Провадження № 1-кп/344/1099/24
У Х В А Л А

04 вересня 2024 року м.Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Івано-Франківського міського суду з Івано-Франківської обласної прокуратури надійшов обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст. 307 КК України.

Ухвалою суду від 08.07.2024 року щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в даному кримінальному провадженні продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06 вересня 2024 року включно.

Під час судового розгляду прокурор заявив клопотання про продовження раніше обраних щодо обвинувачених запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, із посиланням на ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою захисники ОСОБА_4 та ОСОБА_6 поклались на розсуд суду, захисник ОСОБА_5 просила застосувати до її підзахисних запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачені підтримали думку захисників.

Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави обвинуваченим слід продовжити виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

П.5 ч.2 ст.183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

В ухвалах слідчих суддів Івано-Франківського міського суду від 19.06.2024 року та 20.06.2024 року зазначено обставини, які послужили підставами для застосування щодо обвинувачених запобіжних заходів саме у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. При цьому судом враховано дані, що характеризують особи ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , їх вік, стан здоров`я, майновий стан, міцність соціальних зв`язків, позитивну характеристику з місця роботи ОСОБА_8 , а також те, що вона є особою, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи.

На даний час, суд також враховує, обставини справи, тяжкість вчинених злочинів, що у відповідності до ст.12 КК України є тяжким та особливо тяжкими злочинами, станом на даний час триває судовий розгляд даного кримінального провадження, вказані обставини не змінилися, продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема: щодо можливості переховування обвинувачених від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності, так як вони обвинувачуються у вчиненні тяжкого та особливо тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна; впливати на свідків, екпертів, інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачуються, так як вони не працюють, постійного джерела доходу немають, а тому для подальшого отримання доходів можуть вчинити нове кримінальне правопорушення або продовжити те у якому обвинувачуються.

Таким чином, суд, оцінюючи в сукупності всі наведені вище обставини, враховуючи характеризуючі особу обвинувачених дані, вважає, що застосування до обвинувачених запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, зокрема у вигляді цілодобового домашнього арешту, не зможе на даному етапі судового розгляду в повній мірі нівелювати наявні ризики, а відтак не буде здатним і забезпечити дієвість даного кримінального провадження в суді.

Наведені вище дані у своїй сукупності підтверджують наявність ризиків і є достатніми підставами вважати про можливість обвинувачених ухилятись від суду і, незаконно впливати на свідків, експертів, інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачуються.

Суд враховує в сукупності всі наявні обставини даної справи і зважає не лише на суворість можливого покарання, яке є релевантною обставиною в оцінці ризику, а опирається також і на необхідність захисту суспільних інтересів, які незважаючи на презумцію невинуватості, мають превалююче та переважне значення.

Підсумовуючи все вищенаведене, суд констатує, що інших обставин, котрі давали б підстави до зміни чи скасування запобіжних заходів обвинуваченим, або які більше не виправдовують таке тримання обвинувачених під вартою стороною захисту не наведено і судом, в процесі судового розгляду, не встановлено.

Окрім цього, у відповідності до п.5 ч.4 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів. А тому, враховуючи вищевикладене, обставини справи, особи обвинувачених, які на даний час обвинувачуються у вчиненні тяжкого та особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, організованою групою, суд приходить до переконання про відсутність підстав для визначення розміру застави у даному кримінальному провадженні.

У зв`язку із наведеним, є достатньо підстав вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам, а тому запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави слід продовжити, оскільки він є співмірним і доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, 369-372 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 - тримання під вартою продовжити до 03 листопада 2024 року включно.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_8 - тримання під вартою продовжити до 03 листопада 2024 року включно.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_9 - тримання під вартою продовжити до 03 листопада 2024 року включно.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_10 - тримання під вартою продовжити до 03 листопада 2024 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченим та прокурору негайно після її проголошення та направити начальнику Івано-Франківської установи виконання покарань (№12) для виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 04 вересня 2024 року.

Суддя ОСОБА_11