12 листопада 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників обвинувачених - адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
потерпілої - ОСОБА_8 ,
представника потерпілої - адвоката ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, такого, що має на утриманні малолітню доньку, офіційно не працевлаштованого, такого, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, та
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, який має середню освіту, такого, що має на утриманні малолітню доньку, офіційно не працевлаштованого, такого, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 152 КК України,
У жовтні 2024 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшов обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні.
Прокурор ОСОБА_3 , обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_7 (захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ) підтримали вказане клопотання.
Потерпіла ОСОБА_8 та її представник, адвокат ОСОБА_9 , щодо вказаного питання поклались на розсуд суду.
Потерпілий ОСОБА_13 в підготовче судове засідання не з`явився.
Також в підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження щодо обох обвинувачених строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.
Щодо обвинуваченого ОСОБА_4 клопотання прокурора обґрунтоване посиланням на те, що стороною обвинувачення, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КК України, які обумовлюють необхідність продовження обраного відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу. Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 187 КК України, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років з конфіскацією майна. У зв`язку з цим, обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи суворість та невідворотність покарання у вигляді позбавлення волі, у разі зміни запобіжного заходу, чи відмови у його продовженні, буде переховуватись та ухилятись від суду, що унеможливить судовий розгляд (ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Також прокурор вказує на те, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, самостійно або через інших осіб може перешкоджати встановленню істини у справі, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані свідками у справі, надавати цим особам поради з урахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі «алібі» щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому правопорушення, тим самим перешкодити встановленню істини в кримінальному провадженні, крім того, підозрюваний володіє даними про потерпілих та може погрожувати їм з метою уникнення покарання за вчинений ним злочин, який було вчинено із застосуванням насильства, що дає підстави стверджувати, що інший запобіжний захід, крім тримання під вартою, не зможе ефективно забезпечити виконання запланованих процесуальних рішень у кримінальному провадженні.
У випадку не застосування до підозрюваного запобіжного заходу, існує вірогідність незаконного впливу на свідків та потерпілих. Вказані дії можуть протиправно перешкоджати кримінальному провадженню та встановленню всіх обставин події, зокрема перешкоджати їх прибуттю до суду, іншим чином вплинути на учасників кримінального провадження.
Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконний вплив на свідків, потерпілих у вказаному кримінальному провадженні.
Підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, за допомогою інших осіб, або будь-яким іншим способом із застосуванням будь-яких засобів може перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким іншим чином, чим може перешкодити встановленню істини по справі, знищити не вилучені ще матеріали, речові докази.
Вказана обставина свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
ОСОБА_4 раніше судимий за вчинення злочинів проти власності, вчинив новий злочин не зважаючи на введений у країну воєнний стан, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем, поводить себе зухвало, ніде не працевлаштований протягом тривалого часу, не має жодного джерела доходу.
Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення.
Застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе унеможливити реалізацію вищенаведених ризиків, та забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 .
Аналогічними доводами прокурор обґрунтував й клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою й щодо обвинуваченого ОСОБА_5 .
Потерпіла ОСОБА_14 та її представник, адвокат ОСОБА_9 , підтримали думку прокурора щодо обох обвинувачених.
Адвокат ОСОБА_6 вважала, що є підстави для зміни запобіжного заходу щодо обох обвинувачених на інший, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, в обґрунтування чого послалась на те, що обидва обвинувачені є колишніми військовослужбовцями, брали участь у бойових діях, ОСОБА_5 отримував поранення. Кожен з них станом на час розгляду справи звільнений з військової служби з передбачених законом підстав, однак обвинувачений ОСОБА_4 , зокрема, має намір повернутись на військову службу і продовжити захищати країну. Також обидва обвинувачені мають міцні соціальні зв`язки, доказів вчинення ними дій, спрямованих на вплив на потерпілих і свідків або інше перешкоджання досудовому розслідуванню, сторона обвинувачення не надала. Отже, на думку захисника, всі ствердження прокурора щодо наявності ризиків ґрунтуються виключно на припущеннях, і фактично тримання під вартою обумовлене лише тяжкістю обвинувачення.
Адвокат ОСОБА_7 підтримала думку свого колеги, а щодо ОСОБА_5 зазначила, що підстави для тримання його під вартою взагалі відсутні, оскільки він є засудженим до покарання у виді позбавлення волі за вироком іншого суду, має бути направлений до відповідної виправної установи, однак може бути тимчасово залишений у слідчому ізоляторі на період розгляду цієї справи.
Обвинувачені підтримали думку своїх захисників.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до такого.
Щодо направлення матеріалів кримінального провадження іншому складу суду для вирішення питання про об`єднання кримінальних проваджень.
Ухвалою від 01.10.2024 вказане кримінальне провадження було призначене до судового розгляду.
Відповідно до ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими статтею 217 цього Кодексу.
У разі якщо на розгляд суду першої інстанції надійшли матеріали кримінального провадження щодо особи, стосовно якої цим судом вже здійснюється судове провадження, воно передається складу суду, що його здійснює, для вирішення питання про їх об`єднання.
За змістом ч. 1 ст. 217 КПК України, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).
Відтак, клопотання адвоката ОСОБА_6 про передачу цього кримінального провадження іншому складу суду для вирішення питання про об`єднання в одне кримінальних проваджень щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , підлягає задоволенню.
