Справа 359/7358/24
Провадження 1-кс/359/1426/2024

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2024 року слідчий суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Бориспіль клопотання старшого слідчого СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 в межах кримінального провадження № 0000775 від 04.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Бориспільського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в рамках у кримінальному провадженні № 0000775 від 04.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Подане клопотання мотивує тим, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та неодноразово продовжено, востаннє Указом Президента України №11234 від 08.05.2024.

Згідно з Указом Президента України № 69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України оголошено проведення загальної мобілізації на території України, який неодноразово продовжено, востаннє Указом Президента України № 272/2024 від 06.05.2024, а також відповідно до Постанови КМУ від 27.01.1995 року №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» почали діяти обмеження на виїзд за кордон чоловіків віком від 18 до 60 років.

Відповідно до п. 2-1 «Правил перетинання державного кордону громадянами України» затвердженої Постанови КМУ від 27.01.1995 року №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» у разі введення на території України надзвичайного або воєнного стану перетинати державний кордон мають право особи, які мають дружину (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю і супроводжують таких дружину (чоловіка) для виїзду за межі України, за наявності документів (їх нотаріально засвідчених копій), що підтверджують родинні зв`язки, інвалідність.

Так, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 достовірно знаючи про встановлені на період воєнного стану обмеження щодо виїзду громадян України чоловічої статті за кордон, а також про значний попит серед даної категорії осіб, які з метою ухилення від призову за мобілізацією мають намір виїхати за кордон України, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив, з метою організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, з метою сприяння незаконному перетину державного кордону, шляхом надання відповідних для цього вказівок та порад, а також усунення перешкод, запропонувала за грошову винагороду громадянину України ОСОБА_5 , якому на період дії правового режиму воєнного стану заборонено виїжджати за межі України, надати послуги спрямовані не незаконне переправлення останнього через державний кордон України.

Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, розробила план незаконного переправлення ОСОБА_5 через державний кордон України, відповідно до якого останній мав укласти фіктивний шлюб з особою жіночої статі 1-ої, 2-ої або 3-ї групи інвалідності з виключною метою - безперешкодного перетину державного кордону України ОСОБА_5 разом з такою особою.

З метою створення умов для досягнення поставленої мети та реалізації злочинного умислу, ОСОБА_4 будучи особою із інвалідністю III групи, за грошову винагороду у сумі 5000 доларів США, яку остання вказала як необхідну умову для виконання описаних послуг, запропонувала ОСОБА_5 посприяти незаконному перетину державного кордону шляхом надання відповідних для цього вказівок та порад, а також усунення перешкод у незаконному перетині ним державного кордону України, а саме вказала про необхідність ОСОБА_5 задля досягнення поставленої злочинної мети вступити у шлюбні відносини із нею як особою із інвалідністю, оскільки реєстрація такого шлюбу є засобом для усунення перешкод для незаконного перетину в подальшому державного кордону України, на що ОСОБА_5 погодився.

09.07.2024 близько 14 години між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено фіктивний шлюб у Бориспільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану за адресою: АДРЕСА_1 , після укладання якого, ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 5000 доларів США, які за вказані послуги сплатив ОСОБА_5 , внаслідок чого ОСОБА_4 виконано усі необхідні дії спрямовані на сприяння у незаконному переправленні особи через державний кордон України.

Додатково допитаний в якості свідка ОСОБА_5 , який пояснив, що 09.07.2024 о 14 годині у Бориспільському відділі державної реєстрації актів цивільного стану він уклав з ОСОБА_4 фіктивний шлюб.

В ході проведення огляду документу, який добровільно видав свідок ОСОБА_5 було оглянуто та вилучено: свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яке запаковано до полімерного пакету.

З метою забезпечення збереження речових доказів, проведення необхідних експертиз, відшкодування шкоди, завданої внаслідок вказаного кримінального правопорушення, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження на зазначене майно, слідчий просить накласти арешт на вищезазначене свідоцтво про шлюб.

З огляду на те, що вказане майно несе доказову інформацію у даному кримінальному провадженні, подальше його використання може призвести до його знищення, тому незастосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладання арешту на зазначене майно можуть призвести до приховування спотворення або знищення речей, які в сукупності з іншими доказами нададуть органам досудового розслідування можливість прийняти законне процесуальне рішення.

Тому, слідчий просить накласти арешт на свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яке запаковано до полімерного пакету, яке належить свідку ОСОБА_5 .

В судове засідання слідчий не з`явився надав заяву у якій просив суд проводити розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали клопотання суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що зазначений матеріальний об`єкт може зберігати на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі були предметом кримінально протиправних дій, а тому в силу ч. 2 ст. 91 КПК України підлягають перевірці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

У зв`язку з викладеним та враховуючи, що свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яке запаковано до полімерного пакету, що належить свідку ОСОБА_5 має значення для кримінального правопорушення, не застосування такого заходу забезпечення призведе до втрати речових доказів, а настання цих наслідків перешкоджатиме встановленню істини у даному кримінальному провадженню.

З огляду на зазначене, прихожу до висновку, що слідчим доведено необхідність застосування арешту до вищезазначеного майна.

Керуючись ст.ст.167,170-173,175 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання про накладення арешту задовольнити.

Накласти арешт на свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_1 між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яке запаковано до полімерного пакету, яке належить свідку ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляції протягом п`яти діб з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1