УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000536

ВСТАНОВИЛА

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000536.

Ініціатор клопотання зазначає, що 29.04.2024 СУ ГУ НП у м. Києві розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000536 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 28.04.2024, приблизно о 16 год. 25 хв., керуючи автомобілем марки «ГАЗ-31105», н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. І. Виговського, поблизу будинку №1/2 в м. Києві, порушивши вимоги Правил дорожнього руху України, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , спричинивши останньому тяжке тілесне ушкодження. Вищевказаний автомобіль марки «ГАЗ-31105», н.з. НОМЕР_1 , на праві приватної власності згідно технічного паспорту НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 .

10.05.2024 слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_6 , розглянувши клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_7 про арешт тимчасово вилученого майна у даному кримінальному провадженні, відповідною ухвалою наклав арешт на належне ОСОБА_4 майно, a саме автомобіль марки «ГАЗ-31105», н.з. НОМЕР_1 , яким останній керував під час скоєння вищевказаного ДТП. При цьому, мотивом накладення арешту на автомобіль була необхідність у проведенні в кримінальному провадженні експертизи технічного стану даного автомобіля.

У клопотанні адвокат ОСОБА_3 зазначає, що згідно довідки, виданої 04.07.2024 слідчим СУ ГУНП у м. Києві майором поліції ОСОБА_8 , на даний час експертиза технічного стану автомобіля марки «ГАЗ-31105», н.з. НОМЕР_1 , який ним у кримінальному провадженні визнано речовим доказом, проведена. Згідно висновку експерта на момент виникнення вказаної дорожньо-транспортної пригоди даний транспортний засіб знаходився у технічно справному стані. Згідно цієї ж довідки слідчого у призначенні інших експертиз чи слідчих дій, для проведення яких був би необхідний вищевказаний автомобіль, немає потреби.

Ініціатор клопотання зазначає, що автомобіль після скоєння дорожньо-транспортної пригоди, в той же день, за письмового дозволу його власника, тобто ОСОБА_4 , був оглянутий працівниками СУ ГУНП у м. Києві. Ніяких перешкод для поміщення даного транспортного засобу на штрафмайданчик з метою подальшого його огляду експертом та призначення і проведення експертизи технічного стану автомобіля з боку ОСОБА_4 не було.

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , вважає, що мета накладення арешту на вилучений у ОСОБА_4 29.04.2024 після ДТП автомобіль «ГАЗ-31105», н.з. НОМЕР_1 , виправдана у повному обсязі, а подальше перебування автомобіля під арештом та його зберігання органами досудового розслідування на штрафмайданчику є невиправданим, тягне за собою негативні ризики виникнення технічних поломок в автомобілі та матеріальних витрат з боку родини ОСОБА_4 щодо його тривалого зберігання на території штрафмайданчика.

У зв`язку з чим просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10.05.2024 на автомобіль марки «ГАЗ-31105», н.з. НОМЕР_1 .

У судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, в той же час на адресу суду скерував заяву, у якій просив розглянути клопотання без його участі, зазначив, що при розгляді клопотання щодо зняття арешту з автомобіля, який належить ОСОБА_4 , просив взяти до уваги викладені ним обставини та ухвалити рішення про задоволення даного клопотання.

У судове засідання прокурор Київської міської прокуратури не з`явився будучи належним чином повідомлений.

Слідча суддя дослідивши матеріали клопотання, що надійшли на адресу суду, дійшла до наступного висновку.

Слідчою суддею встановлено, що Слідчим управлінням ГУНП у м. Києві за процесуального керівництва Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000536.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10.05.2024 року у справі №761/16063/24 накладено на майно, яке тимчасово вилучене 28 квітня 2024 року під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме на автомобіль марки «ГАЗ-31105», д.н.з. НОМЕР_1 , 2005 року випуску, сірого кольору, що на праві власності належить ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який поміщено на спеціальний майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони відчуження, користування, розпорядження вказаним майном.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним, вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, заходи забезпечення кримінального провадження завжди пов`язані із застосуванням примусу у кримінальному процесі. Процесуальний примус у кожному конкретному випадку застосовується у контексті мети, способів, підстав та умов для застосування конкретних заходів примусу.

Клопотання прокурора, яке слугувало підставою арешту майна заявника, мотивоване тим, що накладення арешту на вказане майно є необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки вказане майно відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Статтею 84 КПК України імперативно передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Представником власника майна - адвокатом ОСОБА_3 наведено не достатньо підстав, які б свідчили про недоцільність в цілому продовження застосовування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту автомобілю марки «ГАЗ-31105», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , водночас доведено, що арешт можу бути скасовано в частині обмеження права володільця на користування належним майном, оскільки відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

В той же час, до матеріалів клопотання долучено копію листа старшого слідчого ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 , від 04.07.2024, у якому слідчий зазначає, що під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000536, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України була призначена та проведена судова інженерно-транспортна експертиза технічного стану автомобіля "ГАЗ-31105", н.з. НОМЕР_1 . Згідно висновку експерта CE-19/111-24/26242-ІТ від 22.05.2024 на момент огляду автомобіль "ГАЗ-31105", н.з. НОМЕР_1 знаходився у технічно справному стані. Проведення інших експертиз чи слідчих дій для яких потрібний автомобіль "ГАЗ-31105", н.з. НОМЕР_1 не планується.

Крім того, слідчій судді не надано підтвердження того, що потреби досудового розслідування і надалі виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи ОСОБА_4 в частині заборони користування арештованим майном.

Стаття 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

За вказаних обставин, слідчий суддя вважає за необхідне частково скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10.05.2024, справа №761/16063/24, у кримінальному провадженні №0000536, на майно, яке тимчасово вилучене 28 квітня 2024 року під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме на автомобіль марки «ГАЗ-31105», д.н.з. НОМЕР_1 , 2005 року випуску, сірого кольору, що на праві власності належить ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який поміщено на спеціальний майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_2 , в частині заборони користування вказаним майном.

Керуючись статтями 2, 7, 98, 170, 173-174, 309,372, 376, 532 КПК України слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10.05.2024, справа №761/16063/24, у кримінальному провадженні №0000536, на майно, яке тимчасово вилучене 28 квітня 2024 року під час проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, а саме на автомобіль марки «ГАЗ-31105», д.н.з. НОМЕР_1 , 2005 року випуску, сірого кольору, що на праві власності належить ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , який поміщено на спеціальний майданчик тимчасового утримання транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_2 , в частині заборони користування вказаним майном.

В іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_10