Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/6609/24
Провадження № 1-кп/644/775/24
17.09.2024
УХВАЛА

Іменем України

17 вересня 2024 року.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , яка здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000509 від 14.07.2015 за ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 365 КК України про закриття кримінального провадження в зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності;

ВСТАНОВИВ:

08.08.2024 до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0000509 від 14.07.2015 за ч.2 ст.127, ч. 2 ст. 365 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримала та просила задовольнити.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання та додатки до нього, суд приходить до такого висновку.

Згідно п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України суд закриває провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п. 5-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України.

Харківською обласною прокуратурою здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000509 від 14.07.2015 за ч.2 ст.127, ч. 2 ст. 365 КК України, яке розпочато Харківською обласною прокуратурою 14.07.2015 на виконання рішення ЄСПЛ від 11.02.2016 у справі «Поміляйко проти України», за заявою № 60426/11, за фактом порушення вимог ст. З Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), у зв`язку із підданням заявниці катуванню та непроведениям органами влади ефективного розслідування за даним фактом. За результатами аналізу рішення ЄСПЛ та матеріалів провадження, 02.06.2021 до ЄРДР внесено відомості за № 0000250 про додаткову правову кваліфікацію злочину за ч. 2 ст. 127 КК України. Постановою прокурора від 10.06.2021 кримінальні провадження № 0000250 від 02.06.2021 та № 0000509 від 14.07.2015 об`єднані в одне провадження, якому присвоєно № 0000509. Досудове розслідування кримінального провадження проводилося другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві.

Так, Європейським судом з прав людини 11 травня 2016 року прийнято рішення у справі «Поміляйко проти України» за заявою № 60426/11), яку 13 липня 2011 року подала до Суду проти України на підставі статті 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) громадянка України пані ОСОБА_5 (далі - заявниця), та постановлено, зокрема, що заявницю було піддано катуванням у порушення статті 3 Конвенції, було порушення статті 3 Конвенції у зв`язку з непроведенням ефективного розслідування тверджень заявниці стосовно катування її працівниками міліції.

У зазначеному рішенні Європейського суду з прав людини Суд відзначив, що заявниця подала небезпідставну скаргу на те, що її було піддано жорстокому поводженню, забороненому статтею 3 Конвенції. Отже, органи влади були зобов`язані розслідувати цей факт відповідно до зазначених вище стандартів ефективності. Суд зазначив, що органи прокуратури було повідомлено про жорстоке поводження із заявницею негайно після її звільнення. Спочатку слідство проводилося відділом міліції, в якому працювали працівники міліції, що, як стверджувалося, жорстоко поводилися із заявницею. Отже, не можна вважати, що таке слідство супроводжувалося гарантіями незалежності та безсторонності (див. рішення у справі "Савіцький проти України" (Savitskyy v. Ukraine), заява № 38773/05, п. 103, від 26 липня 2012 року). Суд також зауважив, що подальше розслідування кримінальної справи, порушеної органами прокуратури щодо причетних працівників міліції, неодноразово закривалось та відновлювалось. У той час як усі докази у матеріалах справи підтверджували твердження заявниці про жорстоке поводження, органи прокуратури дійшли висновку про відсутність складу злочину у діях працівників міліції, не обґрунтувавши цей висновок жодними аргументами. Не було здійснено жодних спроб пояснити походження тілесних ушкоджень у заявниці.

Хід досудового розслідування, який визнано Європейським судом неефективним проводився таким чином:

10 листопада 2008 року заявниця подала скаргу на жорстоке з нею поводження до прокуратури Орджонікідзевського району м. Харкова (далі - районна прокуратура). ОСОБА_6 подала подібну скаргу.

18 листопада 2008 року райвідділ міліції відмовився порушувати кримінальну справу на підставі відомостей, наданих адміністрацією лікарні.

12 грудня 2008 року районна прокуратура порушила кримінальну справу щодо працівників міліції за підозрою у перевищенні службових повноважень, яке супроводжувалося насильством, болісними і такими, що ображають особистість потерпілого, діями. Внаслідок цього 16 грудня 2008 року прокурор також скасував постанову від 18 листопада 2008 року.

