05 серпня 2024 року Єдиний унікальний № 501/2514/24 Провадження № 1-кп/501/218/24
УХВАЛА

Іменем України

закриття підготовчого засідання та призначення справи до судового розгляду

01 серпня 2024 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 секретаря судових засідань - ОСОБА_2

номер справи 501/2226/24 провадження 1-кп/501/207/24

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що надійшов 10 червня 2024 року від Одеської обласної прокуратури, номер кримінального провадження № 0000228 внесеного до ЄРДР від 14 лютого 2024 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та громадянина Республіки Киргистан, маючого середню освіту, одруженого на утриманні маючого малолітню дітину ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та громадянина Республіки Киргистан, маючого середню освіту, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дітину 25 сіяня 2022 року народження , офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України,-

участь у справі приймали: прокурор - ОСОБА_5 ,

захисник - ОСОБА_6 ,

перекладач - ОСОБА_7

обвинувачені в РВКЗ - ОСОБА_3 , ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад обставин клопотання.

10 червня 2024 року до Іллічівського міського суду Одеської області від Одеської обласної прокуратури надійшли матеріали кримінального провадження за обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України, із затвердженим обвинувальним актом.

Кримінальне провадження призначено до підготовчого судового засідання.

У підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити судове засідання на підставі обвинувального акту, заявивши про відсутність перешкод, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 Кримінального процесуального кодексу України, в тому числі, про відсутність підстав про закриття провадження, повернення обвинувального акту прокурору та направлення його відповідному суду для визначення підсудності.

Також, 01 серпня 2024 року в підготовчому судовому засіданні прокурором ОСОБА_5 підтримано наявне в матеріалах справи клопотання про продовження запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання зазначено, що громадянини Республіки Киргистан ОСОБА_3 та ОСОБА_8 обвинувачуються у наступному.

У зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними, зокрема, Указом Президента України від 05 лютого 2024 року № 49/2024, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 лютого 2024 року № 3564-IX) продовження строку дії воєнного стану в Україні з 05:30 год. 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та у невстановленої в ході досудового розслідування особи (матеріали відносно, якої виділено в окреме провадження), у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці виник спільний злочинний умисел спрямований на незаконне збагачення шляхом заволодіння чужим майном насильницьким способом, тобто шляхом вчинення розбійного нападу.

З метою реалізації зазначеного умислу, ОСОБА_3 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та невстановленою в ході досудового розслідування особи (матеріали відносно, якої виділено в окреме провадження), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбою), за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло, в умовах воєнного, за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_3 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 та невстановленою в ході досудового розслідування особи (матеріали відносно, якої виділено в окреме провадження), обрали об`єктом вчинення свого злочину ОСОБА_11 та його родину, які проживають за адресою: АДРЕСА_3 .

Діючи з метою реалізації раніше визначеного плану, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 14 лютого 2024 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 та ОСОБА_8 та невстановлена в ході досудового розслідування особа (матеріали відносно, якої виділено в окреме провадження), розпочали підготовку до розбійного нападу.

У подальшому, з метою реалізації раніше визначеного плану, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_3 придбав стартовий автоматичний пістолет «Molgora cal.mm.8» виробництва Республіки Італія, а ОСОБА_8 та невстановлена в ході досудового розслідування особа (матеріали відносно, якої виділено в окреме провадження), придбали хомути у кількості 19 штук, липку стрічку типу «скотч» та ніж.

Крім того, з метою конспірації, щоб не бути викритими під час вчинення злочину сторонніми особами, ОСОБА_3 та ОСОБА_8 та невстановлена в ході досудового розслідування особа (матеріали відносно, якої виділено в окреме провадження), придбали господарські рукавиці та балаклави.

У подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, без розриву у часі, перебуваючи на подвір`ї домоволодіння під АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_3 , маючи при собі стартовий автоматичний пістолет «Molgora cal.mm.8» виробництва Республіки Італія, а ОСОБА_8 у кількості 19 штук, липку стрічку типу «скотч» та ніж, проникли до вказаного будинки через вхідні двері, з метою заволодіння цінним майном, в тому числі грошовими коштами, родини ОСОБА_12 , а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , шляхом придушення їх волі та застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я, де відразу були затримані працівниками поліції, а їх протиправні дії було припинено, а невстановлена в ході досудового розслідування особа (матеріали відносно, якої виділено в окреме провадження), яка в цей час перебувала на подвір`ї вказаного домоволодіння, з місця скоєння злочину втекла.

Стороною обвинувачення дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України - за кваліфікуючими ознаками: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло, в умовах воєнного стану.

Крім того дії ОСОБА_3 також кваліфіковано за ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України - за кваліфікуючою ознакою: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), за попередньою змовою групою осіб, особою, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникненням у житло, в умовах воєнного стану; незаконне придбання, носіння та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України:

?п. 1 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України так ОСОБА_3 та ОСОБА_8 можуть переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, що підтверджується тим, що вони є іноземцями, громадянами Республіки Киргистан, можуть безперешкодно покинути територію України;

?п. 2 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, що на думку сторони обвинувачення підтверджується тим, що , що свідки та потерпілі в кримінальному провадженні ще не допитувалися в суді;

?п. 3 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України незаконно впливати на свідків та потерпілих в цьому кримінальному провадженні, що на думку сторони обвинувачення підтверджується, що свідки та потерпілі в кримінальному провадженні ще не допитувалися в суді;

?п. 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України можуть вчинити нове кримінальне правопорушення, що на думку сторони обвинувачення підтверджується тим, що, відносно них на розгляді Овідіопольського районного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000282 за ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України.

Більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належного виконання обвинуваченим обов`язків та запобігти зазначеним ризикам, тому вважає доцільним продовжити запобіжний захід строком на 60 діб без визначення застави.

Позиція учасників судового процесу.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про продовження запобіжних заходів підтримав та прохав його задовольнити з підстав зазначених в них.

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_8 та їх захисник заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав відсутності ризиків, на наявності яких наполягав прокурор, просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, у вигляді особистого зобов`язання або визначення розміру застави.

Суд вислухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні до клопотань докази вирішує наступне.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Враховуючи викладене, а також те, що в ході підготовчого судового засідання не було встановлено підстав для закриття чи призупинення провадження, повернення обвинувального акту прокурору чи направлення його до відповідного суду для визначення підсудності, суд вважає необхідним призначити судовий розгляд на підставі зазначеного обвинувального акту, який проводити у відкритому судовому засіданні у залі суду з викликом сторін кримінального провадження.

Згідно із ч. 3 ст. 315 Кримінального процесуального кодексу України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно до частини першої статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Положення статті 197 Кримінального процесуального кодексу України передбачають, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання, а також те, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Стаття 199 Кримінального процесуального кодексу України встановлює порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до статті 199 Кримінального процесуального кодексу України, розглядаючи клопотання про продовження строків тримання під вартою, слідчий суддя повинен з`ясувати конкретні причини тривалого тримання особи під вартою чи не допущено безпідставне тривале розслідування, інші обставини, що свідчать про невиправдано тривале тримання під вартою, чи не з`явилися причини, що дозволяють скасувати тримання під вартою та застосувати альтернативний запобіжний захід.

Суд вважає, що у судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, які не зменшилися, та які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть вчинити дії, передбачені частинами першою, другою, третьої, п`ятої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно з вимогами пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Кримінального процесуального кодексу України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 липня 2011 року, Суд зазначив (п. 175 справи), що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

За даними матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України, та щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України.

Обставини здійснення кожним з обвинувачених конкретних дій та доведеність їх винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості потребують перевірки і оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується і з правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує і превентивний характер такого запобіжного заходу, тяжкість кримінальних правопорушень, участь кожного з обвинувачених щодо їх вчинення, наявність соціальних зв`язків у обвинувачуваних та характеризуючі їх особу, дані стан здоров`я, те що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, зважає на те, що під час досудового слідства встановлено, а в судовому засіданні підтверджено наявність ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, що докази та обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави суду вважати, що для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведені у судовому засіданні, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків і є співмірним та доцільним за для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

При цьому обрання інших запобіжних заходів також є неможливим в силу наступних обставин.

Обрання запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, на думку суду, в даному випадку буде неефективним з огляду на те, що істотною відмінністю цього запобіжного заходу від особистого зобов`язання є те, що реалізація особистої поруки передбачає менше обмеження прав і свобод обвинувачуваних, ніж інші запобіжні заходи, зокрема, особисте зобов`язання, яке також, як вважає суд, в даному конкретному випадку не спроможне забезпечити досягнення цілей у кримінальному провадженні та нівелювати наявні ризики.

Крім того, до органу досудового розслідування та суду не надходило заяв від жодних осіб про те, що вони поручаються за виконання обвинуваченими покладених на них обов`язків відповідно до статті 194 Кримінального процесуального кодексу України і зобов`язуються, за необхідності, доставити його до суду на першу про те вимогу.

Застосування ж запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту також не гарантуватиме виконання покладених на обвинувачуваних обов`язків, оскільки обвинувачені є громадянами іншої країни, не мають постійного місця проживання, усвідомлюючи про неминучість покарання за вчинення кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі, незважаючи на покладені на них обов`язки, можуть покинути місце свого проживання з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Розглядаючи можливість застосування до обвинувачених будь-якого альтернативного запобіжного заходу, суд зазначає, що наразі «достатніми» та «належними» підставами тримання обвинувачених під вартою є не лише очікування суду, а дотримання балансу між можливими наслідками їх звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку, повністю виправдовує подальше утримання обвинувачених під вартою.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що обмеження обвинувачених права на свободу в даному випадку є виправданим, наявність ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, у такому їх ступені, який є підставою для продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даній стадії судового провадження та неможливості застосувати більш м`який запобіжний захід, суд вважає доцільним продовжити строк тримання під вартою кожному з обвинувачених та відмовити стороні захисту в задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу.

З врахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу обвинувачуваних, в силу характеру кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_3 , та ОСОБА_8 для забезпечення належного виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З урахуванням наведеного застава судом не визначається.

Висновок суду.

Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку суддя доходить висновку, про необхідність призначення справи до судового розгляду, також те що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави суду вважати про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, у зв`язку з чим обвинуваченим слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196 197, 205, 206, 309, 315, 372 Кримінального процесуального кодексу України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні, що надійшов 10 червня 2024 року від Одеської обласної прокуратури, номер кримінального провадження № 0000228 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 14 лютого 2024 року відносно: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України на 13 серпня 2024 року о 12:30 години.

Судовий розгляд здійснювати одноособово,у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати учасників судового процесу.

Клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури про продовження запобіжного заходу вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та громадянина Республіки Киргистан, маючого середню освіту, одруженого на утриманні маючого малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 29 вересня 2024 року включно.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та громадянина Республіки Киргистан, маючого середню освіту, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_4 , офіційно не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 29 вересня 2024 року включно.

Розмір застави не визначати.

Повний текст ухвали проголошено 5 серпня 2024 року о 12.00 годині.

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий