УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2024 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , під час розгляду у судовому засіданні в місті Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000019 від 05.04.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.229 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, Одеською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво по кримінальному провадженню №0000019 від 05.04.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.229 КК України.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється детективами Територіального управління БЕБ в Одеській області.

Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань є Заява про вчинене кримінальне правопорушення, що надійшла від представника Компанії Luigu Lavazza S.p.A. адвоката ОСОБА_5 .

Згідно заяви про вчинене кримінальне правопорушення, Компанія Luigu Lavazza S.p.A. юридична особи, що створена та існує за законами Італійської Республіки, є власником прав на торговельні марки, зокрема «LAVAZZA» (міжнародна реєстрація № НОМЕР_1 ), що зареєстрована та охороняється відповідно до вимог міжнародних договорів, Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг», для товарів багатьох класів Міжнародної класифікації товарів і послуг, в тому числі для товарів 23, 30, 31 класів, до яких відносяться кава.

У ході досудового розслідування від Управління протидії кіберзлочинам в Одеській області Департаменту кіберполіції Національної поліції України надійшли матеріали, згідно яких за результатами проведених заходів, встановлено осіб, які займаються виготовленням фальсифікованої продукції кави з неправомірним використанням торгової марки «LAVAZZA», які у подальшому реалізуються, у тому числі з використанням веб ресурсів, шляхом відправки поштових відправлень.

06 червня 2024 року, на підставі доручення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій та постанови про проведення контролю за вчиненням злочину у формі контрольованої закупки проведено контрольовану закупку, за результатами якої ОСОБА_6 добровільно видано 7 ємностей (дой-пакети різного розміру та жерстяні банки) із фальсифікованою кавою бренду « ІНФОРМАЦІЯ_1 », які останній придбав у ОСОБА_7 , що здійснює реалізацію у магазині за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_8 .

Крім цього, 12 червня 2024 року, на підставі доручення про проведення негласних слідчих (розшукових) дій та постанови про проведення контролю за вчиненням злочину у формі контрольованої закупки було проведено контрольовану закупку, за результатами якої ОСОБА_6 добровільно видано 8 дой-пакетів різного розміру із фальсифікованою кавою бренду LAVAZZA, які останній придбав у ОСОБА_8 шляхом поштового відправлення ТОВ «Нова Пошта».

Так, встановлено, що незаконне зберігання та збут фальсифікованої продукції з неправомірним виокристанням торгової марки «LAVAZZA» здійснюється за адресою: АДРЕСА_1 .

У ході санкціонованого обшуку, проведеного 12.07.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено:

1. Ноутбук «Lenovo» чорного кольору без серійного номеру із зарядним пристроєм та модулем Wi-Fi фірми «ТЕСNО»;

2. Грошові кошти в сумі 4120 грн, а саме: 200 грн 6 купюр, 100 грн

17 купюр, 50 грн 20 купюр, 20 грн 11 купюр, 10 грн 1 купюра, 5 грн

1 купюра, 2 грн 1 купюра, 1 грн 3 купюри;

3. 6 тетрапаки із кавою та із написом «Lavazza» об`ємом по 1 кг. кожний;

4. 2 упаковки із кавою та із написом «Lavazza» об`ємом 250 г. кожна;

5. 2 залізні банки жовтого кольору із кавою та із написом «Lavazza» об`ємом по 250 гр.;

6. 1 упаковка із кавою та із написом «Ricco Coffe» коричневого кольору об`ємом 250 гр.;

7. 2 упаковки із кавою та із написом «Ricco Coffe» коричневого кольору об`ємом 1 кг.;

8. 1 упаковка із кавою та із написом «Himmel» вагою 250 гр.;

9. 1 упаковка із кавою та із написом «Himmel» вагою 1 кг.;

10. 2 упаковки із кавою та із написом «Carte Noire» вагою 250 гр.;

11. 1 упаковка із кавою та із написом «Carte Noire» вагою 1 кг.;

12. 2 упаковки із кавою та із написом «Dall mayr» вагою 500 гр.;

13. 1 упаковка із кавою та із написом «Tchibo» вагою 450 гр.;

14. 2 упаковки із кавою та із написом «Cafe Poli» вагою 250 гр.;

15. 3 упаковки із кавою та з написами «SwisseKaffe», «Mocca fix», «Move n Pick» вагою кожна по 500 гр.;

16. 5 ZIP пакетів із меленою кавою кожен приблизно по 100 гр.;

17. 7 ZIP пакетів із розчинною кавою кожен приблизно по 100 гр.;

18. 3 ZIP пакети із розчинною кавою кожен приблизно по 200 гр.;

19. 4 ZIP пакети із розчинною кавою кожен приблизно по 250 гр.;

20. 2 ZIP пакети із розчинною кавою кожен приблизно по 500 гр.;

21. 1 ZIP пакет із розчинною кавою вагою приблизно 1 кг.;

22. 1 ZIP пакет із кавовим напоєм (суміш) вагою приблизно 1 кг.;

23. 1 пакет із кавою та із написом «Jacobs» вагою 400 гр.;

24. Скляна банка із кавою та із написом «Jacobs» вагою 200 гр

25. Скляна банка із кавою та із написом «Nescafe» вагою 475 гр.;

26. Металева банка із кавою та із написом «Forte» вагою 200 гр.

27. Пакет із кавою та із написом «Чорна карта» вагою 500 гр.;

28. 2 блокноти із чорновими записами чорного кольору та з візерунком у вигляді вишиванки та 6 фрагментів паперу із чорновими записами;

29. 2 800 грн, які виявлені в блокнотах, а саме: 500 грн 5 купюр (в блокноті чорного кольору) та 200 грн. і 100 грн. (в блокноті із візерунком у вигляді вишиванки);

30. 1 упаковка з кавою «Gimoka» вагою 3 кг.

Постановою детектива вищезазначені речі були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Клопотання про арешт майна, вилученого в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 повернуто слідчим суддею прокурору, останній раз, ухвалою від 12.08.2024, яка фактично отримана 20.08.2024, у зв`язку із відсутністю зазначення відповідного обґрунтування необхідності накладення арешту на вилучене майно та яке доказове значення воно має в рамках кримінального провадження.

Посилаючись на обставини, викладені в клопотанні процесуальний керівник повторно звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав викладених письмово.

Представник ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав письмові заперечення, пояснив, що прокурором пропущено строк звернення із клопотанням до слідчого судді. Зазначив, що клопотання в частині накладення арешту на вилучені грошові кошти, ноутбук «Lenovo» та каву мелену, розчинну у ZIP-пакетах є необґрунтованим та недоведеним, оскільки впродовж тривалого часу вилучений ноутбук не оглянутий, судових експертиз не призначено. Щодо вилученої меленої та розчинної кави у ZIP-пакетах зазначив, що зазначене майно жодним чином не відноситься до предмету досудового розслідування та не підлягає арешту. Звернув увагу на те, що прокурором не усунуті недоліки зазначені в попередніх ухвалах слідчого судді про повернення клопотання прокурору, у зв`язку з чим просив у задоволенні клопотання про накладення арешту на вищезазначене майно відмовити, повернути вилучене майно власнику.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, письмові заперечення представника власника майна, з додатками, думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п.2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Однак, з матеріалів, доданих з клопотанням вбачається, що прокурором під час складання вищевказаного клопотання не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України.

Так, на думку слідчого судді клопотання про арешт майна не відповідає вимогам кримінального процесуального Закону, з огляду на таке.

Зокрема, клопотання прокурора не містить відповідного обґрунтування причетності вилучених грошових коштів, ноутбуку та меленої, розчинної кави у ZIP-пакетах без логотипів до кримінального провадження №0000019 від 05.04.2024 року, що розпочате за фатом незаконного виготовлення, зберігання та збуту фальсифікованої продукції з неправомірним виокристанням торгової марки «LAVAZZA» та як наслідок, його відповідності критеріям, передбаченим ч.1 ст.98 КПК України для речових доказів.

Так, на думку слідчого судді клопотання про арешт майна не відповідає вимогам кримінального процесуального Закону, з огляду на таке: прокурором в клопотанні не було наведено походження та власника: грошових коштів в сумі 4 120 грн, а саме: 200 грн 6 купюр, 100 грн 17 купюр, 50 грн 20 купюр, 20 грн 11 купюр, 10 грн 1 купюра, 5 грн

1 купюра, 2 грн 1 купюра, 1 грн 3 купюри; 2 800 грн, а саме: 500 грн 5 купюр та 200 грн. і 100 грн.

В даному клопотанні прокурор зазначає, що вилучене майно, має доказове значення для даного злочину та має значення для обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, однак останнім до клопотання не долучено документів щодо здійснення огляду ноутбука «Lenovo» чорного кольору без серійного номеру із зарядним пристроєм та модулем Wi-Fi фірми «ТЕСNО», призначення щодо нього судових експертиз.

Крім того, у тексті клопотання зазначена дата отримання ухвали слідчого судді від 12.08.2024, а саме: 20.08.2024 року, однак прокурором не надано жодного доказу на підтвердження викладених доводів.

За наявних недоліків клопотання та долучених до нього матеріалів слідчий суддя позбавлений можливості повно, всебічно та об`єктивно розглянути його.

Таким чином, клопотання та долучені до нього матеріали не відповідають вимогам ч.2 ст.171 КПК України, оскільки не підтверджують підстави, мету та відповідного обґрунтування необхідності арешту майна.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, слідчий суддя приходить до переконання, що на теперішній час недоліки зазначені у попередній ухвалі слідчого судді про повернення клопотання про арешт майна прокурором не усунуті та наявні всі правові підстави для повернення клопотання прокурору для усунення недоліків, відповідно до вимог ч.3 ст.172 КПК України.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000019 від 05.04.2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.229 КК України повернути прокурору.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години з моменту отримання повного тексту ухвали слідчого судді.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1