Справа № 203/4698/22
Провадження № 1-кп/0203/274/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілих ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі кримінальне провадження №0000717 від 16.11.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вільногірськ, Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого головним спеціалістом інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, одруженого, маючого на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

встановив:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України, за таких обставин.

03.11.2022 приблизно о 20 год. 45 хв. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , де в нього на ґрунті побутових суперечок виник конфлікт, з раніше не знайомою йому потерпілою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у ході якого у ОСОБА_5 , виник протиправний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_7 , тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний умисел, бажаючи заподіяти ОСОБА_7 тілесні ушкодження, ОСОБА_5 діючи умисно приблизно о 20:45 год. 03.11.2022 року, знаходячись в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , раптово наблизився до потерпілої ОСОБА_7 та наніс один удар ногою в область пальців правої стопи, потім наніс другий удар ногою в область стегна правої ноги, після цього долонею правої руки взявся за обличчя та штовхнув головою об стіну.

Внаслідок чого, ОСОБА_5 , згідно висновку експерта №3137е від 09.11.2022 року спричинив потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді: синців нижньої правої кінцівки та крововиливу шкіри потиличної ділянки справа, що спричинені від дії не менше трьох ударів, які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

В цей же день продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел та не зупиняючись на досягнутому ОСОБА_5 , в приміщенні квартири АДРЕСА_3 , де в нього на ґрунті побутових суперечок виник конфлікт, з раніше не знайомим йому потерпілим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у ході якого у ОСОБА_5 , виник протиправний умисел, направлений на заподіяння ОСОБА_8 , тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний умисел, бажаючи заподіяти ОСОБА_8 тілесні ушкодження, ОСОБА_5 діючи умисно, приблизно о 20:45 год. 03.11.2022 року, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , де в нього на ґрунті побутових суперечок виник конфлікт, з раніше не знайомим йому потерпілим, наблизився до потерпілого ОСОБА_8 та наніс йому один удар колінкою в область правого стегна, потім під час спільної штовханини, ОСОБА_5 наніс один удар рукою в область лівої скроні, а потім подряпав обличчя потерпілому ОСОБА_8 .

Внаслідок чого, ОСОБА_5 , згідно висновку експерта №3136е від 09.11.2022 року спричинив потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді: синців правого стегна, шістнадцяти саден обличчя, скроневої області, які за своїм характером відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Таким чином, згідно з обвинувальним актом своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень.

Обвинувачений ОСОБА_5 подав суду клопотання про закриття кримінального провадження за ч.1 ст.125 КК України відносно нього на підставі ст.49 КК України, яке вмотивовано тим, що з обвинувального акта вбачається, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, яке було вчинено 03 листопада 2022 року.

Враховуючи що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, яке інкримінується йому, слід визначати відповідно до положень чинного на час розгляду клопотання законодавства як кримінальний проступок, за який передбачено покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі. Таким чином, з дати інкримінованого йому правопорушення минуло два роки та строки передбачені ч.1 ст.49 КК України закінчились.

В судовому засіданні ОСОБА_5 підтримав вказане клопотання, просив його задовольнити. Звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності. Цивільні позови потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишити без розгляду.

Прокурор вважав, що клопотання підлягає задоволенню.

Представник потерпілих ОСОБА_4 пояснила, що нормами кримінального кодексу України передбачається можливість звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строку давності притягнення особи до кримінальної відповідальності та думка потерпілої сторони не заважає цьому.

Потерпілі ОСОБА_9 та ОСОБА_8 були допитані в судовому засіданні, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Суд, вислухавши учасників кримінального провадження, приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Санкція ч.1 ст. 125 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Відповідно до ч.2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України, є кримінальним проступком.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

З часу вчинення кримінального правопорушення, в якому обвинувачуються ОСОБА_5 , а саме з 03 листопада 2022 року, пройшло два роки.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень ч.4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тобто суд, встановивши наявність всіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), - досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але важливо, - до набрання вироком суду законної сили (ст.532 КПК).

Судом встановлено, що перебіг давності не зупинявся та не переривався.

Передбачені ст. 49 КК України перешкоди для застосування давності відсутні.

Кримінально-правові та цивільно-правові наслідки закриття кримінального провадження ОСОБА_5 роз`яснені та їм зрозумілі.

За таких обставин наявні передбачені п.1 ч.1 ст. 49 КК України підстави для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 України та закриття кримінального провадження, а тому клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню.

Потерпіла ОСОБА_7 заявила цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 100000 (сто тисяч) гривень та матеріальної шкоди у розмірі 62021,05 (шістдесят дві тисячі двадцять одна гривня 05 копійок) гривень.

Потерпілий ОСОБА_8 заявив цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Статтею 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Враховуючи системний аналіз зазначених норм КПК, суд дійшов висновку, що цивільний позов не підлягає розгляду у випадках закриття кримінального провадження як на досудовому розслідуванні, так і в суді, а тому цивільний позов слід залишити без розгляду.

Разом з тим, звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою, що останньому роз`яснено судом, а тому за змістом ч.7 ст.128 КПК України його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження не перешкоджає потерпілим пред`явити позов про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Керуючись п.1 ч.2 ст. 284, ст. ст. 286, 288 , 372, 376 КПК України, ст. 49 КК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України на підставі п.1 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , що вони мають право на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку цивільного судочинства.

Речові докази: копія рахунку оплати по замовленню №14844 від 24.06.2022 щодо придбання мобільного телефону та копію акту про обстеження квартири АДРЕСА_3 , DVD-R диск з фрагментами відеозапису внутрішніх камер відео спостереження з 11 та 12 поверхів, буд.27Д за адресою: АДРЕСА_4 , за 03.11.2022 та DVD-R диск з фрагментами відеозапису з нагрудної камери співробітника спецпризначення, який здійснював фіксування 03.11.2022, за адресою: АДРЕСА_4 зберігати в матеріалах кримінального провадження

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя - ОСОБА_1