Справа № 461/8877/24
Провадження № 1-кс/461/7130/24
УХВАЛА

Іменем України

28.11.2024 слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові клопотання старшого слідчого відділу розслідування кримінальних правопорушень у сфері охорони навколишнього природнього середовища слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно

в с т а н о в и в:

старший слідчий відділу розслідування кримінальних правопорушень у сфері охорони навколишнього природнього середовища слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , звернулася до суду з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучене 16.11.2024 в ході проведення обшуку житлової квартири АДРЕСА_1 .

Слідчий обґрунтовує своє клопотання тим, що 16.11.2024 на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук житлової квартири АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон, котрий відповідно до постанови слідчого від 16.11.2024 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні. Відтак, з метою збереження речового доказу, слідчий просить клопотання задоволити.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з`явилися, однак подали клопотання про розгляд справи без їх участі, клопотання підтримують, просять таке задоволити.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що він 28.11.2024 зайнятий в іншому кримінальному провадженні в якості захисника.

Відповідно до ст.107 КПК України фіксування судового процесу не здійснювалося у зв`язку з неявкою всіх учасників справи.

Розглянувши клопотання ОСОБА_5 про відкладення розгляду справи, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні такого, оскільки останній не надав доказів його зайнятості в іншому кримінальному провадженні, відтак не довів поважності причин його неявки в судове засідання. Окрім того, слідчий суддя зазначає, що розгляд даного клопотання вже відкладався за заявою ОСОБА_5 .

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, частиною першою ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Частиною третьою ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відділом розслідування кримінальних правопорушень у сфері охорони навколишнього природнього середовища слідчого управління ГУНП у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000150 від 03.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240-1 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що через державний кордон України, з використанням можливо підроблених документів про походження вантажу, незаконно здійснюється перевезення (переміщення) каміння бурштину у значних розмірах. Під час виконання доручення в рамках даного кримінального провадження, встановлено осіб, які безпосередньо займаються незаконним придбанням, переробкою, перевезенням, збутом каміння бурштину та місця їх мешкання, зберігання каміння бурштину, документації, обладнання для обробки сирця каміння бурштину.

Як вбачається із матеріалів клопотання, 16.11.2024 на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук житлової квартири АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «iPhone 11», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , в якому знаходиться SIM-карта з абонентським номером телефону НОМЕР_3 .

Постановою слідчого від 16.11.2024 вилучений мобільний телефон визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Слідчим доведено, що вилучений речі мобільний телефон може мати доказове значення у даному кримінальному провадженні, містить інформацію про обставини його вчинення та причетних осіб. Слідчий довела, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого.

Оцінюючи надані органом досудового розслідування докази, слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.

Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню речових доказів.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, наслідки арешту, розумність та співрозмірність обмеження права власності, завдання кримінального провадження, інші обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170, 172, 173, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

клопотання старшого слідчого відділу розслідування кримінальних правопорушень у сфері охорони навколишнього природнього середовища слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задоволити.

В рамках кримінального провадження №0000150 від 03.07.2024, накласти арешт на майно, яке було вилучене 16.11.2024 в ході проведення обшуку квартири АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон марки «iPhone 11», IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , в якому знаходиться SIM-карта з абонентським номером телефону НОМЕР_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо, ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1