Справа № 753/103/24 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/1536/2024 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 08 січня 2024 року якою, скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність дізнавача - повернуто заявнику,-

В С Т А Н О В И Л А :

Як вбачається з ухвали слідчого судді, адвокат ОСОБА_7 , діючи в інтересах ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність дізнавача Дарницького УП ГУ НП у м. Києві, яка полягає у не розгляді клопотання про призначення експертизи у кримінальному провадженні № 0001962.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 08 січня 2024 року, скаргу адвоката ОСОБА_7 повернуто заявнику.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що як вбачається із матеріалів скарги заявник не послався на жодні поважні причини, які перешкодили ОСОБА_6 оскаржити бездіяльність дізнавача у десятиденний строк з моменту, коли він повинен був дізнатися про цю бездіяльність, та не надав доказів, що вона цікавився клопотанням про призначення експертизи, тому, суд не вбачав підстав для визнання поважними причин пропуску строку оскарження бездіяльності дізнавача Дарницького УП ГУ НП у м. Києві.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді представник заявника ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва скасувати а справу направити до суду першої інстанції для розгляду скарги по суті в іншому складі суду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що слідчим суддею неправильно застосовані норми процесуального права до правовідносин, що склалися, що призвело до неправильного вирішення справи.

Так, як вбачається з оскаржуваної ухвали, розраховуючи строки на оскарження потерпілою рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, слідчий суддя встановив, що бездіяльність з боку слідчого розпочалася не пізніше 20.11.2023. До такого висновку слідчий суддя прийшов виходячи з того, що клопотання потерпілою було подане 16.11.2023 і дане клопотання слідчий зобов`язаний розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання. Оскільки строк на оскарження рішення слідчого становить десять днів, то останнім строком на подання скарги, на думку слідчого судді, є 29.11.2023. В той час як потерпіла подала свою скаргу до суду тільки 05.01.2024.

Але такий розрахунок зроблено помилково, без врахування обставин даної справи.

А саме, станом на 20.11.2023, дати, не пізніше якої потерпіла повинна була подати свою скаргу, потерпіла ще не знала результатів розгляду її клопотання, оскільки, як вбачається з поштового конверту, який доданий до скарги, на Укрпошту слідчий подав своє рішення тільки 18.12.2023, що вбачається з наявного на ньому штампу.

Оскільки станом на 20.11.2023 потерпіла ще не знала та не могла знати результат розгляду свого клопотання, то станом на цей день в неї виникало право на оскарження виключно бездіяльності слідчого, яке виражається в ненаданні відповіді на її клопотання, а не на відмову в задоволенні її клопотання. Таке право передбачене п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

ОСОБА_6 оскаржує не бездіяльність слідчого, яка виражається в ненаданні їй відповіді на її клопотання, а рішення слідчого про відмову в задоволенні її клопотання про проведення слідчий (розшукових) дій, право на оскарження якого передбачене п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Оскільки в скарзі потерпілої йдеться про оскарження рішення слідчого яке повинно бути оформлено постановою, то відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першої статті 303 цього Кодексу, яке оформлено постановою, можуть бути подані особою протягом десяти днів з дня отримання особою її копії, а не з дня ухвалення.

Таким чином, слідчим суддею в ухвалі не правильно встановлено, що представник скаржника в скарзі просив поновити строк на оскарження бездіяльності дізнавача Дарницького УП ГУНП у м. Києві. Бо скаржник звертався до суду із клопотанням не про поновлення строку на оскарження бездіяльності дізнавача, а про поновлення строку на оскарження рішення дізнавача про відмову в задоволенні клопотання потерпілої про проведення слідчих (розшукових) дій.

Відтак, не правильно встановивши предмет оскарження, слідчий суддя неправильно встановив, що строк на оскарження повинен рахуватися з 20.11.2023, в той час як він повинен рахуватися з дати отримання потерпілою рішення дізнавача Укрпоштою, якою є 04.01.2024.

Про дату, час та місце розгляду провадження ОСОБА_6 , її представник ОСОБА_7 та уповноважена особа Дарицького УП ГУНП у м. Києві, повідомлені у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом. Неявка сторін або інших учасників провадження в судове засідання не перешкоджає його розгляду за приписами ч. 4 ст. 405 КПК України.

Вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з матеріалів провадження, адвокат ОСОБА_7 який діє в інтересах ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Дарницького районного суду зі скаргою на бездіяльність дізнавача Дарницького УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у не розгляді клопотання від 16.11.2023 про призначення експертизи, в межах кримінального провадження № 0001962, в якій просив скасувати рішення начальника відділу дізнання від 13.12.2023 № Х-3312/1 про відмову в задоволенні заяви потерпілої ОСОБА_6 про призначення експертизи, зобов`язати уповноважену особу органу дізнання прийняти процесуальне рішення про задоволення заяви ОСОБА_6 від 16.11.2023, а також поновити строк на подання скарги.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про поновлення строку та повертаючи скаргу слідчий суддя виходив з того, що скаргу адвокатом ОСОБА_8 подано після закінчення строку, визначеного ч. 1 ст. 304 КПК України, а наведені адвокатом причини пропуску строку на подачу скарги не є поважними для його поновлення.

Статтею 220 КПК України встановлено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність прокурора, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений кодексом строк.

Відповідно до ч. 1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

З матеріалів судового провадження за скаргою вбачається, що 16.11.2023 ОСОБА_6 звернулася до дізнавача Дарницького УП ГУНП у м. Києві із клопотанням про призначення експертизи розміру матеріального збитку, у кримінальному провадженні №0001962. Водночас, до суду зі скаргою на бездіяльність дізнавача щодо не розгляду даного клопотання представник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 звернувся лише 05.01.2024, тобто з пропуском встановленого законом десятиденного строку.

Ставлячи питання про поновлення строку, представник ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 послався на те, що рішення начальника відділу дізнання прийняте 13.12.2023, а потерпілою ОСОБА_6 дане рішення було отримане Укрпоштою простою кореспонденцією 04.01.2024, відтак потерпілою пропущений десятиденний строк з моменту прийняття даного рішення з поважних причин.

Водночас, як правильно встановив слідчий суддя, наведені адвокатом обставини не є такими, що перешкодили у реалізації права на оскарження бездіяльності та не виправдовують звернення зі скаргою після спливу строку, передбаченого ст. 304 КПК України.

Зважаючи на викладене, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про повернення скарги представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на підставі п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України.

Посилання апелянта на те, що слідчий суддя не правильно встановив предмет оскарження та фактично ототожнив процедуру оскарження бездіяльності дізнавача і процедуру оскарження його рішення, що призвело до неправильного розрахунку строків на оскарження, не заслуговують на увагу, оскільки в даному конкретному випадку, рішення про відмову в задоволенні заяви потерпілої про призначення експертизи оформлене у вигляді листа № Х-3312/125/48/13-23, про що сам вказує заявник у поданій скарзі, а не у формі постанови.

Відтак, у зв`язку з відсутністю в матеріалах провадження постанови, передбаченої ст. 220 КПК України, як предмету оскарження, скаргу розцінено судом саме як оскарження бездіяльності уповноваженої особи Дарницького УП ГУНП у м. Києві, що тягне за собою відповідний розрахунок строків.

Колегія суддів звертає увагу на те, що правило дотримання процесуального строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб судові провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Це правило надає особі, яка має право на оскарження рішення, дії чи бездіяльності, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати відповідну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції.

Відтак, доводи апеляційної скарги представника заявника про незаконність ухвали слідчого судді, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки оскаржувана ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст. 370 КПК України за своїм змістом є належно обґрунтованою, вмотивованою та законною.

Будь - яких істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів не вбачає.

Крім того, колегія суддів наголошує, що відповідно до вимог ч. 7 ст. 304 КПК України, повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника заявника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 08 січня 2024 року задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді є вмотивованою та підстав для її скасування не встановлено.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника заявника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду міста Києва від 08 січня 2024 року якою, скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність дізнавача, повернуто заявнику - залишити без змін.

Судді ________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4