Провадження №: 1-кп/752/1883/24
У Х В А Л А

26.11.2024 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання сторони захисту та голови профспілки первинної профспілкової організації Територіального управління служби судової охорони у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею ОСОБА_4 на поруки у кримінальному провадженні №0000243 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Архара, Амурської області рф, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , працює провідним спеціалістом відділу матеріально-технічного забезпечення ТУ Служби судової охорони в м. Києві та Київській області, одружений, має на утриманні двох дітей, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника поручителя - ОСОБА_8 ,

встановив:

до Голосіївського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, за наступних обставин: ОСОБА_9 18.03.2024 року близько 19 год. 39 хв., будучи провідним спеціалістом відділу матеріально-технічного забезпечення Територіального управління Служби судової охорони у м. Києві та Київській області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прибув до приміщення вестибюлю № 2 станції «Видубичі» КП «Київський метрополітен» звернувся до працівників роти патрульної поліції Управління поліції в метрополітені ГУНП у м. Києві для повідомлення про обставини втрати ним мобільного телефону та повідомлення про можливих причетних до викрадення телефону осіб.

В подальшому у ОСОБА_4 виникли підозри, що працівники роти патрульної поліції Управління поліції в метрополітені ГУ НП у м. Києві не вживають дій спрямованих на встановлення осіб, причетних до вчинення можливої крадіжки його мобільного телефону.

Після чого, ОСОБА_4 перебуваючи у вестибюлі вищевказаної станції метро о 20 год. 20 хв. умисно, протиправно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наніс один удар головою в область обличчя поліцейському взводу № 3 роти патрульної поліції Управління поліції в метрополітені ГУ НП у м. Києві ОСОБА_7 , чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої травми носа: перелому кісток носу, садна на фоні синця на спинці та скатах носа, які за ступенем тяжкості, відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але не менш ніж 21 добу.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 345 КК України, а саме умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Під час судового розгляду кримінального провадження захисник ОСОБА_6 просив розглянути та задовольнити клопотання голови зборів профспілкового комітету первинної профспілкової організації Територіального управління служби судової охорони у м. Києві та Київській області про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст.345 КК України на підставі ст. 47 КК України з передачею на поруки колективу первинної профспілкової організації Територіального управління служби судової охорони у м. Києві та Київській області.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що дійсно 18.03.2024 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, наніс один удар головою в область обличчя поліцейському взводу № 3 роти патрульної поліції Управління поліції в метрополітені ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 за обставин вказаних прокурором в обвинувальному акті та ухвалі суду. Вказав, що неодноразово вибачався перед потерпілим і потерпілий його пробачив. Просить дати йому шанс, передати на поруки, розуміє, що дана підстава є нереабілітуючою і що він повинен дотримуватись визначених колективом правил, повинен виправдати довіру та не ухилятись від заходів виховного характеру, не порушувати громадський порядок протягом одного року. Обвинувачений ще раз вибачився перед потерпілим та обіцяв, що таке трапилось вперше і в останнє.

Прокурор в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання сторони захисту про передачу ОСОБА_4 на поруки. В обґрунтування зазначив, що вчинення ОСОБА_4 як працівником правоохоронного органу злочину в стані алкогольного сп`яніння в публічному місці, відсутність щирого каяття, суперечить всім засадам правоохоронної діяльності, протирічить обов`язкам, які покладено державою на працівника поліції, а також конституційним засадам функціонування правоохоронної системи у суспільстві. Прокурор вказує, що вчинення працівником правоохоронного органу злочину нівелює законодавчі засади щодо вжиття таким працівником заходів, спрямованих на дотримання вимог закону та юридичних правил іншими особами, а відтак рішення про передачу на поруки такої особи, на думку прокурора, суперечить вимогам ст.ст. 2, 370 КПК України. Також прокурор зазначає, що передача правоохоронця ОСОБА_4 на поруки, не слугуватиме запобіганню подібних правопорушень, а буде створювати ілюзію безкарності.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні 26.11.2024 року вказав, що не заперечує проти передачі обвинуваченого на поруки, якщо це дійсно може його виправити. Крім того, потерпілий під час надання показань, вказував, що дійсно ОСОБА_4 вибачився перед ним і він прийняв вибачення від обвинуваченого, пробачив його. Претензій матеріального характеру до ОСОБА_4 немає. Цивільний позов не подавав.

Заслухавши думку учасників судового провадження, представника поручителя, перевіривши матеріали справи та клопотання, суд зазначає наступне.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

За приписами ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 47 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадський порядок.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки є щире розкаяння особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом підприємства, установи чи організації та виправити свою поведінку.

Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки. Звернення з клопотанням, крім колективу, можуть ініціювати сам обвинувачений. За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу.

Згідно п. 6 даної постанови звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України має умовний характер, а саме: ця особа протягом року з дня передачі на поруки повинна виправдати довіру колективу, не ухилятися від заходів виховного характеру та не порушувати громадський порядок.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 є членом профспілки первинної профспілкової організації Територіального управління служби судової охорони у м. Києві та Київській області, тобто профспілки його постійного місця роботи в Територіальному управлінні служби судової охорони у м. Києві та Київській області, яка налічує 452 члени.

Також судом встановлено, що ОСОБА_4 звернувся із заявою до профспілки з проханням взяти його на поруки.

З протоколу зборів профспілкового комітету первинної профспілкової організації Територіального управління служби судової охорони у м. Києві та Київській області від 13.06.2024 року, який діє відповідно до статуту на період між зборами профспілки (п. 3.5.1 статуту) вбачається, що рішення про взяття на поруки ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, прийнято на засіданні зборів профспілкового комітету первинної профспілкової організації Територіального управління служби судової охорони у м. Києві та Київській області одноголосно усіма присутніми на зборах (7 членів). На зборах постановлено звернутись із відповідним клопотанням до Голосіївського районного суду міста Києва.

Судом встановлено, що наслідки порушення ОСОБА_4 умов передачі на поруки колективу роз`яснені та зрозумілі.

В судовому засіданні представник профспілки запевнив суд, що профспілка має можливість здійснювати контроль за ОСОБА_10 , оскільки останній по-перше, працює в апараті управління ТУ ССО у м. Києві та Киїській області, який в повній мірі під контролем профспілки, по-друге, є безпосереднім членом профспілки як громадської ораганізація. Просив клопотання задовольнити.

Із врахуванням викладеного, думки потерпілого, а також за наявності обов"язкових умов, передбачених ст. 47 КК України, а саме: 1) вчинення ОСОБА_4 нетяжкого злочину; 2) ОСОБА_4 на переконання суду щиро розкаявся у вчиненому 3) колектив організації звернувся з клопотанням про передачу останнього йому на поруки; 4) ОСОБА_11 не заперечує проти закриття кримінального провадження за цією нереабілітуючою підставою, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без фактичного застосування до нього передбачених законом України про кримінальну відповідальність заходів примусу.

Слід вказати, що щире каяття характеризується суб`єктивним ставленням винної особи до вчиненого нею злочину, тобто коли особа визнає вину в повному обсязі, дає правдиві показання, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, що склалась. Суд зазначає, що в судовому засіданні ОСОБА_4 вину визнав повністю у пред`явленому обвинуваченні, надав показання, які є правдивими та такими, що узгоджуються з фактичними обставинами, щиро пожалкував про вчинений ним злочин, критично та негативно поставився до вчиненого ним злочину, неодноразово вибачався перед потерпілим і потерпілий такі вибачення прийняв, претензій не має, що свідчить про бажання ОСОБА_12 виправити ситуацію. Також про наявність щирого каяття ОСОБА_4 свідчить і його бажання спокутувати провину перед колективом та виправити свою поведінку, а тому твердження прокурора, що у ОСОБА_4 відсутнє щире каяття є безпідставним. Факт вчинення злочину ОСОБА_4 як представником правоохоронного органу в стані алкогольного сп"яніння не є перешкодою для застосування до останнього вимог ст. 47 КК України, враховуючи і обставини вчинення злочину, викладені в обвинувальному акті.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності, одружений, має двох неповнолітніх дітей, беручи до уваги позитивні характеристики ОСОБА_4 за місцем роботи, а саме те, що ОСОБА_4 зарекомендував себе позитивно як ініціативний, комунікабельний, наполегливий працівник, а також те, що потерпілий не має матеріальних претензій до ОСОБА_4 та не заперечує проти передачі останнього на поруки, суд приходить до висновку, що обвинуваченого ОСОБА_4 слід звільнити від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки колективу первинної профспілкової організації Територіального управління служби судової охорони у м. Києві та Київській області за умови, що він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру членів колективу первинної профспілкової організації Територіального управління служби судової охорони у АДРЕСА_2 , не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Відповідно до правової позиції Великої палати Верховного суду, викладеній у постанові від 17.06.2020 (справа №598/1781/17), КПК не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат, виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, в тому числі, й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв"язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності. Враховуючи вищевикладене, а також те, що закриття провадження на підставі ст. 47 КК України не є реабілітуючою підставою, суд вважає що процесуальні витрати підлягають стягненню з ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 44, 47 КК України, ст.ст. 284, 285 КПК України, суд

постановив:

клопотання сторони захисту та голови профспілки первинної профспілкової організації Територіального управління служби судової охорони у м. Києві та Київській області про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею ОСОБА_4 на поруки - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності, у зв`язку з передачею його на поруки колективу первинної профспілкової організації Територіального управління служби судової охорони у м. Києві та Київській області, якщо він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Кримінальне провадження № 0000243 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, закрити.

Повідомити колектив первинної профспілкової організації Територіального управління служби судової охорони у м. Києві та Київській області про передачу їм на поруки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та направити копію ухвали до первинної профспілкової організації Територіального управління служби судової охорони у м. Києві та Київській області.

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі порушення ним умов передачі на поруки, відповідно до ч. 2 ст. 47 КК України, він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинений злочин, передбачений ч. 2 ст. 345 КК України.

Роз`яснити членам колективу первинної профспілкової організації Територіального управління служби судової охорони у м. Києві та Київській області, що відповідно до ч. 1 ст. 289 КПК України, якщо протягом року з дня передачі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на поруки колективу, він не виправдає довіру колективу, ухилятиметься від заходів виховного характеру та порушуватиме громадський порядок, збори колективу можуть прийняти рішення про відмову від поручительства за взяту ними на поруки особу. Відповідне рішення направляється до суду, який прийняв рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Стягнути із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 документально підтверджені витрати на залучення експерта в розмірі 1998,00 грн. на користь держави.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 7 діб з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1