Справа № 157/550/24
Провадження №1-кс/157/387/24
УХВАЛА

26 вересня 2024 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , вивчивши скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 , на постанову заступника начальника СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 24 вересня 2024 року про відмову у проведенні слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 лютого 2024 року за № 0000003 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149, частинами 2, 3 ст. 332 КК України,

встановив:

Представник підозрюваного ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 звернувся у суд із скаргою, в якій просить скасувати постанову заступника начальника СВ Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_4 від 24 вересня 2024 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 07 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149, ч. 2, ч. 3 ст. 332 КК України, про відмову в задоволенні клопотання, а також зобов`язати заступника начальника СВ Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_4 повторно розглянути його клопотання про проведення слідчої дії - пред`явлення особи до впізнання та прийняти обґрунтоване рішення за наслідком його повторного розгляду. Крім того, просить витребувати зі СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено 07 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149, ч. 2, ч. 3 ст. 332 КК України. В обґрунтування скарги зазначає, що ним 30 серпня 2024 року засобами електронного зв`язку на офіційну електронну адресу Камінь-Каширського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області () на ім`я слідчого у кримінальному провадженні ОСОБА_4 було направлено клопотання про проведення слідчої дії - пред`явлення особи до впізнання в порядку ст. 220 КПК України. Необхідність проведення цієї слідчої дії зумовлена можливістю отримання джерела фактичних даних, що можуть підтвердити невинуватість його клієнта за пред`явленим йому звинуваченням за ч. 2 ст. 149 КК України, оскільки ОСОБА_2 категорично заперечує особисте знайомство з ОСОБА_5 , а також факти їх зустрічей та передачі за його участі їй будь-яких грошових коштів, наполягаючи при цьому, що потерпіла його теж особисто не знає, відтак і не зможе впізнати. Окремо він наголошував, що у даному кримінальному провадженні наявною є можливість проведення особистого впізнання потерпілою особи, яка надавала їй відповідні вказівки, обіцянки та надалі грошові кошти, а також з огляду на те, що досудове розслідування ще не закінчене, його клієнт та ОСОБА_5 попередньо ніколи не зустрічались, однак надалі очевидним є факт їх майбутньої зустрічі у процесі розгляду справи в суді, після якої впізнання вже стане об`єктивно неможливим та недоцільним, захист певен у доцільності проведення цієї слідчої дії саме на даному етапі кримінального провадження та саме у форматі особистого впізнання, а не в порядку ч. 6 ст. 228 КПК України (за фотознімками). Утім, 04 вересня 2024 року він отримав від слідчого ОСОБА_4 постанову, якою в задоволенні його клопотання було відмовлено, оскільки потерпіла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , начебто детально показала, що особисто знає підозрюваних ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , адже неодноразово зустрічалась з ними у м. Володимир, при укладанні фіктивного шлюбу із ОСОБА_7 , що нібито вказує на той факт, що в необхідності пред`явлення потерпілій для впізнання підозрюваних немає будь-якої необхідності. Натомість таке обґрунтування оскаржуваної постанови є цілком неспроможним та спростовується долученою до скарги копією протоколу допиту потерпілої, відповідно до якого ОСОБА_5 дійсно вказувала, що вона бачила особу, котра привезла ОСОБА_8 , і що їй пізніше стало відомо, що ця особа - ОСОБА_2 . Однак жодних деталей з приводу того, за яких вона обставин дізналась, що до м. Володимир ОСОБА_8 привозив саме ОСОБА_2 , а не інша особа, потерпіла в ході її допиту не свідчила, не описувала зовнішності цієї людини та не повідомляла, від кого дізналась про її анкетні дані. Відтак доводи слідчого про начебто наявність детальних показань в цій частині ОСОБА_5 є хибними, а в матеріалах досудового розслідування відсутні відомості про попереднє знайомство його підзахисного з потерпілою. Більш того, у тому разі, якщо потерпіла дійсно, як вказує слідчий, особисто знає ОСОБА_2 , вона з легкістю зможе його впізнати. У тому ж разі, якщо вона впізнає іншу особу, у матеріалах досудового розслідування будуть міститись докази невинуватості його клієнта за пред`явленим йому звинуваченням за ч. 2 ст. 149 КК України та наявності факту надання потерпілою у кримінальному провадженні неправдивих свідчень або ж свідчень, котрі у відповідній їх частині можна ставити під обґрунтований сумнів. Наступне обґрунтування відмови слідчим у задоволенні його клопотання - начебто усне висловлення потерпілою небажання зустрічатись із підозрюваними. Однак і такий мотив відмови є цілком неспроможним при тому, що ця обставина жодним документом не зафіксована, а потерпіла з підозрюваними у будь-якому випадку матиме неодноразові зустрічі в ході судового розгляду цього кримінального провадження. Тобто, проведення слідчої дії, про яку просить сторона захисту, жодним чином не залежить від волі чи бажань ОСОБА_5 . За таких обставин ним 13 вересня 2024 року було подано скаргу до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України на вищевказану постанову з мотивів її невмотивованості та незаконності, а також з огляду на неспроможність доводів слідчого, покладених в основу відмови у задоволенні заявленого ним клопотання. Ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 20 вересня 2024 року у справі № 157/550/24 (провадження № 1-кс/157/375/24) подану ним скаргу задоволено, скасовано постанову заступника начальника СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 04 вересня 2024 року про відмову у проведенні у кримінальному провадженні слідчої дії - пред`явлення потерпілій ОСОБА_5 для впізнання осіб - підозрюваних ОСОБА_2 та ОСОБА_9 і за наслідками розгляду клопотання прийняти рішення з дотриманням вимог КПК України. Підставою для скасування вищенаведеної постанови слідчого судом вказано її невмотивованість, оскільки: завершення досудового розслідування не може бути достатньою підставою для відмову у проведенні слідчої дії, про яку ним заявлено клопотання; посилаючись у постанові на відмову потерпілої від участі у слідчій дії - впізнанні, слідчий не зазначив якими доказами, здобутими у визначеному КПК України порядку, це підтверджується, та не надав оцінки підставності та причинам такої відмови», при тому, що «одним із обов`язків потерпілого є обов`язок прибути за викликом до суду, а в разі неможливості своєчасного прибуття - завчасно повідомити про це, а також про причини неможливості прибуття» (тобто, у потерпілої немає процесуального права відмовитись від участі в слідчій дії і не з`явитись за викликом); як вбачається із цього ж протоколу допиту потерпілої, у ньому відсутні відомості про джерело обізнаності потерпілої про таких осіб як ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , про яких їй стало відомо, як вбачається з її показань - на теперішній час», а слідчий, у свою чергу, цим обставинам жодної правової оцінки не надав і не спростував «доводи сторони захисту, що підозрюваний ОСОБА_2 та потерпіла ОСОБА_5 попередньо ніколи не зустрічались». Не зважаючи на перелічені вище мотиви скасування оскарженої ним постанови, слідчий ОСОБА_4 24 вересня 2024 року виніс постанову, цілком аналогічну попередньо скасованій, доповнивши таку лише покликанням на: отриману письмову заяву потерпілої від 24 вересня 2024 року, за змістом якої остання від проведення та участі в слідчій дії - пред`явлення їй до впізнання осіб, підозрюваних ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , у категоричній формі відмовляється, оскільки «це ображає її честь, гідність і, як вона зазначила раніше в своєму допиті, то вказаних осіб бачила як в житті особисто, так і після вчинення ними відносно неї злочину на фото в інтернет-мережах і з впевненістю може повідомити в судовому засіданні, що вчинили відносно неї злочин саме підозрювані ОСОБА_2 та ОСОБА_6 ; нібито затягування стороною захисту процесу скерування обвинувального акта до суду, оскільки за п`ять місяців після пред`явлення підозри ОСОБА_2 до відкриття матеріалів в порядку ст. 290 КПК України жодних клопотань про проведення слідчих дій не заявлялось. З такими мотивами відмови у задоволенні заявленого ним 30 серпня 2024 року клопотання сторона захисту не згідна та вважає їх неспроможними і такими, що спрямовані на невиконання ухвали слідчого судді від 20 вересня 2024 року. Аргументи слідчого з посиланням на письмову відмову потерпілої від участі в слідчій дії, як і раніше, на увагу не заслуговують, оскільки: процесуального права у потерпілої відмовитись від участі в слідчій дії чинним КПК України не передбачено (ст. 56 КПК України), так як не вона керує досудовим розслідуванням та визначає порядок його перебігу. Натомість, процесуальне законодавство містить вичерпний перелік заходів процесуального примусу, що можуть бути застосовані до учасника кримінального провадження, котрий перешкоджає досудовому розслідуванню (зокрема грошове стягнення, привід тощо), а у потерпілого наявний прямий обов`язок не перешкоджати встановленню обставин вчинення кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 57 КПК України); слідчим навіть не здійснювався виклик потерпілої ОСОБА_5 до органу досудового розслідування, жодних доручень на проведення її повторного допиту не видавалось, а відповідні докази у відкритих матеріалах досудового розслідування об`єктивно відсутні, що можливо буде встановити шляхом їх дослідження в судовому засіданні, про що ним заявлятиметься відповідне клопотання. Тобто, слідчий в позапроцесуальний спосіб прагне уникнути від проведення слідчої дії та перешкодити реалізації наданих стороні захисту прав підозрюваного на представлення доказів своєї невинуватості при тому, що, як вказано в ухвалі суду від 20 вересня 2024 року у справі № 157/550/24 (провадження № 1-кс/157/375/24), «підозрюваний, його захисник не наділені правом самостійно проводити пред`явлення особи для впізнання у кримінальному провадженні»; походження самої заяви, що покладена в основу оскаржуваної постанови, є невідомим - при ознайомленні з матеріалами досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України він такої заяви не бачив, її зміст йому невідомий, в описах вона відсутня, спосіб, в який таку заяву органом досудового розслідування отримано, слідчий у постанові не вказав, як і те, чи міститься така заява в оригіналі або ж копії, чи отримана вона засобами поштового або ж електронного зв`язку, та чи перевірялась достовірність підпису на цій заяві, так як потерпіла ОСОБА_5 до слідчого не викликалась, до приміщення Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області не прибувала, а досудове розслідування сторона обвинувачення не бажає відновлювати задля проведення додаткових слідчих дій, ініційованих захистом; наведене в оскаржуваній постанові покликання на нібито обізнаність потерпілої ОСОБА_5 з особою підозрюваного ОСОБА_2 з огляду на те, що вона «бачила як в житті особисто, так і після вчинення ним відносно неї злочину на фото в інтернет-мережах» є неспроможним та повинно оцінюватись критично, оскільки в усіх публікаціях в мережі Інтернет фотознімки ОСОБА_2 , пов`язані з розслідуваним кримінальним провадженням та з яких можливо було б побачити його обличчя, об`єктивно відсутні, підозрюваний в соціальних мережах власного профілю не має, у месенджерах замість фотознімків розміщав виключно нейтральні зображення без свого портрету, а у відкритих відеозаписах негласних слідчих дій якість зображення є занадто низькою задля впізнання особи при тому, що у матеріалах досудового розслідування об`єктивно відсутній протокол надання доступу до них потерпілій ОСОБА_5 (тобто, ймовірні покликання слідчого на те, що потерпіла бачила обличчя ОСОБА_2 на відкритих їй відеозаписах, мають оцінюватись критично в силу невідкриття та ненадання стороною обвинувачення потерпілій для ознайомлення матеріалів досудового розслідування). У свою чергу, підозрюваний ОСОБА_2 і досі заперечує своє знайомство з ОСОБА_5 , як і те, що вони раніше бачились. Отже, підстави для проведення слідчої дії - пред`явлення особи до впізнання, не відпали. Що ж стосується наведених в оскаржуваній постанові слідчого тверджень про нібито затягування стороною захисту процесу скерування обвинувального акта до суду, то такі не є слушними і прямо спростовуються матеріалами досудового розслідування, оскільки підозра ОСОБА_2 за звинувачення у скоєнні злочину за ч. 2 ст. 149 КК України, де потерпілою є ОСОБА_5 та з приводу якого і порушено ним питання про доцільність пред`явлення особи до впізнання, пред`явлена лише 26 серпня 2024 року і вже через три дні (30 серпня 2024 року) він у найкоротші строки звернувся до сторони обвинувачення з відповідним клопотанням, яке заявляти раніше об`єктивно не існувало причин, так як сторона захисту не була обізнана з планами слідства пред`явити нову підозру, котра, на погляд захисту, є абсурдною та цілком необґрунтованою. Тобто, не від сторони захисту залежала можливість заявлення клопотання про проведення слідчої дії - пред`явлення особи до впізнання, до відкриття матеріалів досудового розслідування у порядку ст. 290 КПК України, а саме від сторони обвинувачення, яка вже після завершення досудового розслідування його відновила виключно з метою оголошення нової підозри і одразу ж його знов завершила (26 серпня 2024 року), в такий спосіб обмежуючи право ОСОБА_2 на власний захист шляхом заявлення клопотань та збір доказів своєї невинуватості. У зв`язку з усім перерахованим ним вище вважає, що постанова заступника начальника СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 24 вересня 2024 року про відмову у задоволенні його клопотання, як і передуюча їй, є незаконною, оскільки така прийнята без дотримання положень процесуального права, а саме п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, котрим закріплено обов`язок слідчого у мотивувальній частині постанови вказувати мотиви та обґрунтування прийнятого рішення, котрі вочевидь не можуть базуватись на припущеннях і власних тлумаченнях посадової особи матеріалів кримінального провадження. Зважаючи на отримання ним 24 вересня 2024 року оскаржуваної постанови слідчого ОСОБА_4 , вважає, що десятиденний строк подання цієї скарги пропущено не було.

Зазначена скарга подана до суду з дотриманням вимог ст. 304 КПК України.

За таких обставин, вважаю за необхідне відкрити провадження за скаргою та призначити її до розгляду у судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 306 Кримінального процесуального кодексу України, -

постановив:

Відкрити провадження за скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 , на постанову заступника начальника СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 від 24 вересня 2024 року про відмову у проведенні слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 лютого 2024 року за № 0000003 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149, частинами 2, 3 ст. 332 КК України.

Справу за скаргою призначити до розгляду на 14 годину 00 хвилин 27 вересня 2024 року.

У судове засідання викликати підозрюваного ОСОБА_2 , його захисника - адвоката ОСОБА_3 , заступника начальника СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , прокурора Камінь-Каширської окружної прокуратури, який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні.

Витребувати зі СВ Камінь-Каширського РВП ГУНП у Волинській області для дослідження у судовому засіданні матеріали досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 лютого 2024 року за № 0000003 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149, частинами 2, 3 ст. 332 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1