Провадження № 1-кс/344/5510/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області зі скаргою на незабезпечення права на захист в порядку ст.206 КПК України. В скарзі просить реагувати на порушення його прав людини, посилаючись на те, що йому понад 9 років і 10 місяців не забезпечується конституційно-конвенційне право на захист відповідно до стандартів якості БВПД та практиці європейського суду; також під час надання прогулянкових двориків їм не надають дворики з сонячної сторони а облік схильності до нападу втечі та захоплення заручників має бути переглянутий відповідно до практики ЄСПЛ не пізніше шести місяців.

В поданій скарзі ОСОБА_3 просив здійснювати розгляд скарги без його участі.

Представник Івано-Франківської устинови виконання покарань №12 на адресу суду направив заяву про розгляд скарги без його участі. В поданій заяві зазначив, що прогулянка осіб, узятих під варту та засуджених здійснюється відповідно до затвердженого начальником установи графіку, передбаченого Інструкцією із забезпечення режиму, охорони і нагляду за особами, які тримаються у слідчих ізоляторах ДКВС України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 13.12.2019 №73/5-ДСК.

Представником Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги на адресу суду направлено письмові заперечення, в яких представник посилається на необґрунтованість скарги, просить в її задоволенні відмовити.

Відповідно до частини 4 статті 107 Кримінального процесуального кодексу України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши подану скаргу та надані документи, вважаю за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» право на безоплатну правову допомогу гарантована Конституцією України можливість громадянина України, іноземця, особи без громадянства, у тому числі біженця чи особи, яка потребує додаткового захисту, отримати в повному обсязі безоплатну первинну правову допомогу, а також можливість певної категорії осіб отримати безоплатну вторинну правову допомогу у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно ч.2 ст.13 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» безоплатна вторинна правова допомога включає такі види правових послуг, зокрема як: захист; здійснення представництва інтересів осіб, що мають право на безоплатну вторинну правову допомогу, в судах, інших державних органах, органах місцевого самоврядування, перед іншими особами; складення документів процесуального характеру.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» право на безоплатну вторинну правову допомогу згідно з цим Законом та іншими законами України мають особи, у кримінальних провадженнях стосовно яких відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням або проведення окремої процесуальної дії, а також особи, засуджені до покарання у вигляді позбавлення волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або обмеження волі, - на всі види правових послуг, передбачені частиною другою статті 13 цього Закону.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» передбачено, що звернення про надання одного з видів правничих послуг, передбачених частиною другою статті 13 цього Закону, подаються особами, які досягли повноліття, або їх представниками до центру з надання безоплатної правничої допомоги в письмовій формі за місцем фактичного проживання таких осіб незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування особи або за місцезнаходженням органу, що здійснює дізнання, досудове розслідування, суду, слідчого судді, що розглядають справу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.17 Закону України «Про безоплатну правову допомогу» Центр з надання безоплатної вторинної правової допомоги приймає рішення про надання безоплатної вторинної правової допомоги або про відмову в наданні безоплатної вторинної правової допомоги.

ОСОБА_3 є засудженим Луцьким міськрайонним судом за ст. 115 ч. 2 п.п. 4, 9, 13 КК України до довічного позбавлення волі.

Однією з підстав звернення із даною скаргою в порядку ст. 206 КПК України ОСОБА_3 зазначає недодержання його прав на захист.

Однак, як вбачається зі змісту наданих на адресу суду представником Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги документів, на підставі доручення Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги від 14.03.2024 року №017/05-4/2359, яке діє до використання всіх національних засобів правового захисту, а у випадку складання документів процесуального характеру як виду правничої допомоги до моменту передання клієнту відповідних складених документів, засудженому ОСОБА_3 залучено адвоката ОСОБА_4 .

Так, підстави та порядок заміни адвокатів або працівників центрів з надання безоплатної правничої допомоги, які надають безоплатну вторинну правничу допомогу визначено статтею 24 Закону України «Про безоплатну правову допомогу».

Адвоката або працівника центру з надання безоплатної правничої допомоги, який надає безоплатну вторинну правничу допомогу, може бути замінено у випадках та порядку, визначених законом.

Адвоката або працівника центру з надання безоплатної правничої допомоги, який надає безоплатну вторинну правничу допомогу, може бути замінено на адвоката або працівника такого центру за рішенням центру з надання безоплатної правничої допомоги у разі:

1) хвороби, повної або часткової втрати працездатності, смерті адвоката або працівника центру з надання безоплатної правничої допомоги;

2) неналежного виконання адвокатом своїх зобов`язань за умовами договору;

3) відмови адвоката або працівника центру з надання безоплатної правничої допомоги від виконання доручення/рішення центру з надання безоплатної правничої допомоги з підстав, передбачених законом;

4) зміни підсудності провадження або справи чи підслідності кримінального правопорушення;

5) припинення дії договору про надання безоплатної вторинної правничої допомоги;

6) неналежного надання безоплатної вторинної правничої допомоги працівником центру з надання безоплатної правничої допомоги;

7) припинення трудового договору з працівником центру з надання безоплатної правничої допомоги;

8) зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю;

9) виключення адвоката з Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правничу допомогу;

10) наявності інших підстав, передбачених законом.

