Згідно рапортів працівників ЖВК-26 від 09.01.2024, 09.01.2014 р. о 07 годині 10 хвилин був затриманий засуджений ОСОБА_4 , 1994 року народження, який зробив отвір в стіні до камери №7 ДІЗО, шляхом зриву розчину бетону при попередньому цементуванні, для між камерного зв`язку (том 3 а.с.п. 4, 5).

Згідно висновку оперуповноваженого ОСОБА_15 ЖВК-26 капітана внутрішньої служби ОСОБА_16 від 10.01.2014 року, на підставі ст. 132 КВК України, за порушення вимог п. 29 ПВР України, засудженого ОСОБА_4 притягнуто до дисциплінарної відповідальності (том 3 а.с.п. 9).

Згідно протоколу засідання профілактичної комісії ЖВК-26 від 10.01.2024 прийнято рішення про переведення засудженого ОСОБА_4 до приміщення камерного типу строком на 3 місяці (том 3 а.с.п. 10).

Згідно постанови в.о. начальника установи начальника арештного дому Жовтоводської виправної колоні (№26) майора внутрішньої служби ОСОБА_7 , на підставі ст.. 132 КВК України, засудженого ОСОБА_4 переведено в приміщення камерного типу строком на три місяці (том 3 а.с.п. 11).

Із розписки засудженого ОСОБА_4 від 16.01.2014 вбачається, що останній був ознайомлений з порядком та умовами тримання засуджених в ПКТ, правом на повідомлення про накладення стягнення близьких родичів та адвоката, порядком оскарження накладеного стягнення, згідно п. 88 Правил внутрішнього розпорядку установ відбування покарань (том 3 а.с.п. 13).

Згідно витягу з протоколу засідання Ради колективу відділення №2 від 27.05.2014, начальник відділення №2 ОСОБА_11 та засуджені відділення №2 в кількості шести чоловік прийняли рішення клопотати перед адміністрацією ЖВК-26 про покарання засудженого ОСОБА_4 в дисциплінарному порядку, правами начальника установи (том 3 а.с.п. 14).

Із рапортів молодшого сержанта внутрішньої служби ОСОБА_9 та прапорщика внутрішньої служби ОСОБА_8 від 27.05.2024 року вбачається, що 27 травня 2014 року о 05 годині 15 хвилин під час перевірки наявність на закріпленій за відділенням СПС №2 ЖВК-26 території чергових, виявили відсутність на ній засудженого ОСОБА_4 , якого застали сплячим на своєму спальному місці в приміщенні відділення СПС №2 ЖВК-26 (том 3 а.с.п. 15, 16).

Згідно акту від 27.05.2014 року, ОСОБА_4 в категоричній формі відмовився надавати письмові пояснення за фактом невиходу на прибирання території (том 3 а.с.п. 18).

Згідно рапорту начальнику відділення СПС № 2 ЖВК-26 лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_11 від 27.05.2014 року, засуджений ОСОБА_4 , будучи черговим, після проведення з ним бесіди профілактично-виховного характеру та роз`яснення наслідків, передбачених ст. 391 КК України, повторно та в категоричній формі відмовився приступати до прибирання закріпленої території відділення СПС № 2 (том 3 а.с.п. 19).

Згідно висновку начальнику відділення СПС № 2 ЖВК-26 лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_11 від 27.05.2014 року, на підставі ст. 132 КВК України, за порушення вимог п. 107 ПВР України, засудженого ОСОБА_4 притягнуто до дисциплінарної відповідальності (том 3 а.с.п. 21).

Із графіку чергувань засуджених відділення №2 на травень 2014 року вбачається, що ОСОБА_4 згідно даного графіку був черговим 27 травня 2014 року (том 3 а.с.п. 22).

Із рапортів працівників ЖВК-26 від 06.11.2014 року вбачається, що 06 листопада 2014 року о 15 годині 30 хвилин, під час проведення адміністративної комісії щодо призначення адміністративно-дисциплінарного покарання, засуджений ОСОБА_4 прибув на комісію в неналежному для засуджених вигляді (неголений, без нагрудного знаку, розхристаний верхній одяг) та в категоричній формі відмовився представитися. На зроблене засудженому ОСОБА_4 зауваження привести зовнішній вигляд в належній стан останній відреагував неадекватно, грубо розмахував руками, вживав нецензурні слова, виказував невдоволення щодо умов режиму утримання в установі (том 3 а.с.п. 26, 27).

Згідно витягу з протоколу засідання Ради колективу відділення №2 від 05.11.2014, начальник відділення №2 ОСОБА_11 та засуджені відділення №2 в кількості шести чоловік прийняли рішення клопотати перед адміністрацією ЖВК-26 про покарання засудженого ОСОБА_4 в дисциплінарному порядку, правами начальника установи (том 3 а.с.п. 29).

