КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: 3-зв/824/81/2024 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ЄУН:752/3357/24 Суддя у І інстанції: ОСОБА_2
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_3,

розглянувши заяву про самовідвід судді Київського апеляційного суду Паленика Ігоря Григоровича у провадженні за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2024 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Хмельницької області, громадянин України, не працюючий, РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 2 лютого 2024 року о 22.43 год., керуючи транспортним засобом «AudiA6» державний номерний знак НОМЕР_2 у місті Києві на Південному мосту, з`їзд з вулиці Михайла Бойчука, на вимогу поліцейського відмовився від проходження огляду відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (ас. 21-23)

Не погоджуючись з постановою суду, 26 червня 2024 року захисником ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 безпосередньо до суду першої інстанції подано апеляційну скаргу, в якій просив постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2024 року скасувати, справу закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП (ас. 25-27).

1 липня 2024 року матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 надійшли до Київського апеляційного суду (ас. 31).

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 1 липня 2024 року для розгляду апеляційної скарги призначено суддю-доповідача - ОСОБА_7 (ас. 32).

Під час апеляційного розгляду суддяОСОБА_6 заявив самовідвід, який мотивував тим, що існують обставини, які можуть викликати сумнів у його неупередженості щодо розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення, оскільки загальновідомо, що відносно нього Національним антикорупційним бюро України здійснюється кримінальне провадження, відтак хоча наявність кримінального провадження відносно судді Київського апеляційного суду - ОСОБА_7 , само собою, не викликає в останнього суб`єктивного ставлення до розгляду вказаного судового провадження, однак, як зазначено у заяві, об`єктивно свідчить про наявність обставин, які, як вважає суддя ОСОБА_6, що у стороннього спостерігача можуть викликати сумніви у його неупередженості у даному провадженні (ас. 35-36).

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 липня 2024 року вирішення заяви про самовідвід судді ОСОБА_7 передано судді-доповідачу ОСОБА_9 (ас. 37).

ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_8 повідомлені у встановленому законом порядку про день, час та місце розгляду заяви судді Київського апеляційного суду Паленка І.Г. про самовідвід, до суду апеляційної інстанції не з`явились, буд-яких заяв та клопотань не подавали.

Зважаючи на положення ч. 6 ст. 294 КУпАП вважається можливим проведення розгляду заяви за відсутності вказаних осіб.

Перевіривши матеріали справи, а також доводи заяви судді ОСОБА_7 про самовідвід, слід дійти такого висновку.

Статтею 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, що передбачають право судді на самовідвід і, відповідно, не передбачають порядку розгляду такої заяви.

Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Розглядаючи заяву судді ОСОБА_7 про самовідвід у даному провадженні з підстав, зазначених у його заяві, слід враховувати, що презумпція невинуватості згідно з позицією Європейського суду з прав людини не заперечує права громадськості бути поінформованою, зокрема, представниками влади про порушення кримінальної справи чи факт проведення її розслідування, про наявність підозри, про арешт певних осіб тощо.

Пункт 2 статті 6 Конвенції не може завадити відповідним державним органам інформувати громадськість про перебіг розслідування в кримінальних справах, адже це суперечило б праву на свободу вираження поглядів, проголошеному статтею 10 Конвенції. Однак він зобов`язує робити це розсудливо, з належною обережністю і обачністю, як цього вимагає повага до презумпції невинуватості (рішення у справі «Аллене де Рібемон проти Франції»).

Отже, саме по собі інформування громадкості про здійснення щодо судді досудового розслідування у кримінальному провадженні, зважаючи на принцип презумпції невинуватості, не може бути підставою для задоволення заяви про самовідводів.

Окрім того, Згідно з положеннями стаття 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням Ради суддів України від 4 лютого 2016 року № 1, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.

Положення зазначеної статті випливають з принципу об`єктивності, визначеному у Бангалорських принципах поведінки суддів, відповідно до якого об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. При цьому суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

До таких випадків, зокрема, належать:

а) у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається;

b) раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи як важливий свідок;

с) суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі.

В Рекомендаціях КРЄС № (94)12 «Незалежність, дієвість та роль суддів» зазначено, що судді зобов`язані утримуватись від винесення вироку у справі чи відмовитись від розгляду справи, коли на те існують достатні причини, і лише в цьому випадку.

Таким чином, за змістом наведених норм заявлення суддею самовідводу є допустимим лише у випадку неможливості ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі, тобто, ключовим моментом самовідводу є упередженість судді при розгляді справи, що ним розглядається.

Проте, суддею у заяві таких обставин не наведено.

Посилання судді ОСОБА_7 у заяві про самовідвід на ту обставину, що подана ним заява про самовідвід сама по собі вже може викликати сумніви у його неупередженості, є помилковим, не ґрунтується на вимогах закону, оскільки заявлення суддею самовідводу є допустимим лише у разі неможливості ухвалення суддею об`єктивного судового рішення.

За невстановленням достатніх підстав для самовідвіду судді ОСОБА_7 за наведених обставин, заява судді ОСОБА_7 про самовідвід у провадженні за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_10 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2024 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

У задоволенні заяви про самовідвід судді Київського апеляційного суду Паленика Ігоря Григоровича у справі № 33/824/3601/2024 (ЄУН 752/3357/24) - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду ОСОБА_11