ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2024 Справа №607/11299/24 Провадження №1-кп/607/1539/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження №0000661 від 10 березня 2024 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Великі Дедеркали, Шумського району, Тернопільської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

ВСТАНОВИВ:

10 березня 2024 року близько 12:50 год., ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні роздягальні школи АДРЕСА_3 , виявив банківську картку, відкриту в AT «Ощад Банк» із номером НОМЕР_1 (з безконтактною технологією проведення платежів), яка знаходилась у барсетці користувача - ОСОБА_5 . В цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний намір, направлений на привласнення офіційного документа.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_3 10 березня 2024 року близько 12:50 год, перебуваючи у приміщенні роздягальні школи АДРЕСА_4 , в повній мірі розуміючи, що згадана банківська картка, яка містить обов`язкові реквізити, що дають змогу ідентифікувати платіжну систему, емітента (банк) та держателя цього спеціального платіжного засобу, діючи умисно, з корисливих мотивів, викрав та в подальшому не повернувши власнику привласнив собі банківську картку № НОМЕР_1 , видану AT «Ощад Банк» на ім`я ОСОБА_6 , яка відповідно до ст. 1 Закону України «Про інформацію», п. п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31, ст. 1 п. 15.2, ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний «документообіг», а також згідно з приміткою до ст. 358 КК України є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носієві інформацію, підтверджує та посвідчує певні факти, що здатні спричинити наслідки правового характеру, виданим повноважною особою юридичної особи з дотриманням визначеної законом форми та містить передбачені законом реквізити.

Окрім цього, Верховною Радою України 24.02.2022 прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» №2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022.

Надалі, строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався, в тому числі 06.02.2024 прийнято Закон України «Про затвердження указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 3564-ІХ, яким затверджено указ Президента України № 49/2024 від 05.02.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні продовжено строк дії воєнного стану із 05 години 30 хвилини 14.02.2024 строком на 90 діб.

Встановлено, що 03.03.2024 близько 12:40 год., у ОСОБА_3 , який перебував у приміщенні школи АДРЕСА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 03.03.2024 близько 12:40 год, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні роздягальні школи АДРЕСА_3 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, таємно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, викрав належний ОСОБА_7 мобільний телефон торговельної марки «Redmi» Note 11 (виробник - «Хіаоші»), із об`ємом внутрішньої пам`яті 4Gb, вбудованої - 128 Gb, у корпусі кольору, визначеного товаровиробником як «Twilight Blue», вартістю 4543,27 гривень.

У подальшому, ОСОБА_3 покинув територію школи №10, що за адресою: АДРЕСА_5 та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, а саме реалізував його у ломбард, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 4543,27 гривень.

Крім цього, 10.03.2024 близько 12:50 год, у ОСОБА_3 , який перебував у приміщенні школи АДРЕСА_3 виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, 10.03.2024 близько 12:50 год, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні роздягальні школи АДРЕСА_3 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, діючи умисно і повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, таємно, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, викрав барсетку чорного кольору із логотипом «Nike», в якій знаходились особисті речі ОСОБА_8 , а саме: ключі від квартири у кількості 3-х одиниць, разом із домофонним ключем, які матеріальної цінності для потерпілої не становлять, грошові кошти в сумі 60 гривень, банківська картка AT «Ощад Банк» із номером НОМЕР_1 , банківська картка AT «Райффайзен Банк» із номером НОМЕР_2 , електронний квиток № НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_5 та мобільний телефон торговельної марки «ОРРО» А16, моделі «СРН2269», кольору визначеного заводом-виробником - «Crystal Black», об`ємом пам`яті 3/32 GB, вартістю 2506,33 гривень.

У подальшому, ОСОБА_3 покинув територію школи №10, що за адресою: АДРЕСА_5 та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, а саме здав його у ломбардне відділення №28 Повного товариства «Ломбард «Смарт»» ТОВ «Шведінвест і компанія», що по вул. 15 Квітня, 9 у м. Тернополі, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 2506,33 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, визнав повністю, однак від дачі показів, на підставі ст. 63 Конституції України, відмовився.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_3 повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, згідно обвинувального акту, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану та за ч. 1 ст. 357 КК України викрадення та привласнення офіційного документу вчинене з корисливих мотивів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, один з яких є тяжким, характер та наслідки вчинених кримінальних правопорушень, його ставлення до них та поведінку після їх вчинення, особу винного, зокрема те, що він раніше не судимий, його майновий стан, не перебуває на обліку у лікарів психіатра чи нарколога, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставини, які обтяжують покарання відсутні. Підстав для застосування ст. 69 КК України, суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , йому слід призначити покарання в межах санкції статей обвинувачення, а саме: за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді позбавлення волі, за ч. 1 ст. 357 КК України - у виді штрафу, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне у виді позбавлення волі. Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченим, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами.

Поряд з цим, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, оскільки виправлення останнього можливе без відбування покарання.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст. 75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачений визнав свою вину, відшкодував завдану шкоду із врахуванням його характеризуючих даних, ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення судових експертиз.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України і призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді п`яти років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 , відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Речові докази:

- барсетку чорного кольору із логотипом «Nike», в якій знаходяться грошові кошти в загальній сумі 60 гривень, ключі у кількості 3-х одиниць, 1 домофонний ключ, банківську карту AT «Ощад Банк» із № НОМЕР_1 , електронний квиток оформлений на ім`я ОСОБА_5 , банківська картка відкрита в AT «Райффайзен Банк» із № НОМЕР_2 , які згідно розписки від 29 квітня 2024 року переданні ОСОБА_8 , - залишити у розпорядженні потерпілої ОСОБА_8 , після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи від 17 квітня 2024 року №СЕ-19/120-24/4452-ТВ в розмірі 1514,56 гривень, судової товарознавчої експертизи від 29 березня 2024 року №СЕ-19/120-24/3925-ТВ в розмірі 1514,56 гривень, судової дактилоскопічної експертизи від 09 квітня 2024 року №СЕ-19/120-24/4163-ТВ в розмірі 1893,20 гривень, на загальну суму 4922, 32 (чотири тисячі дев`ятсот двадцять дві гривні тридцять дві копійки).

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1