08.10.24 Справа № 469/1347/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року с-ще Березанка

Березанський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002207 від 11 вересня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця уродженця с. Панкратове Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, із базовою середньою освітою, одруженого, на утриманні троє осіб, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 15 жовтня 1996 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.1 ст. 215-3 КК України (в редакції 1960 року) до 2 років виправних робіт з утриманням 15% в дохід держави,

- 10 жовтня 1997 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 117 КК України (в редакції 1960 року) до 5 років 6 місяців позбавлення волі,

- 06 жовтня 2003 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.1 ст. 296 КК України до 1 року обмеження волі з заміною обмеження волі на 240 годин громадських робіт,

- 19 травня 2005 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.3 ст. 296 КК України до 2 років позбавлення волі,

- 09 вересня 2010 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі,

- 26 червня 2014 року Арбузинським районним судом Миколаївської обасті за ст. 71, ч.2 ст. 185 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі від відбування покарання звільнений по амністії,

- 23 січня 2015 року Арбузинським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки,

- 02 листопада 2017 року Южноукраїнським міським судом Миколаївської області за ч.2 ст.186, ч.1 ст. 71 КК України до 5 років 4 місяців позбавлення волі, звільненого 22 квітня 2021 року з Казанківської ВК умовно-достроково з невідбутим строком покарання 1 рік 8 місяців 16 днів,

- 16 травня 2022 року вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області за ч.2 ст.186, ч.1 ст.71 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць, ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 22 травня 2024 року звільненого від відбування покарання умовно-достроково для проходження військової служби на підставі ст. 81-1 КК України, невідбута частина покарання складає 2 роки 9 місяців і 6 днів,

стрільця першого стрілецького спеціалізованого відділення другого стрілецького спеціалізованого взводу ІНФОРМАЦІЯ_3 (військової частини НОМЕР_1 ), у військовому званні «солдат», -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3 (у режимі відеоконференцзв"язку)

захисник ОСОБА_5 (у режимі відеоконференцзв"язку)

Суд визнає доведеним, що ОСОБА_3 був засуджений та відбував покарання за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 травня 2022 року за ч.2 ст.186, ч.1 ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць, початок строку 31 січня 2022 року, кінець строку 18 лютого 2027 року.

22 травня 2024 року ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області на підставі ст. 81-1 КК України ОСОБА_3 звільнений від відбування основного покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 травня 2022 року, з невідбутим строком покарання 2 роки 9 місяців 6 днів, для проходження військової служби за контрактом.

31 травня 2024 року ОСОБА_3 прийнято на військову службу за контрактом з Міністерством оборони України та наказом командира ІНФОРМАЦІЯ_4 військової частини НОМЕР_1 від 31 травня 2024 року № 44-РС (по особовому складу) призначено на посаду стрільця другого стрілецького спеціалізованого відділення першого стрілецького спеціалізованого взводу першої стрілецької спеціалізованої роти стрілецького батальйону ІНФОРМАЦІЯ_4, йому присвоєно військове звання "солдат"; наказом командира ІНФОРМАЦІЯ_4 військової частини НОМЕР_1 від 31 травня 2024 року № 152 (по стройовій частині) зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення та визначено таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов"язків за посадою.

Наказом командира ІНФОРМАЦІЯ_4 військової частини НОМЕР_1 від 14 червня 2024 року №55-РС ОСОБА_3 призначено на посаду стрільця першого стрілецького спеціалізованого відділення другого стрілецького спеціалізованого взводу ІНФОРМАЦІЯ_3 військової частини НОМЕР_1 .

З моменту видання Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24 лютого 2022 року і по цей час на території України діє воєнний стан.

Відповідно до ст.65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов"язком громадян України.

Відповідно до п.п.1, 3 ч.4 ст.24 Закону України "Про військовий обов"язок і військову службу" військовослужбовці визнаються такими, що виконують обов"язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов"язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про запровадження в Україні воєнного стану та про порядок проходження військової служби солдату ОСОБА_3 було достеменно відомо і до часу самовільного залишення місця служби він дотримувався встановленого порядку несення військової служби та виконував покладені на нього завдання.

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.ст.17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов"язаний був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов"язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов"язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

У порушення вказаних вимог законодавства та обов"язків, покладених на нього ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 22 травня 2024 року, солдат ОСОБА_3 21 липня 2024 року приблизно о 08.30 год., більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено, в умовах воєнного стану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, без дозволу командування військової частини самовільно залишив місце служби - тимчасове місце дислокації військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , та незаконно перебував поза його межами понад три доби, проводячи час на власний розсуд, переховуючись від служби, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який самовільно залишив військову частину, до моменту добровільного прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 об 11.30 год. 05 серпня 2024 року.

Зазначене діяння суд кваліфікує за ч.5 ст. 407 КК України як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення є умисним, закінченим.

Враховуючи, що обвинувачений розкаявся у вчиненому, повністю визнав свою винуватість та обставини, викладені в обвинувальному акті, надав показання про самовільне, без повідомлення і дозволу начальника, усупереч ухвалі суду про умовне-дострокове звільнення від покарання, без поважних причин залишення ним місця служби 21 липня 2024 року, після чого він поїхав послідовно до м.Южне, м.Одеси, м.Первомайська та до батьків у с.Панкратове з метою їх побачити, так як давно не був удома, та приблизно 05 серпня самостійно з"явився до Військової служби правопорядку, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України за відсутності заперечень учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо викладених у обвинувальному акті обставин, які ніким не оспорюються, враховуючи, що зміст цих обставин зрозумілий учасникам судового провадження, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого та документів, що характеризують обвинуваченого і впливають на покарання.

Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обставинами, що пом"якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання, є рецидив кримінальних правопорушень, оскільки обвинувачений вчинив нове умисне кримінальне правопорушення, маючи судимість за умисне кримінальне правопорушення.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, яке є умисним та відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який повністю визнав свою винуватість у вчиненому, добровільно та самостійно з"явився до Військової служби правопорядку для подальшого проходження служби та надав визнавальні показання суду і органу досудового розслідування, інвалідності та тяжких захворювань не має, перебуває у фактичних шлюбних відносинах та на його утриманні перебувають неповнолітня дитина та батьки-пенсіонери, на обліку у лікарів психіатра, нарколога обвинувачений не перебуває, має декілька судимостей за вчинення умисних кримінальних правопорушень, вчинив нове кримінальне правопорушення через незначний проміжок (два місяці) після умовно-дострокового звільнення від відбування призначеного судом покарання, порушивши умови такого звільнення, перебуваючи під адміністративним наглядом, встановленим ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 22 травня 2024 року, негативно характеризується командуванням за місцем проходження військової служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Згідно з вимогами ч. 4 цієї статті остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

З врахуванням того, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби під час дії воєнного стану, порушивши при цьому умови ухвали суду про умовно-дострокове звільнення його від призначеного судом покарання у виді позбавлення волі на підставі ст.81-1 КК України, для проходження військової служби за контрактом, суд вважає, що норми ч.1 ст.71 КК України підлягають застосуванню шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Процесуальні витрати, речові докази у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено.

На підставі ст.100 КПК України надані суду документи слід зберігати у матеріалах справи.

Підстав для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не встановлено, а тому, з врахуванням виду призначеного покарання, обвинуваченого слід тримати під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та призначити йому покарання у виді шести років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 16 травня 2022 року, тривалість якого становить 2 роки 9 місяців і 6 днів, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 9 місяців і 6 днів.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту затримання 05 серпня 2024 року, на підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення з 05 серпня 2024 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку у законну силу, але не більше ніж на 60 діб.

Надані суду документи зберігати у матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Березанський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя