Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/550/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2024 року. м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку у м. Кропивницькому матеріали кримінального провадження №0001599 від 13.11.2022 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 травня 2024 року.

Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Брянка Луганської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманців, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21.12.2012 вироком Обухівського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 26.05.2014 вироком Дніпропетровського районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі. 30.12.2014 на підставі ст. 81 КК України звільнено умовно-достроково на 8 місяців 16 днів;

- 26.03.2018 вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі;

- 16.07.2018 вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі;

- 02.05.2022 вироком Шевченківського районного суду міста Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн.;

- 22.06.2022 вироком Голосіївського районного суду міста Києва за ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

визнано винуватим та призначено покарання за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 24.06.2022, та з урахуванням правил п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, згідно з якими одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі, остаточно визначено покарання ОСОБА_8 у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі.

Вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 02.05.2022, за яким ОСОБА_8 засуджено до покарання у виді штрафу, - виконувати самостійно.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Цивільний позов ОСОБА_9 задоволено повністю. Стягнуто із ОСОБА_8 , на користь ОСОБА_9 , завдану кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду в розмірі 19136 грн. 38 коп. та 7000 грн. на правничу допомогу.

Долю речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаного з проникненням у житло, в умовах воєнного стану, та у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаного з проникненням в інше приміщення, в умовах воєнного стану, за наступних обставин.

Так, Вдень 09.11.2022, точного часу не встановлено, ОСОБА_8 проходив по Новопражському шосе в м. Олександрія Кіровоградської області, де звернув увагу на будинок АДРЕСА_2 , оскільки, як йому здалося, в ньому ніхто не мешкає. У цей момент, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на незаконне проникнення до вказаного будинку з метою таємного викрадення чужого майна. Разом з тим, оскільки був день, ОСОБА_8 вирішив прийти до зазначеного будинку у ночі, аби його злочинні дії не були помічені сторонніми особами.

Реалізовуючи свої злочинні умисні дії, вночі, після 00.00 год. 10.11.2022, точного часу не встановлено, тобто в період часу в який, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ та Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), в Україні діє правовий режиму воєнного стану, ОСОБА_8 прийшов до території домоволодіння, яке належить ОСОБА_9 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з метою таємного викрадення чужого майна.

Впевнившись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії не помічені сторонніми особами ОСОБА_8 , переліз через паркан на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . Підійшовши до вікна вказаного одноповерхового житлового будинку, за допомогою викрутки, яка була при ньому, віджав вікно та незаконно проник всередину зачиненого будинку.

Усвідомлюючи протиправний характер своїх умисних дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків ОСОБА_8 , розуміючи, що його злочинні дії нікому не помітні, діючи повторно, з корисливого мотиву з вказаного будинку таємно викрав наступне, а саме: ігрову приставку «Хbох», модель «Arcade 360», чорного кольору, вартістю 2925 грн.; системний блок «Samsung», модель «DM-U600», чорного кольору, вартістю 2137,50 грн.; монітор «Samsung», модель «LC24F390FHIXCI», чорного кольору, вартістю 4795,60 грн.; блендер «Tefal», модель «Daily Міх», білого кольору, вартістю 1305,90 грн.; електром`ясорубку «Saturn», модель «ST-FP0094K», білого кольору, вартістю 1622,21 грн.; соковижималку «Domotec MS-5222», червоного кольору, вартістю 2104,28 грн.; телевізор марки «Bluetech», модель «TQT1910BT001», чорного кольору, вартістю 1583,33 грн.; акустичну портативну колонку «Grenwave», модель PS-600WP, чорного кольору, вартістю 416,67 грн. та міксер «Saturn», модель «ST-FP1025», білого кольору, вартістю 814,99 грн.

В подальшому, ОСОБА_8 , разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 17705,48 грн.

Крім того, вдень 13.11.2022, точного часу не встановлено, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на повторне таємне викрадення чужого майна з території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_8 вирішив прийти до зазначеного будинку у ночі, аби його злочинні дії не були помічені сторонніми особами.

Реалізовуючи свої злочинні умисні дії, вночі, після 00.00 год. 14.11.2022, точного часу не встановлено, тобто в період часу в який, відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ та Указом Президента України від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ), в Україні діє правовий режиму воєнного стану, ОСОБА_8 прийшов до території домоволодіння, яке належить ОСОБА_9 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з метою таємного викрадення чужого майна.

Впевнившись в тому, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії не помічені сторонніми особами ОСОБА_8 , переліз через паркан на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 . Підійшовши до дверей гаражу, за допомогою металевого прута, який він взяв на території вказаного домоволодіння, пошкодив навісний замок та незаконно проник всередину гаражу.

Усвідомлюючи протиправний характер своїх умисних дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків ОСОБА_8 , розуміючи, що його злочинні дії нікому не помітні, діючи повторно, з корисливого мотиву з вказаного приміщення таємно викрав наступне, а саме: велосипед марки «Azimut» модель «Forest», чорного кольору, вартістю 6952, 81 грн. та бензопилу марки «Stihl», модель «MS 180», оранжевого кольору, вартістю 4109, 83 грн.

В подальшому, ОСОБА_8 , разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 11062,64 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичних обставин кримінального правопорушення та юридичної кваліфікації його дії, просив вирок суду першої інстанції змінити в частині призначеного покарання та пом`якшити йому призначене покарання застосувати положення ст.ст. 69, 75, або надати можливість вступити до лав ЗСУ.

Свої вимоги обґрунтував тим, що судом не враховано ряд пом`якшуючих покарання обставин, а саме те, що він проживає с матір`ю пенсійного віку, яка хворіє та потребує постійного догляду, смерть батька, місце роботи, незадовільний стан здоров`я гепатит С, який місцях позбавлення волі не лікується, щире каяття та допомога слідству.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_7 , яка підтримала подану апеляційну скаргу, прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, дотримуючись меж перегляду судових рішень, визначених ст. 404 КПК України, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна обвинуваченого не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону, а викладені у вироку суду висновки про наявність в діях ОСОБА_8 ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які відповідно до вимог параграфу 3 гл.28 КПК України, повністю досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи та є взаємоузгодженими між собою і відповідають фактичним обставинам справи.

Належність та допустимість доказів у кримінальному провадженні, а також правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 185 КК України у колегії суддів сумнівів не викликає.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, крім визнання своєї вини, в повному обсязі доведена матеріалами кримінального провадження, які розглянуто судом першої інстанції в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

При цьому, районний суд дотримався вимоги змісту ч.3 ст.349 КПК України, допитав обвинуваченого і за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорювалися, у тому числі і тих фактичних обставин, які зазначені в обвинувальному акті.

На підставі викладеного, колегія суддів відповідно до ч.1 ст.404 КПК України не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися і стосовно яких, відповідно до вимог ч.1 ст.349 КПК України докази не досліджувались.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості скоєного злочину, який відноситься до категорії тяжких, особу обвинуваченого, який не працює, не одружений, не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується посередньо, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності з 2022 року, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, раніше судимий, вчинив злочин не відбувши покарання за попереднім вироком.

Врахував обставини, які пом`якшують покарання щире каяття, та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Крім того, суд першої інстанції правильно врахував, що обвинувачений свідомо нехтує правилами встановленими в суспільстві, не виявив бажання стати на шлях виправлення та в період відбування покарання за попереднім вироком скоїв новий злочин та обґрунтовано призначив обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі мінімальне в межах санкції статті кримінального закону із застосуванням положень ч.1 ст.71 КК України та дійшов правильного висновку, що його виправлення можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства без застосування ст. 69, 75 КК України, яке на переконання колегії суддів буде відповідати тяжкості вчиненого, обставинам кримінального провадження та особі обвинуваченого, є обґрунтованим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як ним самим, так і іншими особами, а ще буде відповідати меті покарання, визначеного у ст. 50 КК України.

Враховуючи викладене доводи обвинуваченого стосовно того що судом при розгляді справи допущено порушення вимог кримінального процесуального закону неповноту судового розгляду, не враховано в повній мірі його особу та всі пом`якшуючі обставини покарання, є безпідставними та спростовуються матеріалами провадження та викладеним у вироку суду першої інстанції.

На переконання колегії суддів підстави для застосування положень ст.69, 75 КК України пом`якшення покарання та призначення покарання з випробуванням з іспитовим строком відсутні.

Оскільки, відповідно до вимог ст. 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали. При призначені обвинуваченому покарання судом враховується те, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, є заходом примусу, що застосовується від імені держави і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод особи та має на меті не тільки кару, а й виправлення, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Як вбачається з вироку, судом першої інстанції справу розглянуто повно всебічно та неупереджено, в повній мірі враховано особу обвинуваченого, всі характеризуючи дані на нього, тяжкість вчиненого злочину, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини покарання, обставини вчинення даного кримінального правопорушення та обґрунтовано призначено покарання яке є необхідним і достатнім. Підстави для його пом`якшення та застосування положень ст.75 КК України відсутні.

Порушень вимог кримінального процесуального та кримінального закону які б стали підставою для скасування по суті правильного винесеного судом рішення колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів доходить висновку, що вирок суду першої інстанції є законним, мотивованим та обґрунтованим, підстави для його зміни чи скасування відсутні, а тому апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 22 травня 2024 року стосовно ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)