Справа № 526/3051/24
Провадження № 1-кп/526/387/2024
В И Р О К

іменем України

19 вересня 2024 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Полтава, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня спеціальна, військовослужбовця військової служби за контрактом, у військовому званні «старший сержант», головного сержанта НОМЕР_1 взводу охорони військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ), раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413 КК України,

встановив:

І. ДОВЕДЕНЕ ОБВИНУВАЧЕННЯ

10.01.2022 з ОСОБА_5 укладено контракт на проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового, сержантського і старшинського складу.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_3 № 387 (по стройовій частині) від 19.11.2023, сержанта ОСОБА_5 з 19.11.2023 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 , та призначено на посаду головного сержанта 1103 взводу охорони. Відповідно до приписів ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», на момент вчинення злочину, головний сержант ОСОБА_5 вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за контрактом.

Згідно з вимогами ст. ст. 17,65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком для громадян України; ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Указом Президента України 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджено Верховною Радою України, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 26.03.2022, строком на 30 діб.

Указом Президента України № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. 30 хв. 25 квітня строком на 30 діб.

Указом Президента України № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні , продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 год. ЗО хв. 25 травня строком на 90 діб.

Указом Президента України № 573/2022 від 12,08.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години ЗО хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №757/2022 від 15.11.2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №58/2023 від 06.02.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №254/2023 від 01.05.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години ЗО хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №451/2023 від 26.07.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №734/2023 від 06.11.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години ЗО хвилин 16 листопада 2023 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №49/2023 від 05.02.2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години ЗО хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

Указом Президента України №271/2024 від 06.05.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Будучи головним сержантом 1103 взводу охорони військової частини НОМЕР_3 , старший сержант ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 123, 124 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-ХІУ, ст.ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551- XIV, п.п. 4, 6 Розділу І, п. 2 розділу X «Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України», затвердженої наказом Міністра оборони України від 29 червня 2005 року №359, зобов`язаний додержуватись вимог Конституції України, Законів України, Статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів з питань, що регламентують проходження ним військової служби, не допускати вчинення злочинів, дбайливо використовувати військове майно, не допускати його втрати, знищення чи розкрадання, відповідати за збереження і правильну експлуатацію наданої йому у тимчасове службове користування і закріпленої за ним зброї та бойових припасів, не допускати ганебних вчинків, бути взірцем належної поведінки, виконуючи службові обов`язки, постійно мати зброю при собі, забезпечити належний порядок її охорони, обліку, зберігання і використання, який унеможливлював би втрати та крадіжки.

Згідно ст.ст. З, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та Законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі - Статут), необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців певні обов`язки, зокрема, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно.

Згідно ст. 16 Статуту, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно ст. 123 Статуту, головний сержант взводу (обслуги, заступник командира взводу) (далі - головний сержант взводу) в мирний і воєнний час відповідає за успішне виконання взводом завдань за призначенням, навчання і виховання військовослужбовців рядового і сержантського (старшинського) складу, їх військову дисципліну, охайний зовнішній вигляд, фізичну підготовку, правильне зберігання і експлуатацію озброєння, техніки та іншого майна взводу, внутрішній порядок у підрозділі, правильне несення служби військовослужбовцями рядового і сержантського (старшинського) складу в добовому наряді.

Відповідно до ст. 124 Статуту, головний сержант взводу зобов`язаний:

-підтримувати бойову готовність особового складу, озброєння та техніки взводу;

-стежити за правильним зберіганням і експлуатацією озброєння, техніки та іншого майна взводу, їх наявністю та утриманням у належному стані, за правильним припасуванням військовослужбовцями спорядження і екіпірування та його обслуговуванням, не менше ніж раз на тиждень особисто проводити їх огляд та перевірку наявності, виховувати в особового складу дбайливе ставлення до них;

-контролювати наявність озброєння і техніки протягом занять (навчань), виконання завдань за призначенням, доповідати командирові взводу щодо втрат серед особового складу, втрат та пошкодження озброєння і техніки, потреби в їх евакуації та поповненні (відновленні);

-перевіряти наявність особового складу та наявність, стан і комплектність озброєння, техніки, боєприпасів, навчально-тренувальних, імітаційних і бойових засобів, іншого майна після закінчення занять (навчань), виконання завдань за призначенням, організовувати технічне обслуговування озброєння і техніки, чищення зброї і шанцевого інструменту, поповнення боєприпасів та інших матеріально-технічних засобів.

Порядок організації обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї, боєприпасів у Збройних Силах України визначений Інструкцією про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 29.06.2005 №359 (надалі - Інструкція).

Так, відповідно до п. 2 розділу X «Особливості збереження стрілецької зброї, боєприпасів та ручних гранат під час ведення бойових дій, проведення антитерористичної операції» зазначеної Інструкції, військовослужбовці отриману стрілецьку зброю та боєприпаси повинні постійно тримати при собі.

У порушення вищевказаних нормативно-правових актів старший сержант ОСОБА_5 діючи зі злочинною самовпевненістю, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків став на злочинний шлях при наступних обставинах.

Так, 20.11.2023 за військовослужбовцем військової частини НОМЕР_3 головним сержантом 1103 взводу охорони ОСОБА_5 , закріплено особисту стрілецьку зброю - автомат АК-74 № НОМЕР_4 в комплекті з чотирма магазинами та штик-ножем, про що він розписався в книзі видачі зброї і боєприпасів та зроблено відповідний запис у його військовому квитку СО104631, а також видано боєкомплект до вказаного автомата - 120 набоїв 5.45 мм. з кулею ПС, за які він розписався у роздавальних відомостях.

У подальшому, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 від 23.04.2024 №116 старший сержант ОСОБА_5 з 27.04.2024 вважається таким, що вибув у відрядження для виконання спеціальних завдань у визначений район ( АДРЕСА_2 ).

Під час виконання бойового завдання по виявленню та знищенню БПЛА у складі мобільної вогневої групи Т-12 головним сержантом ПОЗ взводу роти охорони військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) старшим сержантом ОСОБА_5 у порушення вищевказаних нормативно-правових актів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, тобто діючи зі злочинною самовпевненістю, 08.05.2024 близько 03:00 год. між АДРЕСА_3 втратив ввірену йому для службового користування зброю та боєприпаси, а саме автомат АК-74 № НОМЕР_4 та 30 набоїв 5,45 мм з кулею ПС, внаслідок порушення правил їх зберігання, в умовах воєнного стану.

Вжитими пошуковими заходами командуванням військової частини НОМЕР_3 та визначеними відповідальними посадовими особами з числа зазначеної військової частини автомат АК-74 серійний номер № НОМЕР_4 та 30 набоїв 5,45 мм з кулею ПС, відшукати не вдалося.

Відповідно до відомості визначення залишкової вартості стрілецької зброї та боєприпасів, що рахується як втрачена старшим сержантом ОСОБА_5 за №437/38/41 від 01.06.2024, військової частини НОМЕР_3 , вартість автомату АК-74 № НОМЕР_4 - 1981 р.в. складає 2883,51 грн., ЗО шт. набоїв 5,45 мм з кулею ПС - 4,56 грн.. Отже, старшим сержантом ОСОБА_5 втрачено військового майна залишковою вартістю 2888,07 грн., чим завдано матеріального збитку військовій частині НОМЕР_3 на суму 28 880,07 грн.

Таким чином. ОСОБА_5 , своїм умисним діям вчинив втрату ввіреної для службового користування зброї та боєприпасів, внаслідок порушення правил їх зберігання, вчинене в умовах воєнного стану, тобто вчинив злочин, передбачений ч. З ст. 413 КК України.

ІІ. КВАЛІФІКАЦІЯ КРИМІНАЛЬНОГО ПРАВОПОРУШЕННЯ

Дії обвинуваченого кваліфікуються за ч.3 ст.413 КК України, як втрата ввірених для службового користування зброї, бойових припасів внаслідок порушення правил їх зберігання в умовах воєнного стану.

ІІІ. ДОКАЗИ НА ПІДТВЕРДЖЕННЯ ВСТАНОВЛЕНИХ ОБСТАВИН

Допитаний в ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтвердивши факт його скоєння за обставин, викладених вище, наголосивши на повній відповідності дій, вчинення яких йому інкримінується в обвинувальному акті, обставинам, за яких це відбувалося.

Оскільки обставини справи ніким з учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

ІV. МОТИВИ ПРИЗНАЧЕННЯ ПОКАРАННЯ

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься згідно ст.12 КК України до категорії нетяжких злочинів.

Крім того, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем служби характеризується позитивно.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування шкоди, завданої кримінальним праовпорушенням. Обставин, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання за вчинення кримінального правопорушення судом не встановлено.

Згідно ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання, а також прийняти до уваги те, що згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, тому з урахуванням даних про особу обвинуваченого, суд рахує за необхідне і достатнє призначити покарання у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк, визначений санкцією ч.3 ст.413 КК України. При цьому, суд, з урахуванням викладеного, вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 можливе без ізоляції його від суспільства, а тому приходить до висновку про звільнення його від відбування основного покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

V.МОТИВИ ІНШИХ РІШЕНЬ

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 не обирався та підстав для обрання такого до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним та призначити йому покарання за ч.3 ст.413 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Командиру військової частини НОМЕР_2 ( НОМЕР_3 ) здійснювати нагляд за військовослужбовцем ОСОБА_5 , а у разі його звільнення з військової служби, контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації.

У разі звільнення з військової служби, зобов`язати ОСОБА_5 у відповідності до п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України в період випробувального терміну періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок може бути оскаржено в Полтавський апеляційний суд через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1