15 січня 2009 року слідчий вилучив штани, в які заявниця була одягнена 8 листопада 2008 року. Судово-імунологічна експертиза виявила на них сліди її сечі.

З 27 листопада 2008 року по 26 січня 2009 року проводилася судово-медична експертиза з метою встановлення ушкоджень заявниці та їхнього характеру. Зазначена експертиза ґрунтувалась на записах з медичної картки заявниці, а також на результатах її обстеження. Експерт вважав встановленим, що на час госпіталізації заявниця мала синці на обох руках, які було завдано тупими предметами за день чи три дні до того. Експерт зазначив, що більш точно встановити час завдання цих тілесних ушкоджень було неможливо. Що стосується забоїв м`яких тканин, експерт не вважав за необхідне врахувати цей діагноз як такий, що ґрунтувався на особистій думці лікаря, який обстежив заявницю. Діагностовані тим самим лікарем закрита черепно-мозкова травма та струс мозку вважалися експертом такими, що не підтверджуються достатньою мірою "клінічними даними". Насамкінець експерт зазначив, що заявниця страждає від астеноневротичного синдрому, але встановити його походження неможливо.

9 лютого 2009 року було проведено судово-почеркознавчу експертизу розписки заявниці на офіційному протоколі допиту від 8 листопада 2008 року. Експерт дійшов висновку, що при написанні цієї розписки заявниця перебувала у "незвичайному стані".

Того ж дня працівник ОСОБА_7 оскаржив постанову від 12 грудня 2008 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова (далі - районний суд).

24 лютого 2009 року районний суд залишив скаргу без задоволення. Проте 19 березня 2009 року апеляційний суд Харківської області (далі - апеляційний суд) скасував зазначене рішення та повернув справу до суду першої інстанції на новий розгляд.

З 3 березня по 2 квітня 2009 року проводилася ще одна судово-медична експертиза тілесних ушкоджень заявниці. Згідно з висновком експертизи у заявниці були виявлені численні крововиливи на руках, плечах та стегнах. Ці тілесні ушкодження могли бути завдані у час та за обставин, описаних нею. Через затримку перед проведенням першої судово-медичної експертизи видавалося неможливим дійти більш точних висновків.

22 квітня 2009 року районний суд скасував постанову слідчого прокуратури від 12 грудня 2008 року. 7 травня 2009 року це рішення було скасовано апеляційним судом.

5 червня 2009 року районний суд знову скасував постанову слідчого прокуратури від 12 грудня 2008 року. 25 червня 2009 року це рішення також було скасовано апеляційним судом.

18 листопада 2009 року заявниця та ОСОБА_8 з фотографій, пред`явлених їм, упізнали працівників міліції, які піддали їх жорстокому поводженню. Проте 4 лютого 2010 року слідчий закрив кримінальну справу щодо працівників міліції, посилаючись на відсутність складу злочину в їхніх діях. 30 вересня 2010 року районний суд залишив скаргу заявниці на постанову старшого слідчого прокуратури без задоволення. 15 листопада 2010 року апеляційний суд скасував постанову суду першої інстанції та повернув справу на новий розгляд. 21 грудня 2010 року районний суд задовольнив скаргу заявниці та скасував постанову слідчого від 4 лютого 2010 року. 13 січня 2011 року апеляційний суд залишив це рішення без змін.

У березні та у травні 2011 року заявниця подавала клопотання про надання їй відомостей про хід справи. Її клопотання було залишено без відповіді.

Після ухвалення Європейським судом з прав людини зазначеного вище рішення, у ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000509 від 14.07.2015 слідчим вжито усіх можливих заходів, спрямованих на встановлення потерпілих у кримінальному провадженні, можливих свідків та осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення щодо нього.

Щодо отримання свідчень потерпілих органом досудового розслідування було проведено такі процесуальні дії та отримана така інформація:

Допитана 19.12.2008, 08.01.2009 як потерпіла ОСОБА_9 повідомила, що 08.11.2008 прибула до Орджонікідзевського РВ для надання пояснень у кримінальній справі № 66080760 за фактом крадіжки з території ЗАТ «ХПЗ» за ч. З ст. 185 КК України. Того ж дня об 11.30 її було супроводжено оперуповноваженим СКР Орджонікідзевського РВ ХМУ ГУМВС в області ОСОБА_10 на 4-й поверх будівлі райвідділу, де з кабінету №56 вона почула жіночий крик. Після цього на неї наділи кайданки, ОСОБА_10 та ще двоє працівників міліції одягали поліетиленовий пакет на її голову, били по голові, в живіт, утримували за руки, не пускали в туалет, внаслідок чого вона втрачала свідомість та в неї відбулось неконтрольоване сечовипускання. Працівники міліції примушували її зізнатись у крадіжці комп`ютерної техніки з території ЗАТ «ХПЗ». Після цього о 18.15 ОСОБА_9 відвели до дізнавача ОСОБА_11 , яка допитала її. З кабінету дізнавача її забрав ОСОБА_10 , який знову відвів її до кабінету № 56, де її примусили написати розписку про те, що під час допиту до неї заходів фізичного та психічного впливу не застосовувалося. Близько 20:00 ОСОБА_9 вийшла з приміщення РВ та в присутності ОСОБА_10 в журналі обліку відвідувачів зробила запис про відсутність претензій до працівників міліції. 09.11.2008 з місця мешкання ОСОБА_9 викликала швидку медичну допомогу і була госпіталізована.

При цьому в ході досудового розслідування факт утримання ОСОБА_9 в приміщенні Орджонікідзевського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області понад 9 годин, окрім показів потерпілої, на знайшов свого підтвердження іншими доказами, оскільки записи у книзі обліку відвідувачів Орджонікідзевського РВ ХМУ УМВС України в Харківській області щодо тривалості її перебування відсутні, а також цей факт заперечують в своїх показах працівники міліції.

Допитана 12.01.2009, 18.11.2009 як потерпіла ОСОБА_12 повідомила, що 08.11.2008 близько 10.00 вона прибула до Орджонікідзевського РВ, оперуповноважений ОСОБА_10 провів її до службового кабінету, в якому, крім ОСОБА_10 , знаходились ще двоє працівників міліції, які завели її руки за спину та надягли наручники, били по голові, надягали на голову поліетиленовий пакет, знущалися, внаслідок чого ОСОБА_12 втрачала свідомість, кричала. Від неї вимагали зізнатись у скоєнні крадіжки комп`ютерної техніки на ЗАТ «ХПЗ». Далі ОСОБА_12 відвели до дізнавача ОСОБА_11 , яка її допитала, звідки потім її забрав ОСОБА_10 , після чого її катували й примусили написати розписку про відсутність претензій до працівників міліції.

У подальшому в ході проведення досудового розслідування провести слідчі дії (зокрема повторні допити, одночасні допити, відтворення обстановки та обставин події тощо) з потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_12 не виявилось можливим, оскільки ОСОБА_9 та ОСОБА_12 виїхали за кордон, в Україні не перебувають. Органом досудового розслідування було одержано інформацію від 28.07.2021 № ІР/9939/21 /F06/18521 Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України, згідно з якою ОСОБА_9 отримала посвідчення на постійне проживання в Російській Федерації терміном до 18.07.2022 та зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Крім того, потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_12 виявили небажання співпрацювати зі слідством, прокурором та реалізовувати свої процесуальні права потерпілих через категоричну недовіру до правоохоронних органів, про що неодноразово заявляли.

Процесуальним керівником здійснювались виклики на телефонний номер ОСОБА_9 . Так, 23.06.2021, за допомогою месенджеру «Telegram» здійснені 3 виклики, однак ОСОБА_9 залишила зазначені дзвінки без відповіді. В подальшому, 24.06.2024 ОСОБА_9 надіслала повідомлення у вказаний месенджер, де зазначила, що дійсно перебуває на території іноземної держави та коли повернеться до України не знає. Відповідно до інформації ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.04.2024 № 19-23716/18/24 станом на 04.04.2024 ОСОБА_9 виїхала з території України 14.11.2019 через пункт пропуску Плетинівка та більше не поверталася. ОСОБА_12 за наявною інформацією перетинала державний кордон України декілька разів: з 08.07.2021 по 17.08.2021, з 10.03.2022 по 12.03.2022, з 05.10.2023 по 20.10.2023.

Таким чином, відповідна інформація підтверджує факт мешкання потерпілих за межами України та відсутність з їх боку бажання співпраці зі слідством.

З метою проведення слідчих та процесуальних дій з потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , обласною прокуратурою 10.06.2021, 30.06.2021 направлено запити компетентним органам рф та 22.06.2021 до Італійської Республіки про надання міжнародної правової допомоги щодо проведення процесуальних дій за участі потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

Наразі компетентними органами рф направлений запит по суті не виконано. Компетентними органами Італійської Республіки 04.10.2021 запитано додаткові дані для виконання запиту, які 10.11.2021 відповідно до вимог чинного міжнародного законодавства направлені своєчасно. Проте остаточних відомостей про виконання запиту по суті до цього час у не надійшло.

В ході досудового розслідування досліджено питання щодо отримання ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, які описані у рішенні ЄСПЛ. Так, відповідно до виписки Харківської міської клінічної лікарні швидкої невідкладної медичної допомоги ім. проф. А.І. Мещанинова від 09.11.2008 № 36604 у ОСОБА_9 виявлено закриту черепно-мозкову травму, струс мозку, забої м`яких тканин голови, верхньої та нижньої кінцівок, забої передньої черевної стінки, остеохондроз поперекового відділу хребта та астенічним синдромом. У вказаному медичному закладі потерпіла перебувала на лікуванні в період з 09.11.2008 до 27.11.2008. Згідно з актом судово-медичного обстеження ОСОБА_9 від 26.01.2009 № 1901-А/08, у останньої на момент госпіталізації виявлені синці в області обох передпліч, які утворилися, ймовірніше за все, від дії тупих твердих предметів та є легкими тілесними ушкодженнями. Стверджувати, що вони утворилися в період з 12.00 до 17.00 08.11.2008 не є можливим.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 02.04.2009 № 559-е у ОСОБА_9 мали місце численні синці на передній поверхні правого передпліччя, у верхній третині, на внутрішній поверхні лівого плеча в середній третині, на зовнішній поверхні лівого стегна в нижній третині, на внутрішній поверхні правого стегна в середній третині. За ступенем тяжкості - легкі тілесні ушкодження. Могли утворитися як в результаті прямого ударного впливу, так і в результаті тиску тупого твердого предмету, не виключено за 12- 24 дні до судово-медичного обстеження 27.11.2008 (тобто в період з 03.11.2008 до 15.11.2008). Не виключається можливості утворення ушкоджень і за обставин, вказаних ОСОБА_9 в ході відтворення обстановки і обставин події. При цьому діагноз ЗЧМТ, струс головного мозку, забій м`яких тканин голови, забій передньої черевної стінки не підтверджені об`єктивними судово- медичними даними.

До матеріалів провадження долучений висновок судово-медичної (імунологічної) експертизи від 27.01.2009 № 2-Ис/09, в якій зазначено, що на брюках, що належать ОСОБА_9 , виявлена сеча без домішку крові, походження якої від ОСОБА_9 неможна виключити. Слід також зазначити, що з моменту перебування потерпілої в приміщенні Орджонікідзевського РВ та до дати вилучення вище переліченого одягу ОСОБА_9 пройшло більш ніж два місяці, у зв`язку з чим не вбачається за можливе достеменно встановити дату виникнення сечі на брюках.

Згідно з висновком експертизи матеріалів, речовин і виробів № 700 від 30.01.2009 на поверхнях волосків хутра на нижньому краї правого рукава куртки потерпілої ОСОБА_12 наявні сліди заліза, встановити, для якого виду виробів, виготовлених із сплаву на основі заліза, характерні сліди заліза, не виявилось за можливе.

На поверхнях лівого рукава куртки потерпілої ОСОБА_12 та поверхнях обох рукавів піджака потерпілої ОСОБА_9 сліди заліза не виявлено. Також на поверхнях обох рукавів куртки потерпілої ОСОБА_12 та поверхнях обох рукавів піджака потерпілої ОСОБА_9 сліди нікелю не виявлено.

Відповідні висновки експертиз на думку прокурора спростовують застосування до потерпілих кайданок.

Згідно з актом судово-медичного обстеження ОСОБА_12 від 25.11.2008 будь-яких видимих тілесних ушкоджень у неї не встановлено.

Згідно з висновком судової-почеркознавчої та авторознавчої експертиз від 31.03.2009 № 1267/1311 рукописні записи в розписці на ім`я начальника Орджонікідзевського РВ, протоколі пояснення від імені ОСОБА_12 та ОСОБА_9 від 08.11.2008 виконані ними під впливом будь-яких факторів, що збивають, зокрема незвичайного стану того, хто писав.

За результатами проведеного 18.11.2009 психофізіологічного дослідження із застосуванням поліграфу встановлено, що показання, надані ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , не є в повному обсязі психологічно достовірними. Реакцій, які дозволили б припустити, що до ОСОБА_9 працівниками міліції застосовувалися заходи фізичного впливу, що носили характер тортур, отримано не було. Водночас є ймовірним, що працівники міліції, з метою схиляння ОСОБА_9 до дачі показань, застосовували психологічний вплив, залякували її. Не виключено, що ОСОБА_9 працівниками міліції було нанесено кілька (менше 5) ударів, поштовхів. Показання ОСОБА_12 щодо спричинення заходів фізичного впливу до неї не відповідають дійсності.

Щодо встановлення свідків події органом досудового розслідування було проведено такі процесуальні дії та отримана така інформація:

Допитані 12.01.2009, 13.01.2009, 16.01.2009, 29.01.2009, 13.12.2011, 22.12.2011, 10.06.2021, 24.06.2021, 27.08.2021 як свідки працівники ЗАТ «ХПЗ» ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_13 , ОСОБА_21 повідомили, що знають обставини події лише зі слів ОСОБА_9 та ОСОБА_12 про застосування до них фізичного та психічного насилля співробітниками Орджонікідзевського РВ. При допиті свідків зазначених працівників ЗАТ «ХПЗ» до жодного з них недозволені заходи фізичного чи психічного впливу співробітниками Орджонікідзевського РВ не застосовувались.

Допитані 13.01.2009, 21.12.2011, 14.06.2021 родичі ОСОБА_9 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , які у 2008 році проживали в одному приватному будинку з ОСОБА_9 повідомили, що про факт спричинення останній тілесних ушкоджень співробітниками Орджонікідзевського РВ їм відомо лише зі слів ОСОБА_9 .

Допитані як свідки 13.01.2009, 21.01.2009, 09.02.2009, 11.02.2009, 03.06.2011, 11.09.2009, 20.12.2011, 22.12.2011, 23.12.2011, 12.02.2012, 10.06.2021, 22.06.2021, 23.06.2021, 24.06.2021, 05.07.2021, 06.07.2021 родичі та знайомі ОСОБА_9 та ОСОБА_12 : ОСОБА_24 , ОСОБА_14 , ОСОБА_25 , ОСОБА_15 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 повідомили, що знають зі слів ОСОБА_9 та ОСОБА_12 про застосування до них фізичного та психічного насилля співробітниками Орджонікідзевського РВ, бачили на руках ОСОБА_9 синці та ссадна, у ОСОБА_12 видимих тілесних ушкоджень свідки не бачили; 03.09.2009 - ОСОБА_34 повідомила, що про застосування до ОСОБА_9 фізичного та психічного насилля співробітниками Орджонікідзевського РВ знає лише з її слів, тілесних ушкоджень у потерпілої не бачила.

Допитана 08.09.2009 як свідок лікар-нейрохірург ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_35 повідомила, що у період з 11.11.2008 по 28.11.2008 вона була лікуючим лікарем ОСОБА_9 . При первинному огляді у ОСОБА_9 встановлені забої на руках та плечі, у відділення нейрохірургії останню перевели за вказівкою завідувача відділення нейрохірургії. ОСОБА_9 отримала курс лікування на покращення роботи головного мозку та загального стану, психічний стан хворої був цілком допустимий. Свідок про застосування до ОСОБА_9 насильства працівниками Орджонікідзевського РВ знає лише зі слів потерпілої. При виписці з лікарні ОСОБА_9 влаштувала конфлікт, оскільки вона не бажала виписуватись з лікарні з огляду на те, що за її словами їй необхідно залишитись у лікарні не менше 21 дня, щоб отримати середню ступінь тяжкості тілесних ушкоджень. Однак лікарі їй у цьому відмовили, оскільки не було об`єктивних причин продовжувати стаціонарне лікування.

Щодо встановлення особи, яка вчинила відповідне кримінальне правопорушення органом досудового розслідування було проведено такі процесуальні дії та отримана така інформація:

Допитана 28.01.2009, 10.06.2021 як свідок дізнавач Орджонікідзевського РВ ОСОБА_11 , яка 08.11.2008 допитувала як свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , повідомила, що видимих тілесних ушкоджень у них не бачила, вони не скаржились на погане самопочуття чи дії співробітників міліції, давали показання вільно, їх стан був спокійний та врівноважений.

Допитаний 22.12.2011, 10.06.2021 як свідок колишній заступник начальника Орджонікідзевського РВ ОСОБА_36 повідомив, що 08.11.2008 спілкувався в приміщенні райвідділу з ОСОБА_9 з приводу вчиненої на підприємстві крадіжки, видимих тілесних ушкоджень у неї не бачив, вона не скаржилась на погане самопочуття чи дії співробітників міліції, спілкувалась вільно, її стан був спокійний та врівноважений.

Допитані 08.09.2009, 09.12.2011, 14.12.2011, 12.01.2012, 26.07.2021 як свідки оперуповноважені ОСОБА_37 , ОСОБА_38 та ОСОБА_39 заперечують застосування будь-якого фізичного чи психічного насилля до ОСОБА_9 та ОСОБА_12 в приміщенні Орджонікідзевського РВ.

Допитаний 07.09.2009 ОСОБА_40 закриття кримінальної справи на підставі ч. 2 ст. 6 КПК України (в редакції 1960 року) у зв`язку з відсутністю в діях працівників Орджонікідзевського РВ ознак складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КПК України. На цей час постанова від 31.05.2012 не оскаржена та є чинною.

Допитані 26.07.2021 за участю спеціаліста-поліграфолога як свідки ОСОБА_39 та ОСОБА_10 повідомили, що вони не пам`ятають деяких обставин, проте не скоювали ніяких протиправних дій. Під час допиту поводилися коректно, не допускали підвищення голосу або будь-яких інших проявів неповаги. Зі слів поліграфологів, у ОСОБА_41 не було реакцій на прямі питання щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 та ОСОБА_12 або вказані реакції були слабкі. Стосовно ОСОБА_10 спеціаліст- поліграфолог повідомив, що на питання про застосування фізичного впливу до ОСОБА_9 та ОСОБА_12 у свідка були реакції у вигляді зміни жестикуляції та зміни кольору шкіри обличчя. Поліграфологи за результатами допитів не складали будь-яких довідок та рекомендували направити протоколи допитів разом із відеозаписами допитів до експертної установи для проведення судово-психологічної експертизи.

Прокурором 06.08.2021 призначено та доручено експертам Національного наукового центру « ІНФОРМАЦІЯ_3 » проведення судово-психологічної експертизи за результатами проведених допитів свідків ОСОБА_41 та ОСОБА_10 .

