Справа № 473/989/24
Номер провадження 1-кп/473/175/2024
У Х В А Л А

"09" вересня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілих ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження за №0000391 за обвинуваченням

ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.301-1, ч.3 ст.301-1, ч. 4 ст.301-1, ч.2 ст.156, ч.2 ст.28 ч.2 ст.156, ч.2 ст.28 ч.6 ст.152, ч.3 ст.149 КК України,

ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.301-1, ч. 4 ст.301-1, ч.2 ст.156, ч.2 ст.28 ч.2 ст.156, ч.2 ст.28 ч.6 ст.152, ч.3 ст.149, ч. 1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 заявив клопотання про визнання очевидно недопустимими докази вилучені під час проведення обшуку 17.11.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , а, саме: 6 відеофайлів, що містяться на Micro SD goodram 32 Gb, фактичні дані рослинної речовини зеленого кольору, фактичні дані, що містяться у мобільному телефоні Samsung А 03 ІМЕІ НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_2 ; мобільному телефоні Redmi Note 11 ІМЕІ 1: НОМЕР_3 , ІМЕІ НОМЕР_4 ; ноутбуці LENOVO с.н. MPO9Q3M, а також просить визнати очевидно недопустимими доказами, фактичні дані, здобуті завдяки інформації з процесуальних джерел доказів, вилучений під час вищезазначеного обшуку, які містяться у протоколі огляду від 17. 11.2023, протоколу огляду предметів від 17. 11.2023, протоколі огляду речей від 17.11.2023, висновках експертів №СЕ-19/111-23/63520 КТ від 02.02.2024, №СЕ-19/111-23/63524-КТ від 02.02.2024, №СЕ-19/111-23/63174-НЗПРАП від 23.11.2023, №СЕ-19/111-23/63175-МЗ від 28.11.2023, №СЕ-19/111-23/65295-ФП від 02.02.2024. Клопотання обґрунтовує тим, що обшук проведений за участю осіб, які не мели права приймати участь в проведенні даного обшуку, а отже їх участь є незаконною. Micro SD було відшукано, виявлено та вилучено не слідчим, а невідомою особою чоловічою статті. Так, як дані отримані під час проведення обшуку е очевидно недопустимими доказами, а отже і інші вищеперераховані докази є недопустимими, відповідно до доктрини «плодів отруйного дерева».

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та адвокат ОСОБА_7 дане клопотання підтримали та просили його задовольнити.

Прокурор, та представник потерпіліх проти задоволення даного клопотання заперечували, зазначивши, що воно є передчасним, так як відсутні ознаки очевидної недопустимості доказу.

Заслухавши думку учасників процесу, суд приходить до такого.

За змістом ст..84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

У відповідності до ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією, та законами України, міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно з ч.2 ст.89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду.

Правила оцінки доказів, особливо вимога дотримуватися передбаченого законом порядку при отриманні доказів, мають за мету запобігання неправомірному втручанню держави та заохочення доброчесної поведінки правоохоронних органів (постанова Верховного Суду від 29.09.2020 у справі N 601/1143/16).

У зв`язку із цим, при наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими необхідно лише тоді, коли такі порушення: 1) прямо та істотно порушують права і свободи людини; чи 2) зумовлюють сумніви у достовірності отриманих фактичних даних, які неможливо усунути.

Саме різні критерії визнання доказів недопустимими, які наведені вище, обумовлюють диференційований порядок вирішення питання щодо їх недопустимості: 1) під час будь-якого судового розгляду у разі встановлення очевидної недопустимості доказу (частина 4 статті ст..87, частина 2 статті ст..89 КПК) - у випадках, коли: такі докази, отримані внаслідок істотного та очевидного порушення прав та свобод людини і їх недопустимість обумовлена такими обставинами, які у будь-якому випадку не можуть бути усунуті в ході подальшого судового розгляду; 2) у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення по суті (частина 1 ст.89 КПК) - якщо при отриманні доказів допущено процесуальні порушення, які: тягнуть інші порушення прав людини та потребують оцінки на підставі всієї сукупності доказів; зумовлюють сумніви у достовірності здобутих відомостей та суд має вирішити питання щодо можливості усунення вказаного сумніву на підставі сукупності інших зібраних допустимих доказів. У разі, якщо б була можливість визнати доказ недопустимим лише на підставі формального порушення порядку його отримання без співставлення його з іншими доказами, не було б необхідності передбачати в КПК України вирішення цього питання саме у нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення по суті.

На думку суду, жодна з обставин, які наведені у клопотанні про визнання доказів недопустимими, у даному випадку не підпадає під перелік підстав для визнання доказів недопустимими внаслідок їх очевидної недопустимості. Тим більше, жоден доказ не має наперед встановленої сили, а отже визнання очевидної недопустимості доказів на даній стадії судового провадження, без дослідження їх в повному обсязі і у взаємозв`язку з іншими доказами, є передчасним.

Суд бере до уваги, що докази, які просить визнати очевидно недопустимими захисник ОСОБА_8 , можуть бути визнані недопустимими судом під час ухвалення остаточного рішення суду за наслідками розгляду справи по суті, шляхом дослідження цих доказів у їх сукупності та взаємозв`язку з іншими, що надані учасниками кримінального провадження, а отже клопотання захисника ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного керуючись ст.ст.358, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_8 про визнання доказів очевидно недопустимими, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3