Справа № 476/849/24
Провадження № 1-в/476/19/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2024 року Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника сектору ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Єланець справу за поданням начальника Вознесенського районного сектору № 3 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від покарання ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

27.09.2024 року начальник Вознесенського районного сектору № 3 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях звернулася в суд з поданням про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 74 КК України відносно ОСОБА_5 .

Своє подання мотивує тим, що вироком Миколаївського апеляційного суду м. Миколаєва від 21.02.2024 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.

ОСОБА_5 перебуває на обліку в Вознесенському районному секторі № 3 філії державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях з 06.03.2024 року.

Згідно вироку суду ОСОБА_5 16.01.2023 року з території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу таємно викрав кутову шліфувальну машину марки "FORTE", завдавши потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 850 грн. 17.01.2023 року ОСОБА_5 з території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу таємно викрав бензинову ланцюгову пилу марки "FORTE" завдавши потерпілій матеріальний збиток на загальну суму 2500 грн.

Враховуючи, що розмір завданої ОСОБА_5 шкоди, на час вчинення ним кримінальних правопорушень, не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, начальник сектору посилаючись на ст. 5, ст. 74 КК України, п. 13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України просить звільнити засудженого від покарання, призначеного вироком Миколаївського апеляційного суду м. Миколаєва від 21.02.2024 року.

В судовому засіданні начальник Вознесенського районного сектору №3 подання підтримала, просила суд його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду подання повідомлений належним чином.

Прокурор підтримав подання, вважає, що є всі підстави для його задоволення.

Вислухавши начальника Вознесенського районного сектору №3, думку прокурора, вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого висновку.

Згідно ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Так, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питання, передбаченого п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, вироком Єланецького районного суду Миколаївської області від 23.08.2023 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України та призначено покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів у вигляді 5 років позбавлення волі. Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. На підставі п. 1 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України на ОСОБА_5 покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вироком Миколаївського апеляційного суду від 21.02.2024 року вирок Єланецького районного суду від 23.08.2023 року в частині призначення покарання скасовано. ОСОБА_5 призначено покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі. Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. На підставі п. 1, п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України на ОСОБА_5 покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. З резолютивної частини вироку виключено посилання суду про призначення ОСОБА_5 покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень.

З мотивувальної частини вироку вбачається, що ОСОБА_5 16.01.2023 року з території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу таємно викрав кутову шліфувальну машину марки "FORTE", завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 850 грн. Крім того, 17.01.2023 року ОСОБА_5 з території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , шляхом вільного доступу таємно викрав бензинову ланцюгову пилу марки "FORTE" завдавши потерпілій ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 2500 грн.

Законом України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподаткованих мінімуми доходів громадян.

Неоподаткований мінімум доходів громадян для цілей кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, два неоподаткованих мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи. Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатної особи був встановлений у розмірі 2684,00 грн.

Таким чином, вчинені ОСОБА_5 суспільно небезпечні діяння, які згідно вироку кваліфіковані як крадіжка за ч. 4 ст. 185 КК України, станом на день розгляду подання кваліфікуються як дрібне викрадення чужого майна і відносяться до адміністративних правопорушень, за що відповідальність передбачена ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на наведене, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Враховуючи декриміналізацію діяння, вчиненого засудженим, введену новим Законом, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_5 від покарання призначеного вироком Миколаївського апеляційного суду від 21.02.2024 року.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 5, 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів», суд

УХВАЛИВ:

Подання начальника Вознесенського районного сектору № 3 філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 ст. 74 Кримінального кодексу України задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Миколаївського апеляційного суду від 21.02.2024 року за вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 (п`ять) років позбавлення волі, звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки з покладенням обов`язків періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації за вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України звільнити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу на протязі 7 діб з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Єланецький районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1