провадження №1-кп/947/1148/24
У Х В А Л А

18 вересня 2024 року м.Одеса

Київський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , у присутності секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

провівши в приміщенні суду відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні №0000198 від 20.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.361-1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

До Київського районного суду м.Одеси разом з обвинувальним актом у кримінальному провадженні №0000198 від 20.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.361-1 КК України надійшла угода про визнання винуватості від 28.08.2024 року, яка була укладена між прокурором ОСОБА_6 та ОСОБА_3

04 вересня 2024 року ухвалою суду за кримінальним провадженням призначено підготовче судове засідання.

Під час підготовчого судового засідання, учасники судового провадження просили суд затвердити вищевказану угоди та ухвалити вирок на підставі угоди про визнання винуватості.

Суд, оголосивши текст угоди, з`ясувавши у обвинуваченого чи вірно він розуміє зміст угоди та наслідки укладання угоди, з`ясувавши думку прокурора та захисника щодо можливості затвердження угоди, виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні можуть бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.1 ст.472 КПК України, в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Частина 7 ст.474 КПК України передбачає, що суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Під час судового засідання встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень, а саме:

1) за епізодом від 02.04.2024 року у збуті шкідливих програмних засобів, призначених для несанкціонованого втручання в роботу інформаційно - комунікаційних систем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вченні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.361-1 КК України; та

2) за епізодом від 05.06.2024 року у збуті шкідливих програмних засобів, призначених для несанкціонованого втручання в роботу інформаційно - комунікаційних систем, вчиненому повторно, тобто у вченні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.361-1 КК України;

В той же час, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання за ч.2 ст.361-1 КК України визначено лише як остаточне, без узгодження покарання за кожне кримінальне правопорушення, у вчинення яких ОСОБА_3 визнав себе винуватим, що на думку суду суперечить положенням ст.70 КК України.

Крім того, суд вважає, що пом`якшуючі обставини одного виду, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, не можна розглядати у контексті кількох обставин, як це передбачено ст.69 КК України. А беззастережне та повне визнання вини, суд не вважає обставинами, які пом`якшують покарання, оскільки вищевказаний факт є лише необхідною умовою укладання угоди про визнання винуватості.

У зв`язку з цим, суд робить висновок, що підстави для застосування ст.69 КК України відсутні, а тому узгоджене сторонами угоди покарання, суперечить ч.2 ст.361-1 КК України.

Окрім цього, суд вважає, що посилання у тексті угоди на той факт, що мотивом вчинення обвинуваченим злочинів було, у т.ч. здійснення подальших донатів для армії, з яким обвинувачений у судовому засіданні не погодився, не відповідають інтересам суспільства, оскільки фактично виправдовує кримінальну та антисоціальну поведінку для інших осіб.

Крім того, з тексту угоди вбачається, що особою причетною до кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_3 , є ОСОБА_7 , тобто у тексті угоди містяться прямі вказівки на прізвище, ім`я, по-батькові особи, справа щодо якої не розглядається.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є свідком у кримінальному провадженні.

Отже суд вважає, що використані в угоді про визнання винуватості формулювання та словесні конструкції і словосполучення фабули обвинувачення, є фактично констатацією правомірності/неправомірності дій іншою особи, обвинувачення якої у цьому кримінальному провадженні не стосується.

Таким чином, суд робить висновок, що умови угоди порушують права чи інтереси іншої особи, що відповідно до п.3 ч.7 ст.474 КПК України є підставою для відмови у затвердженні угоди.

Відповідно до змісту ч.7 ст.474 КПК України, у разі відмови у затвердженні угоди, досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

З реєстру матеріалів досудового розслідування доданих до обвинувального акту вбачається, що прокурором або слідчий за його дорученням, повідомлення підозрюваному ОСОБА_3 та його захиснику, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування не здійснювалося, вимоги статті 290 КПК України не виконувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 369, 472, 474 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1. У затвердженні угоди від 28.08.2024 року про визнання винуватості, укладеної між прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000198 від 20.01.2024 року, та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

2. Повернути кримінальне провадження №0000198 від 20.01.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.361-1 КК України, прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 КПК України.

3. Ця ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1