Провадження №11-сс/801/775/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03.10.2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ відділу поліції №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 07 серпня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про визнання її викривачем у кримінальному провадженні №0000150, внесеному до ЄРДР 28.04.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України

за участі сторін:

заявника: ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03.10.2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ відділу поліції №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 07 серпня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про визнання її викривачем у кримінальному провадженні №0000150, внесеному до ЄРДР 28.04.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.

ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, просила ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду ОСОБА_1 у справі 127/29724/24 скасувати. Призначити новий розгляд у суді першої інстанції або постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого СВ відділу поліції №3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 07 серпня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання щодо визнання ОСОБА_5 викривачем корупції у кримінальному провадженні № 0000150, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.04.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, яке стосується корупційних та пов`язаних з корупцією правопорушень, закріплених у Кримінальному кодексі України та зобов`язати вчинити певні процесуальні дії - залучити ОСОБА_5 у якості викривача корупції та підтвердити статус викривача корупції у кримінальному провадженні № 0000150, також проінформувати Національне агентство з запобігання корупції про підтвердження ОСОБА_5 як викривача корупції та про початок досудових розслідувань за участю її як викривача корупції.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що ухвала слідчого судді від 03.10.2024 року Вінницького міського суду Вінницької області є незаконною, так як вона суперечить вимогам процесуального і матеріального права і повинна бути скасована.

Разом з тим, вказана ухвала суперечить вимогам ст. 24 КПК України, де зазначено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Заявник ОСОБА_5 посилається на ухвалу Апеляційної палати Вищого Антикорупційного суду від 16 листопада 2022 року, де вказано, що у п. 7.8. «При цьому скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (ч. 2 ст. 303 КПК). Виняток із такого правила становлять рішення, прийняття яких КПК не передбачає, але їх фактично прийнято (п. 27 постанови Великої палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №243/6674/17-к)».

Оскільки по викривачу в КПК України прямо не передбачено ні постанови про визнання, ні про відмову у визнанні викривачем, але таке рішення прийняті фактично, тому згідно п. 27. Висновку Постанови Великої палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №243/6674/17-к «Оскільки слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області прийняв рішення про надання дозволу на проведення комплексної позапланової перевірки, яке не передбачене КПК, то суду апеляційної інстанції під час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою на це рішення слід було керуватися приписами частини шостої статті 9 КПК щодо застосування загальних засад кримінального провадження, визначених ч.1 ст 7 КПК України.

Заслухавши доповідача, заявника ОСОБА_5 , обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, стаття 55 Конституції України гарантує кожному право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні частини другої статті 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до ст. 7 КПК України зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

При цьому згідно з положеннями ст. 24, ч.3 ст. 392 КПК України забезпечення гарантованого права на оскарження процесуальних рішень слідчого судді здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 1 ст.24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання апеляційної скарги на рішення слідчого судді, постановленого за наслідками розгляду скарги, заяви чи клопотання учасника кримінального провадження має відбуватись з дотриманням певних умов.

В ст. 309 КПК України наведено перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування, та визначено, що скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03.10.2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ відділу поліції №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 07 серпня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про визнання її викривачем у кримінальному провадженні №0000150, внесеному до ЄРДР 28.04.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді від 03.10.2024 року, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, подала апеляційну скаргу.

Згідно з положеннями ст. 422 КПК України, отримавши апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, суддя-доповідач невідкладно витребовує з суду першої інстанції відповідні матеріали та не пізніш як за день повідомляє особу, яка її подала, прокурора та інших заінтересованих осіб про час, дату і місце апеляційного розгляду

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України у разі, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження.

При цьому згідно з ч. 2 ст. 422 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді розглядається не пізніш як через три дні після її надходження до суду апеляційної інстанції.

Проте протягом вказаного часу витребувані з Вінницького міського суду матеріали судового провадження № 127/29724/24 за скаргою ОСОБА_5 до суду апеляційної інстанції вчасно не надійшли, у зв`язку з чим з метою дотримання строків розгляду даної категорії справ за апеляційною скаргою ОСОБА_5 було призначене судове засідання.

Враховуючи, що ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03.10.2024 року, на яку ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, а КПК України не передбачає, яке саме рішення має постановити колегія суддів апеляційного суду у такому випадку, колегія суддів керується ч.6 ст.9 КПК України, а також висновками, викладеними у Постановах Верховного Суду, які згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 2 червня 2016 року (із змінами та доповненнями) є обов`язковими та враховуються судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до висновків, викладених у Постанові Верховного Суду від 2 жовтня 2019 року (справа № 755/10061/18, провадження № 51-1588км19 ) та в ухвалі об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 лютого 2019 року (справа № 569/17036/18) у випадку встановлення вже в ході розгляду провадження в апеляційному порядку того, що скаргу подано на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційне провадження підлягає закриттю.

В ухвалі Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року щодо прийнятності заяви N 32671/02 у справі "Скорик проти України" зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Таким чином, наявність визначених у законі обмежень щодо звернення до суду вищого рівня в разі незгоди із судовим рішенням, яке не підлягає оскарженню не є тотожним обмеженню в доступі до правосуддя, а отже не означає обмеження у праві на справедливий судовий розгляд

За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03.10.2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на постанову слідчого СВ відділу поліції №3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 від 07 серпня 2024 року про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_5 про визнання її викривачем у кримінальному провадженні №0000150, внесеному до ЄРДР 28.04.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України

Керуючись ст.422 КПК України, суд апеляційної інстанції ,-

П о с т а н о в и в:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 03.10.2024 року.

Повернути апеляційну скаргу особі з додатками.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4