В И Р О К

Іменем України

01 серпня 2024 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорки ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000461 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей не має, непрацюючого, є особою з інвалідністю ІІІ групи, проживає у АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Сімнадцятого вересня 2022 року ОСОБА_4 перебуваючи у занедбаній будівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 , на дошках, що лежали на підлозі, побачив чоловічу сумку, після чого у нього виник злочинний умисел на таємне викрадення вказаної сумки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, цього ж дня о 09 годині 30 хвилин ОСОБА_4 впевнившись, що його дії ніким не будуть викриті, у період воєнного стану, таємно викрав чоловічу сумку вартістю 266 грн 33 коп., грошові кошти, які в ній знаходились у розмірі 600 грн, медичну довідку та банківські картки «Ощадбанк», «Спортбанк», які належать потерпілому ОСОБА_5 .

Надалі, обвинувачений з викраденим майном з місця вчинення злочину втік та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 866 грн 33 коп.

Отже, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у вчиненні згаданого злочину визнав повністю, щиро розкаявся, фактичні обставини справи не оспорював та надав показання, які відповідають висунутому обвинуваченню.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочині іншими учасниками судового засідання також не оспорюється.

За клопотанням прокурорки, підтриманим обвинуваченим, судовий розгляд проведено відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України. При цьому ОСОБА_4 та іншим учасникам процесу судом роз`яснено, що в даному випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному суді.

Суд дійшов висновку, що кваліфікація дій ОСОБА_4 відповідає пред`явленому обвинуваченню, а тому кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який є тяжким злочинами, але від якого тяжких наслідків не настало, повне добровільне відшкодування завданої злочином шкоди, що підтверджується розпискою потерпілого, особу обвинуваченого, який до вчинення даного злочину до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується позитивно.

Не залишає суд поза увагою правову позицію прокурорки, щодо можливості виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та думку потерпілого, який не наполягав на суворості покарання, будь-яких претензій матеріального характеру не має.

Також суд враховує пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого є визнання ним своєї вини у вчиненні інкримінованого злочину, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування потерпілим завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що обвинуваченому слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі.

Разом з тим, беручи до уваги, що від даного кримінального правопорушення тяжких наслідків не настало, особу обвинуваченого, який є особою з інвалідністю ІІІ групи, наявність наведених вище обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, думку потерпілого, а також правову позицію прокурорки про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції його від суспільства та звільнення його від відбування покарання з іспитовим строком, суд вважає, що обвинуваченого можливо звільнити від відбування наведеного покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України.

За приписами ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 257 ЦПК України встановлено, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився у підготовче засідання чи в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи, суд залишає позов без розгляду.

З огляду на викладене суд залишає цивільний позов ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_4 866 грн 33 коп. матеріальної шкоди без розгляду.

За правилами ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави витрат на залучення експертів.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, а саме буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 755 (сімсот п`ятдесят пять) грн 12 коп. витрат на залучення експертів.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Потерпілому, який не був присутнім у судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1