09.10.2024
Справа №642/2036/18
Провадження №1-кс/642/277/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря- ОСОБА_2 ,

прокурора- ОСОБА_3 ,

обвинуваченого- ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ленінського районного суду м. Харкова об`єднаний обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003170 від 26.12.2017, № 0001544 від 23.06.2018, №0002667 від 09.10.2018 щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Вовчанськ, українця, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, з загальною середньою освітою, неодруженого, на утриманні малолітніх не має, зареєстрований та фактично мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 19.04.2004 Вовчанським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки; 27.05.2005 Вовчанським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ст. 71, ч. 3 ст. 78 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців; 09.10.2008 Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців; 19.03.2013 Вовчанським районним судом Харківської області за ч. 2 ст. 263 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі; 17.07.2013 Вовчанським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; -02.06.2016 з Харківської ВК (N?43) звільнений умовно - достроково, не відбутий термін 4 місяці 22 дня; - 23.11.2022 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі; - 12.07.2023 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 4 ст. 246, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяців позбавлення волі.

за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч.2,3 ст.185 КК України, -

встановив:

В провадженні Ленінського районного суду м. Харкова знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч.2,3 ст.185 КК України.

За обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002667 від 09.10.2018, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 України, ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що, 08.10.2018 приблизно о 10 годині 00 хвилин ОСОБА_4 , знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, упевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, з метою власного збагачення, усвідомлюючи протиправність свого діяння, за допомогою дерев?яної палки, демонтував чавунну кришку люку легкого типу телефонної мережі «Л» А15, яка належить ПАТ «Укртелеком», загальною вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 23381 від 24.10.2018 року - 550 гривень 00 копійок. Після чого, ОСОБА_4 , розпорядився викраденим на власний розсуд, тим самим спричинив ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду на вказану суму.

Вищевказані дії ОСОБА_4 , 19.08.1988 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за епізодом від 08.10.2018 за ч. 2 ст. 185 КК України, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002667 від 09.10.2018 у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, тобто у зв`язку з декриміналізацією закону, який встановлював відповідальність за вчинення крадіжки, розмір якої не перевищує 3028 грн.

Обвинувачений не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора з таких підстав.

Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року по справі № 0306/7567/12 за загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності.

Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За змістом ч.1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частиною 6 ст. 3 КК України встановлено норму, за якою зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024 року, внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема викладено у новій редакції ст.. 51 КУпАП. З огляду на внесені зміни дрібним викраденням чужого майна вважається викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Тобто, з 09.08.2024 змінився «розмір крадіжки», який визначає кримінальну відповідальність за такі дії (раніше для кримінальної відповідальності вартість викраденого майна складала 302,8 грн.).

Таким чином внесені Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і Закон має зворотну дію у часі.

Вартість майна, зазначеного у обвинувальному акті відносно ОСОБА_4 на момент вчинення правопорушення, тобто у 2018 році, не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд вважає, що оскільки Законом №3886-ІХ підвищилась межа вартості викраденого майна, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, то вказані обставини є у даному випадку підставою для закриття кримінального провадження за п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч.3 ст.479-2 КПК України та позицію обвинуваченого ОСОБА_4 , який надав згоду на закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення за епізодом від 08.10.2018 за ч. 2 ст. 185 КК України, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002667 від 09.10.2018, слід закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 в іншій частині, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 3 ст. 185 КК України, підлягає виділенню в окреме провадження та продовженню розгляду кримінального провадження в цій частині.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», п.4-1 ч.1 ст.284, ч.2 ст.284, ст.ст.285-288, 314, 372, 479-2 КПК України, суд,-

Постановив:

Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження у зв`язку з декриміналізацією інкримінованому обвинуваченому діяння - задовольнити.

Об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 в частині обвинувачення за епізодом від 08.10.2018 за ч. 2 ст. 185 КК України, відомості за яким внесені до ЄРДР № 0002667 від 09.10.2018- закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Продовжити розгляд об`єднаного кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0003170 від 26.12.2017, № 0001544 від 23.06.2018, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч.3 ст.185 КК України.

Процесуальні витрати у розмірі 715 грн. 00 коп., віднести на рахунок держави.

Речовий доказ вважати повернутим представнику потерпілого.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 23.10.2018 у справі №642/5581/18 (провадження №1-кс/642/2889/18) на металевий люк та дріт, які вилучені в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 - після набрання ухвалою законної сили - скасувати.

Міра запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за даним кримінальним провадженням не обиралась.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошено 09 жовтня 2024 року о 09-00 год.

Головуючий суддя: ОСОБА_1