Справа № 298/2000/24
Номер провадження 1-кп/298/129/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року с-ще Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100 від 20.10.2024 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сулимівка, Київської області, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, штаб-сержанта 3 категорії групи зв`язку та кібербезпеки штабу військової частини НОМЕР_1 , сержанта, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

У військовослужбовця, призваного на військову службу за мобілізацією на особливий період, сержанта ОСОБА_3 , в кінці вересня місяця 2024 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, під час його перебування у м. Харків Харківської області, виник протиправний умисел, спрямований на виготовлення підробленого документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає право на керування транспортними засобами, з метою подальшого власного використання, а саме: посвідчення водія на його ім`я, з наданням права керування транспортними засобами категорії «В», з метою подальшого особистого використання вказаного підробленого документу.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія на право керування транспортними засобами, ОСОБА_3 , приблизно у кінці вересня місяця 2024 року, точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у м. Харків Харківської області, точної місця досудовим розслідуванням не встановлено, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, користуючись персональним комп`ютером, зайшов у програму «Google», де завантажив ескіз посвідчення водія, який (тобто, вказаний ескіз) за допомогою програмних забезпечень «Adobe Photoshop», «Figma» та «Microsoft Word», відредагував, тобто заповнив реквізити, а саме: вніс свої персональні дані, завантажив свою фотографію обличчя, після чого взяв пластикову картку розміром 54х85 мм із заокругленими кутами, яку заздалегідь підготував, та вставив її у підключений принтер й за допомогою принтера виготовив посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 12.10.2024, видане ТСЦ 4641, на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при цьому, достовірно знаючи, що він не має на це законних повноважень, та яке (посвідчення водія) ОСОБА_3 , розуміючи, що вказане посвідчення водія є підроблене, мав намір у подальшому використовувати для безпідставного керування транспортними засобами відповідної категорії.

Окрім цього, у ході досудового розслідування встановлено, що 19.10.2024 громадянин ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «Honda», моделі «Concerto», д.н.з НОМЕР_3 , рухався у напрямку стаціонарного блок-поста «Ужок», що знаходиться у с. Ужок Ужгородського району Закарпатської області, де був зупинений для перевірки документів та транспортного засобу поліцейським СРПП ВП № 1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 .

На вимогу ОСОБА_4 пред`явити для перевірки документи, які водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, відповідно до п. 2.1 (а) ПДР України, сержант ОСОБА_3 , перебуваючи на стаціонарному блоку-посту « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться в АДРЕСА_1 , 19.10.2204 о 09 годині

25 хвилин, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, усвідомлюючи те, що документ посвідчення водія, є підробленим, тобто отриманий всупереч вимогам Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 №340, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на використання завідомо підробленого документа, достовірно знаючи, що вказане посвідчення водія виготовлене шляхом підробки, з метою підтвердження свого права на керування транспортним засобом надав працівнику поліції ОСОБА_4 для перевірки посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 12.10.2024 року, видане ТСЦ 4641 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , бланк якого за способом виготовлення не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, чим вчинив використання завідомо підробленого документа.

Зазначені дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за

частиною першою статті 358 Кримінального кодексу України (надалі КК України) підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає право на керування транспортними засобами, з метою його використання підроблювачем та частиною четвертою статті 358 КК України використання завідомо підробленого документа.

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

В надісланому до суду обвинувальному акті прокурором заявлено клопотання про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3

від 08.11.2024, в якій він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, а також, яка містить: згоду обвинуваченого зі встановленими досудовим розслідуванням обставинами; інформацію про ознайомлення його з обмеженням права на апеляційне оскарження, роз`яснення йому змісту встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному проваджені без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , його згоду із встановленими в результаті досудового розслідування обставинами та згоду на розгляд обвинувального акту за його відсутності підтвердив захисник адвокат ОСОБА_5 , що підтверджується власним підписом адвоката у заяві ОСОБА_3 від 08.11.2024.

Відтак вимоги частини другої статті 302 КПК України дотримано.

Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 11.11.2024 постановлено призначити судовий розгляд даного обвинувального акту в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до частини четвертої статті 107 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК України) у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Згідно з частиною другою статті 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не викликають сумніву у їх об`єктивності та не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому проступків повністю доведена доданими до обвинувального акту матеріалами.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 , інтереси якого представляє захисник ОСОБА_5 , обставини вчинення кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорює, з такими згоден, свою винуватість у вчиненні таких беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Згідно з частиною другою статті 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, та яке б запобігало вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог статті 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до статті 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання, передбачені статтею 67 КК України, відсутні.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які у розумінні положень статті 12 КК України є кримінальними проступками; ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні ним винуватості, а також щирому каятті; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він за даними наявної документації на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, те, що він несе військову службу в збройних силах України, є військовим УБД, не одружений, раніше не судимий.

Керуючись принципами законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання та співмірності заходів примусу, відповідно до вимог кримінального закону і передбаченої цим законом санкції, враховуючи, що вчинені ОСОБА_3 кримінальні правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступками, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, а також обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд, задля досягнення мети покарання, передбаченої ст. 50 КК України, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому: за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, у вигляді штрафу у межах санкції частини статті, за які кваліфіковано його дії; за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, у вигляді штрафу у межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано його дії.

Остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначити на підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Таке покарання, на переконання суду, буде справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_3 попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до статті 100 КПК України, про що зазначити в резолютивній частині цього вироку.

Питання заходів забезпечення кримінального провадження суд вирішує в порядку статті 174 КПК України.

Відповідно до частини другої статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.Відтак процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні у розмірі 2387,70 грн. за проведення судової експертизи кримінальному провадженні, що підтверджено довідкою про витрати на проведення судової експертизи від 28.10.2024 за

№ СЕ-19/107-24/11377-ДД у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000100, підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373, 374, 376, 381 382 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання вигляді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити остаточне покарання ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушень у вигляді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 24.10.2024 у справі № 298/1936/24, скасувати.

Речовий доказ у справі посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 12.10.2024, видане ТСЦ 4641 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке міститься у відповідності до висновку № СЕ-19/107-24/11377-ДД від 28.10.2024 в спеціальному пакеті МВС Україна №5693624 та зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0000100

від 20.10.2024, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 документально підтверджені витрати на проведення судової експертизи в сумі 2387 (дві тисячі триста вісімдесят сім) гривень 70 коп.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії стороною кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. 381 та ст. 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку у порядку ч. 4 ст. 382 КПК України не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1