Із рапортів працівників ЖВК-26 ОСОБА_14 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 від 05.11.2014 року вбачається, що 05 листопада 2014 року о 06 годині 05 хвилин засуджений ОСОБА_4 не прибув на шикування для слідування до їдальні на сніданок згідно розкладу дня. Після перевірки приміщення відділення №2 ОСОБА_4 був виявлений у своєму спальному місці. На вимогу працівників ЖВК-26 прослідувати на шикування ОСОБА_4 відповів категорично відмовою. Після роз`яснення засудженому ОСОБА_4 положень ст. 107 КВК України та п. 29 ПВР, а також наслідки, передбачені ст. 391 КК України, було останньому повторно запропоновано прослідувати до їдальні на що останній знову відповів відмовою (том 3 а.с.п. 30, 31, 32).

Згідно висновку начальнику відділення СПС № 2 ЖВК-26 лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_11 від 06.11.2014 року, на підставі ст. 132 КВК України, за порушення вимог ст. 107 КВК України, п. 29 ПВР України, засудженого ОСОБА_4 притягнуто до дисциплінарної відповідальності (том 3 а.с.п. 34).

Згідно висновку начальнику відділення СПС № 2 ЖВК-26 лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_11 від 06.11.2014 року, на підставі ст. 132 КВК України, за порушення вимог ст. 107 КВК України, п. 29 ПВР України, засудженого ОСОБА_4 притягнуто до дисциплінарної відповідальності (том 3 а.с.п. 36).

Згідно постанови начальника установи полковника внутрішньої служби ОСОБА_17 від 05.11.2014 року, засудженого ОСОБА_4 поміщено в ДІЗО строком на десять діб, без виводу на роботу (том 3 а.с.п. 37).

Згідно протоколу засідання профілактичної комісії ЖВК-26 від 16.11.2024 прийнято рішення про переведення засудженого ОСОБА_4 до приміщення камерного типу строком на два місяці (том 3 а.с.п. 38).

Згідно висновку начальнику відділення СПС № 2 ЖВК-26 лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_11 від 16.11.2014 року, на підставі ст. 132 КВК України, за порушення вимог ст. 107 КВК України, п. 29 ПВР України, засудженого ОСОБА_4 притягнуто до дисциплінарної відповідальності (том 3 а.с.п. 39).

Згідно постанови начальника установи полковника внутрішньої служби ОСОБА_17 від 16.11.2014 року, засудженого ОСОБА_4 переведено в приміщення камерного типу строком на два місяці (том 3 а.с.п. 40).

За вказаних обставин, суд вважає, що у судовому засіданні знайшла своє підтвердження і є повністю доведеною винність ОСОБА_4 у вчиненні висунутого йому обвинувачення.

У зв`язку з чим суд, кваліфікує дії ОСОБА_4 за ст. 391 КК України, як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

Дане рішення приймається згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», який застосовується Європейським судом з прав людини (рішення «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року).

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, згідно із вимогами статей 50 та 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, данні про особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покараннята виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди визначаючи ступінь тяжкості скоєного злочину, зобов`язанні виходити з класифікації злочинів, а також з особливостей конкретного злочину та обставин його скоєння (форма вини, мотив, спосіб скоєння, кількість епізодів, характер та ступінь тяжкості наслідків та інше).

Згідно ст. 2 Конвенції "Про захист прав людини та основоположних свобод", право кожного громадянина на життя охороняється законом. Відповідно до ст. ст. 3, 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Судом враховується практика рішень Європейського суду з прав людини. Так, в справі «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року, зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, який на момент його вчинення класифікувався як злочин середньої тяжкості, а також особу обвинуваченого, який у період відбування покарання у виді позбавлення волі мав негативну характеристику, на диспансерному обліку лікаря-нарколога не перебуває, з 2001 року перебуває на обліку у лікаря-психіатра з діагнозом «Розлад особистості та поведінки».

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №428-К від 07.08.2024, ОСОБА_4 виявляв раніше і виявляє на теперішній час емоційно нестійкий розлад особистості. Психічні і поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів.

При цьому згідно висновку експерта ОСОБА_4 у період часу, до якого відноситься інкриміновані йому діяння, міг та в теперішній час може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними.

Таким чином, експерт приходить до висновку, що ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру не потребує (том 5 а.с.п. 228-230).

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд вважає рецидив кримінального правопорушення.

За таких обставин, враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, наявність обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд дійшов висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст. 391 КК України із застосування положень ч. 4 ст. 70 КК України.

Вказаний вид покарання, за глибоким переконанням суду, є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та відповідатиме цілям покарання.

Достатніх підстав для застосування статті 69 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження не застосовувався.

Судові витрати за провадженням відсутні.

Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлено.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за даним вироком більш суворим призначеним за вироком Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 14 квітня 2022 року визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня набрання даним вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_18