Номер провадження: 11-кп/813/2215/24
Справа № 509/3634/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1 Доповідач ОСОБА_2
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про поновлення строку на апеляційне оскарження

21.10.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Овідіопольського районного суду Одеської області від 19.06.2024 року, у кримінальному провадженні №0000363 за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пасат Балтського району Одеської області, працюючого на посаді водія СТОВ «Агрофірма Петродолинське», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

встановив:

оскарженим вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, та йому призначено покарання, з застосуванням ч.1 ст.70 КК України, у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Не погоджуючись з вироком суду прокурор подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи доведеності вини обвинуваченого та правильності кваліфікації його дій, просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_8 покарання, з урахуванням вимог ст.69-1 КК України, за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 4 (чотири) місяці; за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік. На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 4 (чотири) місяці обмеження волі. Згідно до ст.75 КК України звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Прокурор посилається на те, що вирок суду першої інстанції підлягає зміні, оскільки судом не застосовано закон, який підлягав застосуванню, оскільки з урахуванням положень ст.69-1 КК України, за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу. Цих вимог судом першої інстанції дотримано не було.

Разом з апеляційною скаргою прокурором заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції, яке мотивоване тим, що строк пропущений з поважних причин, оскільки кримінальне провадження розглянуто судом у спрощеному провадженні без виклику учасників процесу, копію вироку у строки, визначені ч.4 ст.382 КПК України, прокурору направлено не було, копія оскаржуваного вироку була отримана 14.08.2024 року після неодноразових звернень до суду.

Судовий розгляд клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку в суді апеляційної інстанції, відповідно до положень ч.4 ст.405 КПК України, проведено за відсутності обвинуваченого та його захисника, оскільки, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання апеляційного суду не з`явились, клопотань про відкладення судового засідання не заявляли.

Заслухавши суддю-доповідача; думку прокурора, який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження; вивчивши доводи клопотання та матеріали кримінального провадження; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Положеннями п.8 ч.3 ст.129 Конституції України визначено одну з основних засад судочинства - забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення і таким чином закріплено гарантії перевірки в апеляційному порядку судових рішень.

Право особи на апеляційне оскарження спрямоване насамперед на реалізацію гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд. Забезпечення такого права є однією з важливих гарантій ухвалення правосудного рішення у кримінальному провадженні.

З цього приводу Конституційний Суд України у Рішенні від 25 грудня 1997 року №9-зп зазначив, що суд не може відмовити у правосудді, якщо ущемляються права і свободи громадян, інакше це було б порушенням права на судовий захист, яке згідно зі ст. 64 Конституції Українине може бути обмежене.

Відповідно до ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Також гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст. 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави - учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати ст. 6 Конвенції, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою (див. Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини).

Колегія суддів вважає слушними доводи сторони обвинувачення про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, з огляду на таке.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст. 395 КПК, апеляційна скарга на вирок суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно ч.3 ст.395 КПК, якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК, поновленню, за клопотанням заінтересованої особи, підлягає строк, пропущений із поважних причин.

Частина 1 ст. 24 КПК передбачає, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку передбаченому цим кодексом.

Посилаючись на поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції прокурор вказує, що копію даного вироку орган прокуратури отримав лише 14.08.2023 року, а саме після звернення окружної прокуратури до місцевого суду про видачу копії вироку та відповідно надіслання копії вироку на електронну адресу Біляївської окружної прокуратури Одеської області.

Прокурор не був присутнім при проголошенні даного вироку, а тому строк пропущений з поважних причин.

Приймаючи до уваги, встановлені апеляційним судом обставини, колегія суддів вважає, що доводи прокурора про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу, тому вважає за необхідне поновити строк на апеляційне оскарження.

Керуючись ст.ст. 117, 395, 404, 405, 419 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Задовольнити клопотання прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 про поновлення строку на апеляційне оскарження вирокумісцевого суду.

Поновити прокурору Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження вирокуОвідіопольського районного суду Одеської області від 19.06.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_8 .

Відкрити апеляційне провадження за скаргою прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 .

Призначити апеляційну скаргу прокурора Біляївської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_7 до судового розгляду на 18.11.2024 року о 10 год та надіслати на адресу учасників процесу копію апеляційної скарги прокурора.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4