Справа № 756/2440/24
Номер провадження № 1-кп/756/1040/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2024 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 6 Оболонського районного суду міста Києва кримінальне провадження, внесене 07.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003461, у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, офіційно не працевлаштованої, маючої на триманні малолітніх дітей: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з середньою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчинені злочинів, передбачених ч. 1, 2 ст. 263 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 у невстановлений в ході досудового розслідування день та час, перебуваючи в невстановленому в ході досудового розслідування місці, не маючи передбаченого законом дозволу, з метою незаконного придбання, носіння, зберігання боєприпасів, виявила макет масо-габаритного самозарядного карабіну Симонова «СКС», № НОМЕР_1 , калібру 7,62х39 мм 1953 року виготовлення, який до вогнепальної зброї не належить, споряджений шістьма патронами, які належать до боєприпасів та є мисливськими проміжними патронами калібру 7,62х39 мм, виготовлені промисловим способом, які ОСОБА_6 вирішила залишити собі, тим самим придбала без передбаченого законом дозволу. З метою подальшого зберігання, у невстановлений в ході досудового розслідування час ОСОБА_6 перевезла зазначені боєприпаси за адресою власного проживання, а саме: АДРЕСА_1 , де почала зберігати їх без передбаченого законом дозволу.

06.10.20023 близько о 23:00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою власного мешкання, взяла раніше придбані нею макет масо-габаритного самозарядного карабіну Симонова «СКС», споряджений зазначеними шістьма патронами, з метою демонстрації зазначених предметів своїм знайомим, без передбаченого законом дозволу винесла бойові припаси на вулицю за адресою: м. Київ, вул. Йорданська, 17 А , де останню того ж дня, о 23:40 год. було затримано у порядку ст. 208 КПК України, виявлено та вилучено вказані предмети.

Отже, ОСОБА_6 учинила злочин, передбачений ч. 1 ст. 263 КК України, а саме придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Крім того, ОСОБА_6 , в невстановлений в ході досудового розслідування день та час, перебуваючи в невстановленому в ході досудового розслідування місці, не маючи передбаченого законом дозволу, виявила на землі макет масо-габаритного самозарядного карабіну Симонова «СКС», № НОМЕР_1 , калібру 7,62х39 мм 1953 року виготовлення, який до вогнепальної зброї не належить, споряджений багнетом мод. 2 7,62-мм самозарядного карабіна системи Симонова зр.1945 р. (СКС-45) (СРСР), який відноситься до короткоклинкової холодної зброї колючої дії, виготовлений заводським способом, який ОСОБА_6 вирішила залишити собі, після чого в невстановлений в ході досудового розслідування час, без передбаченого законом дозволу принесла за адресою власного проживання, а саме: АДРЕСА_1 .

06.10.20023 близько о 23:00 год. ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою власного мешкання, взяла раніше придбані нею макет масо-габаритного самозарядного карабіну Симонова «СКС», , споряджений зазначеним багнетом та з метою демонстрації зазначених предметів своїм знайомим, без передбаченого законом дозволу винесла холодну зброю на вулицю за адресою: м. Київ, вул. Йорданська, 17 А , де останню того ж дня, о 23 годині 40 хвилин було затримано у порядку ст. 208 КПК України, виявлено та вилучено вказані предмети.

Отже, ОСОБА_6 учинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 263 КК України, носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 визнала повністю свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1, 2 ст. 263 КК України, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, вона їх у повному обсязі підтверджує та пояснила, що перебувала на службі в ЗСУ, наразі звільнена, доглядає дитину. Під час проходження служби найшла зазначену зброю, перевезла додому, де зберігала, дозвільних документів не мала. 06.10.2023 разом зі знайомими вийшли в парк, куди згодом вона винесла зброю, щоб показати їм. Хтось викликав поліцію, її затримали, зброю вилучили. У вчиненому щиро кається, засуджує свою поведінку, просить надати шанс виправитися.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що достеменно було встановлено, що інкриміновані протиправні діяння вчинені обвинуваченою, тому просить суд визнати ОСОБА_6 винуватою та призначити покарання за ч.1 ст. 263 КУ України позбавлення волі строком на 3 роки, за ч. 1 ст. 263 КК України позбавлення волі строком на 1 рік, відповідно до ст. 70 КК України - шляхом поглинення остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки зі звільненням від її відбуття з випробувальним строком на 1 рік, відповідно до положень ст.75 КК України.