Згідно з висновком судово-психологічної експертизи № 19767/30434 від 28.01.2022 зазначено, що виходячи з наданого для експертного аналізу матеріалу у поведінці ОСОБА_42 при проведенні з ним відтворення обстановки та обставин подій, пов`язаних безпосередньо із взаємодією з ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , у його вербальній та невербальній продукції мають місце особливості, що властиві для вибірковості подання свого викладу: неконкретність висловлень та зменшення їх змістовної інформативності, наявність пауз, формальна інтонація, що є властивим для психологічно захисної («закритої») комунікативної позиції та орієнтовно-настановної комунікативної поведінки. У поведінці ОСОБА_10 при проведенні з ним вищезазначеної слідчої дії наявні психологічні особливості, які дають підстави для визначення самостійної дачі ним показань у ході допиту від 26.07.2021 із застосуванням відеозйомки. Вказана ОСОБА_10 орієнтовно-настановна поведінка та психологічно захисна («закрита») комунікативна позиція є його довільною, самостійною комунікативною діяльністю у ході всього допиту.

Прокурором у провадженні 18.08.2021 в м. Києві проведено тимчасові доступи до даних операторів мобільного зв`язку щодо телефонних з`єднань 08.11.2008 абонентів за номерами телефонів ОСОБА_43 , ОСОБА_44 та ОСОБА_41 , водночас вказані дані не отримано через їх відсутність у зв`язку з закінченням встановленого трирічного строку зберігання цієї інформації. 09.06.2021 та 01.08.2024 отримано відповідь з Головного управління МВС України в Харківській області стосовно ОСОБА_43 , ОСОБА_10 та ОСОБА_45 .

Щодо осіб, на яких вказували заявниці, встановлено, що станом на цей час проходять службу в органах НП України ОСОБА_46 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (заступник начальника відділу поліції № 1 - начальник сектору кримінальної поліції Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області) та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (старший оперуповноважений СКП відділу поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області.).

Згідно з наказом від 06.11.2015 № 631 о/с старшого уповноваженого сектору КМСД Орджонікідзевського РВ ХМУ ГУ ОСОБА_47 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , звільнено з 06.11.2015 у запас Збройних Сил через скорочення штатів. Крім того, наказом МВС України від 05.07.2-18 № 869 о/с ОСОБА_43 позбавлено спеціального звання старшого начальницького складу «майор поліції».

Витребувано та долучено до матеріалів кримінального провадження наступні копії документів щодо ОСОБА_41 , ОСОБА_43 та ОСОБА_10 : послужний список; анкета-автобіографія; документи щодо останньої атестації; витяг про призначення на займану посаду станом на 08.11.2008 та про присвоєння спеціального звання, витяг про призначення на посаду в останнє; службову характеристику; витяг з наказу про звільнення з останньої посади та інші необхідні дані та інформація.

Встановлено відомості щодо місця реєстрації, фактичного мешкання ОСОБА_41 , ОСОБА_10 та ОСОБА_48 . Встановлена інформація щодо перебування на обліку у лікарів нарколога та психіатра ОСОБА_39 , ОСОБА_10 та ОСОБА_38 , а також перевірено останніх на предмет притягнення до кримінальної чи адміністративної відповідальності (витребувано відповідні довідки).

На підставі ухвал слідчого судді Харківського апеляційного суду від 08.07.2021 проведено негласні слідчі (розшукові) дії: аудіо-, відеоконтроль особи, проте фактичні відомості про кримінальні правопорушення встановлено не було.

Таким чином, під час проведення досудового розслідування осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, не встановлено та жодній особі про підозру не було повідомлено.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 127 та ч. 2 ст. 365 КК України, відповідно до положень ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули, зокрема, десять років - у разі вчинення тяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

У даному випадку, враховуючи обставини справи, те, що з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло понад 15 років, строки давності притягнення до кримінальної відповідальності у вказаному кримінальному провадженні закінчилися, суд дійшов висновку, що клопотання про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню.

Відповідно до п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Відповідно до ч.4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, ст. ст. 284, п. 2 ч. 3 ст. 314, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу протидії порушенням прав людини у правоохоронній та пенітенціарній сферах Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000509 від 14.07.2015 за ч.2 ст. 127 та ч. 2 ст. 365 КК України закрити на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_49