Справа №345/614/22
Провадження № 1-кп/345/42/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.11.2024 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Калуш матеріали кримінального провадження № 0000052 з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Калуш Івано-Франківської області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, розлученого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, не працюючого, учасника бойових дій, раніше не судимого,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 умисно систематично вчиняв психологічне насильство щодо матері, що призвело до психологічних стражданьта погіршення якості життя потерпілої.

Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.

ОСОБА_3 , перебуваючи на профілактичному обліку у секторі превенції Калуського РВП ГУ НП в Івано-Франківській області як «кривдник», в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та свідомо бажаючи їх настання, умисно та безпричинно, протягом тривалого часу, знаходячись по місцю проживання його матері, що за адресою: АДРЕСА_3 , систематично вчиняв по відношенню до своєї матері ОСОБА_5 психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік, приниженні, що погіршило якість її життя, зі супроводженням відчуття глибокого душевного страждання, поєднаного з формуванням внутрішнього психологічного конфлікту

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 протягом року притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення насильства в сім`ї.

Зокрема, 05.07.2021 близько 12:30 год. в м. Калуш по місцю проживання в АДРЕСА_3 вчинив домашнє насильство відносно матері ОСОБА_5 , що виразилось у словесних образах нецензурною лайкою, погрозах фізичною розправою, що завдало чи могло завдати шкоду її психічному здоров`ю.

10.07.2021 близько 14:20 год. ОСОБА_3 по місцю свого проживання, а саме: в АДРЕСА_3 вчинив насильство в сім`ї відносно матері ОСОБА_5 , а саме: обзивав її нецензурними словами, чим завдав її морального та психологічного болю.

11.07.2021 в АДРЕСА_3 вчинив домашнє насильство психологічного характеру, що виражалось в погрозах фізичною розправою.

17.07.2021 близько 01:30 год. ОСОБА_3 по місцю проживання за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив насильство в сім`ї відносно матері ОСОБА_5 , а саме: обзивав її нецензурною лайкою, образливо чіплявся, чим своїми діями завдав їй морального та психологічного болю.

19.07.2021 близько 23:00 год. ОСОБА_3 , будучи в п`яному стані по місцю проживання в АДРЕСА_3 , вчинив насильство в сім`ї відносно матері ОСОБА_5 , а саме: обзивав її нецензурною лайкою, шарпав за одяг, чим своїми діями завдав їй морального та психологічного болю.

17 серпня 2021 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні вищевказаних адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 грн.

Крім цього, 17.08.2021 близько 18:00 год. в АДРЕСА_3 ОСОБА_3 по місцю свого проживання вчинив дії психологічного характеру відносно своєї матері, що призвело до її емоційної невпевненості та неможливості себе захистити, яке 16 вересня 2021 року Калуським міськрайонним судом Івано-Франківської області, ОСОБА_3 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та призначено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 грн.

Незважаючи на вжиті заходи реагування щодо недопущення вчинення насильства у сім`ї, ОСОБА_3 правильних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і, продовжуючи свою протиправну поведінку, знову вчинив психологічне насильство щодо матері ОСОБА_5 що призвело до її психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

23 січня 2022 року близько 22:00 год., прийшовши за місцем проживання матері за адресою АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 знову вчинив конфлікт з матір`ю ОСОБА_5 , під час якого, застосовуючи психологічне насильство, словесно ображав її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою та здійснював щодо неї психологічний тиск, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Отже, вказаними насильницькими діями ОСОБА_3 тривалий час систематично заподіював матері ОСОБА_5 психологічні страждання, що виражались у словесних образах, погрозах їй фізичною розправою та приниженні її честі та гідності, що неодноразово викликало у потерпілої побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість та нездатність захистити себе, а також завдали шкоди її психічному здоров`ю.

Обвинувачений у судовому засіданні вину у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю визнав. Пояснив, що всі конфлікти в нього розпочиналися з чоловіком його матері, а тоді з нею, так як вона захищала останнього. Внаслідок чого він також вступав в конфлікти з матір`ю, під час яких, зокрема, висловлювався до останньої нецензурною лайкою, за що його неодноразово притягували до адміністративної відповідальності. Останній конфлікт мав місце перед початком війни, після чого до адміністративної відповідальності він більше не притягувався. Кається у вчиненому та зазначає, що йому соромно за такі дії.

У відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження фактичних обставин суд обмежив допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорювались, зокрема, доказів на підтвердження винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження, а його неправомірні дії вірно кваліфіковані за ст. 126-1 КК України, оскільки він умисно систематично вчиняв психологічне насильство щодо матері, що призвело до психологічних стражданьта погіршення якості життя потерпілої.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, обставину, яка обтяжує покарання, позицію прокурора та потерпілої.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що згідно з довідками медичних закладів за допомогою до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра він не звертався, розлучений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, неодноразово притягався до адміністративної відповідальності, востаннє 17.08.2022, крім того, він являється учасником бойових дій та 11.05.2023 звільнений з військової служби.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 згідно зі ст. 67 КК України, не встановлено.

У судовому засіданні прокурор просив враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та призначити обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 3 роки.

Обвинувачений просив призначити покарання у виді штрафу.

Потерпіла у судовому засіданні просила суворо не карати обвинуваченого, покарання обрати згідно зі законом, претензій до останнього не має, показання щодо обставин справи давати не буде згідно зі ст. 63 Конституції України.

При призначенні покарання суд бере до уваги положення ст. 50 КК України, якою встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами, положення ст. 65 КК України, згідно з якою, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, поведінку обвинуваченого під час та після вчинення протиправних дій, зокрема, визнання своєї винуватості, його щире каяття, відсутність обставин, що обтяжують покарання, беручи до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином, думку учасників кримінального провадження, особу обвинуваченого, та те, щоОСОБА_3 після 17.08.2022 більше не притягувався до адміністративної відповідальності, в тому числі, і за вчинення домашнього насильства, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання, що обвинуваченому необхідно обрати покарання згідно зі санкцією ст. 126-1 КК України у виді одного року пробаційного нагляду з покладенням обов`язків, визначених ч. 2 ст. 59-1 КК України.

Саме таке покарання суд вважає необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, воно буде відповідати тяжкості злочину, не буде становити особистий надмірний тягар для особи та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у кримінальному провадженні не обирався, підстави для його визначення на даному етапі відсутні.

Арешт на майно не накладався.

Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374, 394-395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України покласти на засудженого ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувати, запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Роз`яснити потерпілій, що у відповідності до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: