справа № 164/1232/23
п/с 1-кп/164/48/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2024 року. Селище Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 , його захисника ОСОБА_12 ,

обвинуваченої ОСОБА_13 , її захисника ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селище Маневичі клопотання прокурора відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_15 про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000066 від 19 травня 2022 року про обвинувачення:

ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_13 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст.28, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України,

ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

На розгляді у Маневицькому районному суді Волинської області перебуває вказаний обвинувальний акт, у зв`язку з чим прокурором ОСОБА_15 було подано клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , умотивоване тим, що вказані особи обвинувачуються у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, у зв`язку з чим у разі звільнення з під варти, розуміючи суворість покарання та з метою не притягнення до кримінальної відповідальності, як раніше судимі особи, можуть намагатися переховуватися від суду та здійснювати тиск у будь яких формах на свідків та інших обвинувачених у кримінальному провадженні для зміни їхніх показань на власну користь, або відмови від дачі їх перед судом.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити, продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів вказаним обвинуваченим без визначення альтернативного запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_10 просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора, так як інкримінована кваліфікація органом досудового розслідування є не вірною та перешкоджає обранню більш м`якого запобіжного заходу, хоча жодних підстав чи бажання переховуватися від суду у обвинувачених немає. Крім того, батько ОСОБА_5 є особою, яка потребує стороннього догляду і інших родичів, які би здійснювали такий догляд, на даний час немає. У випадку визначення судом розміру застави 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, зобов`язується всю суму коштів перерахувати на допомогу ЗСУ.

Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_9 клопотання прокурора заперечили також, просили обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою.

Обвинувачені та їх захисники, кожен зокрема, заперечили клопотання прокурора та просили відмовити у його задоволенні.

З`ясувавши думку учасників судового розгляду, проаналізувавши обставини справи, суд приходить наступного висновку.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати чи обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Підставою до зміни запобіжного заходу може слугувати зменшення або зникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про продовження (зміну) запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У клопотанні прокурором доведено наявність і на теперішній час ризиків, визначених п.1, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які не змінились та продовжують існувати, за наступних обставин: ОСОБА_5 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років із конфіскацією майна, інкримінується діяння у складі злочинної групи, є неодноразово раніше судимими за умисні злочини, на шлях виправлення не стали.

Таким чином, беручи до уваги те, що продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані судом під час обрання та продовження обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дані про особу обвинувачених, серйозність пред`явленого обвинувачення та тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватими у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, суд не знаходить підстав для обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу - у виді домашнього арешту.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до обвинувачених, кожного зокрема, запобіжного заходу у виді тримання під вартою - не встановлено.

Покликання обвинуваченого ОСОБА_5 на необхідність догляду за батьком та відсутність інших членів сім`ї, які би здійснювали такий догляд, не підтверджується жодними доказами, а бажання перерахувати кошти на підтримку ЗСУ лише вказує на громадянську позицію обвинуваченого та не спростовує ризиків, зазначених прокурором у клопотанні.

Також суд вкотре звертає увагу, що під час вирішення питання продовження строку тримання під вартою судом не вирішується питання про визнання винуватим чи виправдування обвинувачених, допустимості доказів та вірності кваліфікації інкримінованих злочинів, а лише оцінюються ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 частини 1 ст. 177 КПК України та можливість забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених, у тому числі і з врахуванням інших запобіжних заходів.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 176 178, 183 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шістдесят днів до 26 вересня 2024 року включно, без визначення застави.

Продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на шістдесят днів до 26 вересня 2024 року включно, без визначення застави.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя

Маневицького районного суду ОСОБА_1