Справа № 358/1268/24 Провадження № 1-кс/358/326/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2024 року м. Богуслав

Слідчий суддя Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянув клопотання слідчого СВ Обухівського РУП ГУНП в Київській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Миронівського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в межах кримінального провадження № 0001528 від 10.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, щодо підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Богуслав, Київської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не працює, не одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не є особою з інвалідністю, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Богуславського районного суду Київської області ОСОБА_1 надійшло вказане клопотання, в обгрунтування якого слідчий посилається на наступні обставини.

08.08.2024 близько 07:00 год, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у будинку за адресою АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, належного ОСОБА_7 , вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло, під час воєнного стану, вступив у злочинну змову з цією метою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , попередньо розподіливши між собою злочинні ролі та обов`язки, відповідно до яких під час вчинення крадіжки з будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 залишиться на вулиці біля будинку для здійснення спостереження за навколишньою обстановкою на випадок попередження інших співучасників злочину про можливу появу ОСОБА_7 або інших сторонніх осіб, щоб вчинений ними злочин залишався ніким не поміченим, а також для того, щоб прийняти викрадене, а ОСОБА_4 та ОСОБА_9 шляхом пошкодження вікна однієї із спальних кімнат будинку через виниклий отвір здійснять проникнення всередину будинку, звідки таємно викрадуть чуже майно, що належить потерпілій.

08.08.2024 близько 07:10 ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , всі у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи спільний злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, належного ОСОБА_7 , пішки прийшли до будинку ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , де переконавшись, що за їх злочинними діями не спостерігають інші особи і вони залишаються ніким не поміченими, діючи узгоджено між собою, у відповідності до заздалегідь розподілених злочинних ролей та обов`язків, ОСОБА_8 залишився на вулиці біля будинку і вів візуальне спостереження за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_4 та ОСОБА_10 шляхом пошкодження пластикового вікна, через виниклий отвір проникли всередину до спальної кімнати будинку, звідки повторно таємно викрали чуже майно, а саме належні ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 200 доларів США, що еквівалентно 8196,94 гривням згідно даних Національного банку України станом на 08.08.2024, які передали ОСОБА_8 , який в цей час стояв біля вікна будинку за вказаною адресою.

Далі, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, доводячи реалізацію свого спільного злочинного наміру до кінця, з таємно викраденим грошима місце вчинення кримінального правопорушення залишили, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд, спричинивши своїми протиправними діями потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на 8196,94грн.

Окрім цього, 09.08.2024 близько 07:00 год, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у будинку за адресою АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, належного ОСОБА_7 , вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло, під час воєнного стану, вступив у злочинну змову з цією метою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , попередньо розподіливши між собою злочинні ролі та обов`язки, відповідно до яких під час вчинення крадіжки з будинку, що розташований за адресою АДРЕСА_2 , ОСОБА_8 залишиться на вулиці біля будинку для здійснення спостереження за навколишньою обстановкою на випадок попередження інших співучасників злочину про можливу появу ОСОБА_7 або інших сторонніх осіб, щоб вчинений ними злочин залишався ніким не поміченим, а також для того, щоб прийняти викрадене, а ОСОБА_4 та ОСОБА_9 шляхом пошкодження вікна однієї із спальних кімнат будинку через виниклий отвір здійснять проникнення всередину будинку, звідки таємно викрадуть чуже майно, що належить потерпілій.

09.08.2024 близько 07:10 ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , всі у стані алкогольного сп`яніння, реалізуючи спільний злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, належного ОСОБА_7 , пішки прийшли до будинку ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , де переконавшись, що за їх злочинними діями не спостерігають інші особи і вони залишаються ніким не поміченими, діючи узгоджено між собою, у відповідності до заздалегідь розподілених злочинних ролей та обов`язків, ОСОБА_8 залишився на вулиці біля будинку і вів візуальне спостереження за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_4 та ОСОБА_10 шляхом пошкодження пластикового вікна, через виниклий отвір проникли всередину до спальної кімнати будинку, звідки повторно таємно викрали чуже майно, а саме належні ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 100 доларів США, що еквівалентно 4099,26 гривням згідно даних Національного банку України станом на 09.08.2024, які передали ОСОБА_8 , який в цей час стояв біля вікна будинку за вказаною адресою.

Далі, ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету наживи та незаконного збагачення, доводячи реалізацію свого спільного злочинного наміру до кінця, з таємно викраденим грошима місце вчинення кримінального правопорушення залишили, а викраденим майном розпорядились на власний розсуд, спричинивши своїми протиправними діями потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на 4099,26 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням у житло, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

14.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 09.08.2023, в ході якого було оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події від 09.08.2023, в ході якого було вилучено викрадене майно, а саме грошові кошти у сумі 3450 гривень; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , яка повідомила відомі їй обставини вчинення крадіжки; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; висновком експерта №СЕ-19/111-/56584-Д, складеним за результатом проведення судової дактилоскопічної експертизи; слідчим експериментом проведеним за участю підозрюваного ОСОБА_4 .

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки не має стійких соціальних зв`язків. Крім того, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати його змінювати своє місце проживання та переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні просив застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту з 08:00 до 22:00 кожного дня, посилався на наявність обґрунтованої підозри, ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив застосувати більш м`який запобіжний захід особисте зобов`язання. Зазначив, що він офіційно не працює, однак має дохід від підробітку. До скоєного ставиться критично, кримінальних правопорушень із серпня 2024 не вчиняв. Додав, що має родину матір та брата, які мешкають в АДРЕСА_1 . Сам він мешкає окремо в будинку бабусі, тому має потребу у власному заробітку та самостійно здійснює придбання продуктів харучування. Свою вину визнає. Умислу переховуватися не має.

Вислухав учасників судового розгляду, слідчий суддя виходить з наступного.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ).

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Разом з тим, ч. 4 ст. 194 КПК України визначено, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує наступне.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити злочин.

У справах «Феррарі-Браво проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Чеботарь проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування і на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Слідчим суддею встановлено, що 14.11.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у скоєнні вказаних кримінальних правопорушень на цій стадії кримінального провадження підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а саме, які досліджені в судовому засіданні та які в своїй сукупності підтверджують причетність саме ОСОБА_4 до вчинення вищезазначених злочинів.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми.

З огляду на викладене, оцінивши сукупність і вагомість наявних на цій стадії провадження доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для вирішення питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що вони доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у скоєнні ОСОБА_12 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити це правопорушення.

Разом з тим слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Аналізуючи обставини, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, необхідного для запобігання існуючому ризику, слідчий суддя враховує таке.

У справі «Хайредінов проти України» ЄСПЛ вказав, що ст. 5 Конвенції гарантує основоположне право на свободу та недоторканність, яке є найважливішим у «демократичному суспільстві» у розумінні Конвенції. Кожен має право на захист цього права, що означає не бути позбавленим або не мати продовження позбавлення свободи, крім випадків, коли таке позбавлення відбувалось за умов, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції. Цей перелік винятків є вичерпним і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідає цілям цього положення, а саме гарантувати, що нікого не буде свавільно позбавлено свободи. Для того, щоб позбавлення свободи не вважалось свавільним, додержання національного закону при його застосуванні є недостатнім. Такий захід має бути необхідним за конкретних обставин.

У справах «Лабіта проти Італії» та «Харченко проти України» ЄСПЛ зазначив, що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення. Питання проте, чи є тримання під вартою обґрунтованим, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин.

У всіх випадках, коли ризику ухилення підозрюваного від слідства можна запобігти за допомогою застави чи інших запобіжних заходів, підозрюваного має бути звільнено, і в таких випадках національні органи завжди мають належним чином досліджувати можливість застосування таких альтернативних заходів (рішення ЄСПЛ у справі «Вренчев проти Сербії»).

Особиста свобода повинна бути правилом, а позбавлення свободи до рішення суду суворим винятком. При цьому, сама лише тяжкість вчиненого злочину, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Частиною 3 ст. 176 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість злочину, спосіб його скоєння та наслідки, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим, конкретні обставини кримінального провадження та характер інкримінованих йому дій, дані про особу підозрюваного, а саме: його вік, стан здоров`я, соціальні зв`язки, спосіб життя взагалі, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що запобігти існуючому ризику, окрім як застосуванням такого запобіжного заходу, неможливо.

Положеннями ст. 179 КПК України передбачено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно з ч.7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Таким чином, слідчий суддя, приходить до висновку, що незважаючи на підозру у скоєнні тяжкого злочину та передбачене за нього покарання, вірогідність ухилення підозрюваного від виконання процесуальних обов`язків не є надто високою, у зв`язку з чим до нього може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід, а саме особисте зобов`язання з покладенням певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, що зможе запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризику та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної процесуальної поведінки. Саме такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, буде відповідати тяжкості кримінального правопорушення й даним про особу підозрюваного, а також буде пропорційним тому ризику, який об`єктивно існує.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-179, 183, 193-196, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання відмовити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком до 30 січня 2025 року включно наступні процесуальні обов`язки:

-прибувати до слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, прокурорів, які здійснюють процесуальне керівництво у цьому кримінальному провадженні, та суду на першу вимогу;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у цьому кримінальному провадженні з приводу обставин провадження.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу негайно вручити учасникам процесу після її проголошення.

Відповідно до ст.205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1