Щодо продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .
Судом встановлено, що вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2021, залишеним без змін ухвалою Запорізького апеляційного суду від 03.09.2024, ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 186, ст. ст. 71, 72 КК України, до чотирьох років одного місяця позбавлення волі. Вказаний вирок набрав законної сили і підлягає зверненню до виконання шляхом направлення ОСОБА_5 до відповідної виправної установи.
Разом з цим, як випливає з п. 12 ч. 1 ст. 537 КПК України, засуджена особа може бути тимчасово залишена у слідчому ізоляторі у зв`язку з розгляду судом іншого кримінального провадження щодо цієї самої особи.
Відтак, суд погоджується з думкою адвоката ОСОБА_7 щодо доцільності тимчасового залишення обвинуваченого у слідчому ізоляторі до розгляду судом цього кримінального провадження, що сприятиме проведенню судового розгляду в межах розумних строків, а продовження щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою позбавлене процесуального сенсі.
Щодо продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених ст.177 цього Кодексу.
Стаття 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до п.п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити ці дії.
Отже, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 152, ч. 4 ст. 187 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що викладені в обвинувальному акті, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення злочинів, за викладених у клопотанні обставин.
При цьому суд виходить з того, що на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Суд повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу. Так, під час розгляду клопотання суд з`ясував, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих злочинів, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, наявність яких випливає з реєстру матеріалів досудового розслідування, доданого до обвинувального акту.
Як встановлено, наразі ОСОБА_4 утримується під вартою, на підставі ухвали слідчого судді від 19.07.2024, відповідно до якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості визначення розміру застави, строк дії якого було продовжено до 18.10.2024, а потім до 15.11.2024, відповідно до ухвали слідчого судді від 17.10.2024.
На даний час судовий розгляд кримінального провадження не розпочато.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Вирішуючи клопотання щодо продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 ,. суд враховує, що останній обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна, вчинений в умовах особливого стану.
Суд погоджується з доводами прокурора щодо наявності обставин, які свідчать про те, що ризики, які були підставою для застосування та продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та продовжують існувати і на цей час.
Такими обставинами є те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання пов`язане із позбавленням волі, що робить надто високим ризик переховування від суду.
Також, враховуючи обставини, викладені у клопотанні, суд доходить до висновку про наявність ризику впливу на потерпілих, оскільки обвинувачений обізнаний про анкетні дані таких осіб, може вчинити на них незаконний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання для уникнення від кримінальної відповідальності.
Разом з тим, ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, наразі у судах перебувають кримінальні провадження відносно останнього за ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 185 КК України, які не розглянуті, офіційно не працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітню дитину, обвинувачується у вчиненні злочинів з корисливих мотивів, що в сукупності свідчить про високу схильність його до вчинення ним інших кримінальних правопорушень.
Таким чином, судом встановлено наявність обставин, які свідчать про те, що ризики, які були підставою для застосування та продовження на досудовому розслідуванні ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені п. 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду; вплив на потерпілих; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення, не змінилися та продовжують існувати і на цей час.
Будь яких даних щодо інших обставин, які б давали підстави вважати інакше або давали підстави для зміни запобіжного заходу, суду не надано.
Крім того, суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішені питання щодо продовження строку дії запобіжного заходу враховуючи дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , тяжкість злочинів, в яких обвинувачується, та стадію судового розгляду, вважаю, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Слідчий суддя приходить до висновку, що застосований відносно обвинуваченого на досудовому розслідуванні запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який було продовжено, з урахуванням строку тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення, яке інкримінується ОСОБА_4 , та його особою не виходить за межі розумного строку.
Застосований відносно ОСОБА_4 запобіжний захід кореспондується із характером суспільного інтересу, підставами і метою його обрання, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, не надає можливості обвинуваченому перешкоджати інтересам правосуддя, у тому числі, шляхом ухилення від суду.
Наявні наведені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 на більш м`який.
Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Суд при постановленні даної ухвали, керуючись ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 при продовжені строку дії запобіжного заходу, оскільки останній обвинувачується у вчиненні злочину із застосування насильства.
Відтак, суд доходить до висновку, що підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого не відпали, і судом не встановлено обставини, які б давали достатні підстави для зміни чи скасування раніше обраного запобіжного заходу, у зв`язку з чим, клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 199, 217, 314-316, 334, 372, 376, 537, 539 КПК України, суд
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.
Продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шістдесят днів, починаючи з 12.11.2024 і по 10.01.2025 включно, з триманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор», без права звільнення під заставу.
Клопотання прокурора про тимчасове залишення про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити частково.
Обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є засудженим вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2021, залишеним без змін ухвалою Запорізького апеляційного суду від 03.09.2024, за ч. 2 ст. 186, ст. ст. 71, 72 КК України, до чотирьох років одного місяця позбавлення волі, - тимчасово, до набрання законної сили судовим рішенням по суті обвинувачення у цьому кримінальному провадженні, залишити в Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор»
Повний текст ухвали оголошений о 12 год. 50 хв. 13.11.2024.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження запобіжного заходу до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом п`яти днів з дня її проголошення, а особою, що перебуває під вартою, - протягом п`яти днів з дня отримання повного тексту ухвали.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1