Під час заміни одного адвоката або працівника центру з надання безоплатної правничої допомоги іншим адвокатом або працівником центру з надання безоплатної правничої допомоги забезпечується безперервність надання безоплатної вторинної правничої допомоги.

Якщо рішення про заміну адвоката прийнято відповідно до пункту 2 частини другої цієї статті, центр з надання безоплатної правничої допомоги може запропонувати Координаційному центру з надання правничої допомоги виключити такого адвоката з Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правничу допомогу.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» порядок та умови залучення адвокатів до надання безоплатної правничої допомоги встановлюються законом.

Оцінка якості, повноти та своєчасності надання адвокатами безоплатної первинної правничої допомоги здійснюється за зверненням органів місцевого самоврядування, а безоплатної вторинної правничої допомоги за зверненням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, комісіями, утвореними для цієї мети радами адвокатів регіонів.

Таким чином, чинним законодавством імперативно встановлено порядок та підстави заміни адвокатів або працівників центрів з надання безоплатної правничої допомоги, які надають безоплатну вторинну правничу допомогу, як і процедуру оцінки якості, повноти та своєчасності надання адвокатами безоплатної первинної правничої допомоги.

Тому, зважаючи на те, що засудженому ОСОБА_3 на підставі доручення Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги від 14.03.2024 року №017/05-4/2359 (яке діє до використання всіх національних засобів правового захисту, а у випадку складання документів процесуального характеру як виду правничої допомоги до моменту передання клієнту відповідних складених документів) залучено адвоката ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що скарга в цій частині задоволенню не підлягає, оскільки право на захист ОСОБА_3 не порушується.

Питання щодо якості, повноти та своєчасності надання адвокатами безоплатної первинної правничої допомоги повинно вирішуватися у встановленому законом порядку, а не в порядку статті 206 КПК України.

Ще однією з підстав звернення із даною скаргою в порядку ст. 206 КПК України ОСОБА_3 зазначає ненадання прогулянкових двориків з сонячної сторони.

Як вбачається з довідки Івано-Франківської установи виконання покарань №12, відповідно до п 2 розділу ХХХ «Правила внутрішнього розпорядку установ виконання покарань» від 28.08.2018 №2823/5, наказу Міністерства юстиції України до чоловіків, засуджених до довічного позбавлення волі, схильних до втечі, захоплення заручників, нападу на адміністрацію, при виведенні з камер або конвоюванні на території установи виконання покарань застосовуються кайданки з урахуванням фізичних вад та стану їхнього здоров?я.

Відповідно до довідки завідуючого міської медичної частини №12 засуджений ОСОБА_3 перебуває на обліку в лікаря психіатра, діагноз: Шизофренічний розлад особистості, емоційно нестійкий розлад особистості, стан компенсації.

Відповідно до довідки про забезпечення права засуджених на щоденну прогулянку, для проведення прогулянки засудженим до довічного позбавлення волі визначено прогулянковий майданчик №1. Розміщення прогулянкового майданчика №1 дозволяє безперешкодно та найкоротшим шляхом конвоювати засуджених до довічного позбавлення волі з сектору максимального рівня безпеки до прогулянкового майданчика №1, що в свою чергу посилює безпекові заходи і надійну ізоляцію даної категорії засуджених. Прогулянковий майданчик №1 розташований між південно-східним та центральним крилом режимного корпусу №1 розташований на рівні другого поверху і налічує 9 прогулянкових двориків. Розміщення прогулянкового майданчика відносно будівлі здійснено таким чином що він з усіх сторін відгороджений несучими стінами чотирьох поверхової будівлі режимного

корпусу №1. Перекриття прогулянкових двориків, прогулянкового майданчика №1 виконано металічним прутом діаметром 22 мм, та розміром вічка 10х15 см. та сіткою «Рябиця» розміром вічка 5 см. Також прогулянкові дворики обладнано козирками для захисту від атмосферних опадів. Прогулянка осіб, узятих під варту та засуджених здійснюється відповідно до затвердженого начальником установи графіку, передбаченого Інструкцією із забезпечення режиму, охорони і нагляду за особами, які тримаються у слідчих ізоляторах ДКВС України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 13.12.2019 N? 73/5-ДСК (зі змінами).

З наведеного вище вбачається, що права скаржника ОСОБА_3 , щодо ненадання йому прогулянкових двориків з сонячної сторони не порушуються, оскільки прогулянка осіб засуджених здійснюється відповідно до затвердженого начальником установи графіку та довідки про забезпечення права засуджених на щоденну прогулянку, а тому в задоволенні даної скарги слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 206 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 в порядку ст. 206 КПК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1