Так, у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 у повному обсязі визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачена ОСОБА_6 правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви і в суду щодо добровільності позиції обвинуваченого. При цьому суд роз`яснив обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку останній буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювались.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особистість обвинуваченої, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу та ч. 2 ст. 263 КК України, а саме , носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачена ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні інкримінованих злочинів визнала повністю, у вчиненому кається, засудила свою протиправну поведінку. На думку суду, визнання винуватості обвинуваченим та його щире каяття не пов`язане саме з бажанням отримати мінімальне покарання, а також наявності беззаперечних доказів учинення злочину в справі. Бо саме обвинувачена просив суд не дослідувати докази через повне та беззаперечне визнання винуватості. Аналогічну позицію було висловлено прокурором у судовому засіданні. У зв`язку з чим, на думку суду, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття.

При цьому обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, на думку суду, відсутні.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

Отже, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд, на підставі ст. 65 КК України, ураховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, яка має зареєстроване місце проживання, має на утриманні малолітніх дітей - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання.

При цьому в судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченої відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому статей 69, 69-1 КК України, не встановлено.

Отже, обираючи вид та строк покарання обвинуваченій ОСОБА_6 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відноситься до нетяжких (ч.2 ст.263 КК України), тяжких (ч. 1 ст.263 КК України), відповідно до ст. 12 КК України, їх вид, суспільну небезпечність, а отже покарання слід призначити за ч.1 ст. 263 КК України -у виді позбавлення волі строком на 3 роки, за ч.2 ст.263 КК України - у виді позбавлення волі на 1 рік. На підставі ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, але зі звільненням від її відбуття на підставі ст. 75 КК України, тобто з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченого запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу, суд не вбачає підстав відповідно до ст. 377 КПК України для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертиз, підлягають стягненню з ОСОБА_6 на користь держави.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Питання про скасування арешту майна слід вирішити в порядку ст. 174 КПК України.

Керуючись статтями 7, 96-1, 100, 124, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.2 ст.263 КК України та призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 263 КК України - в виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки;

- за ч. 2 ст. 263 КК України - в виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 покарання в виді позбавлення волі строком на 3(три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, установивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 1, пункту 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- виконувати заходи, передбачені апробаційною програмою.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили, не обирати.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19-/111-23/54028-БЛ від 07.10.2023 у сумі 956 грн 00 коп., № СЕ-19/111-23/56530-БЛ у сумі 1912 грн. 00 коп., № СЕ-19/111-23/56556-ХЗ від 24.10.2023 у сумі 1434 грн. 00 коп., № СЕ-19/111-23/56539-ХЗ від 23.10.2023- у сумі 1912 грн. 00 коп., №СЕ-19/111/23/57000-БЛ від 26.10.2023 у сумі 1912 грн. 00 коп., №СЕ-19/111-23/56524-БЛ від 06.11.2024 стягнути з ОСОБА_6 на користь держави.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 18.10.2032 на чотири патрони калібру 7,62х39, два патрони калібру 7,62х39, та знищити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 23.10.2023 на два ножі, шість предметів схожих на патрони з надписом RIO POYAC 12/70; один патрон з надписом МІКАGE 34672 11/0, та знищити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва від 23.10.2023 на предмет схожий на дробовик з маркуванням Remington 870 Tactacal, серійний номер НОМЕР_2, що перебуває камері схову Оболонського УП ГУНП в м.Києві, передавши до Сектору контролю з обігу зброї Оболонського УП ГУНП в м.Києві, з метою подальшого вирішення питання повернення його власнику.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376, 615 КПК України.

Суддя ОСОБА_1