Справа № 694/1114/24 Провадження №1-кп/694/96/24
Вирок
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
09.07.2024 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мурзинці, Звенигородського району, Черкаської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, неодруженого на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, громадянина України, українця, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
з участю обвинуваченого ОСОБА_6 ,
потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_6 , 20.04.2024 близько 13:00 год., перебуваючи на подвір`ї домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , в ході конфлікту який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_7 , маючи прямий умисел на заподіяння останній тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний, протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання умисно наніс ОСОБА_7 , один удар кулаком своєї правої руки по обличчі, внаслідок чого потерпіла згідно висновку експерта № 05-9-01/143 від 22.04.2024, отримала тілесні ушкодження у вигляді саден на спині носа, на нижній повіці правого ока, синця на нижній повіці лівого ока.
Він же, 20.04.2024 близько 13:00 год., перебуваючи на подвір`ї домоволодіння, що розташоване за адресою АДРЕСА_1 , в ході конфлікту який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_8 , маючи прямий умисел на заподіяння останньому тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний, протиправний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання умисно наніс ОСОБА_8 , один удар кулаком своєї правої руки по лівій частині обличчі, внаслідок чого потерпілий згідно висновку експерта № 05-9-01/148 від 25.04.2024, отримав тілесні ушкодження у вигляді саден на спині носа, на нижній повіці правого ока, синця на ділянці лівого ока.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні вину не визнав, пояснив, що у вказані у обвинувальному акті дату та час в АДРЕСА_2 він прийшов до спільної криниці по воду, яку необхідно набирати зі сторони двору потерпілих. Зайшовши у двір останніх у нього виник конфлікт з ОСОБА_8 в ході якого останній наніс обвинуваченому удар. Після цього до обвинуваченого підбігла ОСОБА_7 і також нанесла йому один удар. Особисто він жодних тілесних ушкоджень потерпілим не спричиняв та ударів не наносив.
Потерпіла ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що у вказані в обвинувальному акті дату та час вона перебувала на подвір`ї свого домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 . Обвинувачений прийшов по воду до криниці у її домоволодіння з брудним відром і потерпілий ОСОБА_8 зробив йому зауваження. У відповідь на це ОСОБА_6 раптово вдарив його кулаком правої руки в ліву частину обличчя. Вона підбігла до них з метою допомогти чоловіку, але обвинувачений раптово вдарив і її у перенісся. Жодних ударів обвинуваченому ані вона ані ОСОБА_8 не наносили.
Потерпий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що у вказані в обвинувальному акті дату та час він перебував на подвір`ї свого домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 . Обвинувачений прийшов по воду до криниці з брудним відром, яке хотів кинути у криницю на що потерпілий зробив йому зауваження. Внаслідок цього обвинувачений раптово вдарив його в ліве око правою рукою і він впав на землю. Коли почав підніматися, то побачив, що вже підбігла його дружина ОСОБА_7 і трималася за ніс, оскільки ОСОБА_6 наніс і їй удар у обличчя.
Незважаючи на повне не визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 , вина останнього у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю доводиться зібраними по справі доказами, які ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення.
В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_9 , яка пояснила, що 20.04.2024 в обідню пору вона перебувала разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 у подвір`ї їхнього домоволодіння. ОСОБА_6 прийшов по воду до криниці з брудним відром, на що потерпілий ОСОБА_10 зробив йому зауваження, внаслідок чого між ними виник конфлікт у результаті якого ОСОБА_6 вдарив його кулаком в обличчя і він упав. ОСОБА_7 підбігла з метою захистити його, але обвинувачений вдарив і її в обличчя. ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ударів ОСОБА_6 не наносили.
В судовому засіданні досліджені письмові докази, що ретельно перевірені та оцінені з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності кожен окремо та взаємозв`язку для ухвалення даного процесуального рішення, які суд бере до уваги, а саме:
- дані протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 20.04.2024, відповідно до якого прийнято заяву ОСОБА_7 про нанесення їй ОСОБА_6 тілесних ушкоджень;
- дані протоколу проведення слідчого експерименту від 22.04.2024 року з доданим до нього диском з записом відео файлу №0017, з якого вбачається, що під час слідчого експерименту всих учасників слідчої дії було зібрано на подвірї будинковолодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 та потерпілій було запропоновано відтворити подію, що мала місце 20.04.2024 року близько 13.00 год. за вищевказаною адресою, а саме нанесення їй тілесних ушкоджень та на статистові продемонструвати механізм нанесення їй тілесних ушкоджень на що потерпіла погодилася та розповіла, а згодом і показала як в той момент коли сусід ОСОБА_6 перебуваючи біля криниці, яка розташована на території її домоволодіння вдарив її ОСОБА_11 та той впав на землю з трав`яним покриттям та ОСОБА_7 з метою захисту за співмешканця відштовхнула ОСОБА_6 на, що той у відповідь кулаком своєї правої руки наніс один удар в обличчя потерпілої, а саме в область переносиці. Від отриманого удару потерпіла не втримавши рівноваги впала на землю з травяним покриттям та частками кирпічної цегли на правий бік тулуба;
- дані протоколу проведення слідчого експерименту від 22.04.2024 року з доданим до нього диском з записом відео файлу №0019, з якого вбачається, що під час слідчого експерименту всих учасників слідчої дії було зібрано на подвірї будинковолодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 та свідкові ОСОБА_9 було запропоновано відтворити подію, що мала місце 20.04.2024 року близько 13.00 год. за вищевказаною адресою, а саме нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та на статистові продемонструвати механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілій на що свідок погодилася та розповіла, а згодом і показала як ОСОБА_6 , який мешкає по сусідству прийшов до криниці за водою та в ході давно виниклого конфлікту вдарив співмешканця потерпілої ОСОБА_8 та потерпіла аби припинити бійку між чоловіками відштовхнула ОСОБА_6 в той момент коли ОСОБА_8 вже лежав землі та у відповідь ОСОБА_6 кулаком своєї правої руки наніс один удар в обличчя потерпілої, а саме в область переносиці. Від отриманого удару потерпіла не втримавши рівноваги впала на землю з травяним покриттям та частками кирпічної цегли на правий бік тулуба.
- дані висновку експерта №05-9-01/143 від 22.04.2024 відповідно до якого у ОСОБА_12 мають місце тілесні ушкодження у вигляді саден на спинці носа, на нижній повіці правого ока, синця на нижній повіці лівого ока, які виникли від дії тупого твердого предмету (предметів), давність спричинення їх може відповідати часу вказаному у фабулі постанови і відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень. Виявлені тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_7 виникли внаслідок дії твердого тупого предмету. Виключається можливість утворення виявлених тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_7 внаслідок однократного падіння з положення стоячи та ударі об тверду тупу поверхню, стоячи на даній площині. Тілесні ушкодження на тілі ОСОБА_7 виникнути від однократної дії твердого тупого предмету. Тілесні ушкодження виявлені на тілі ОСОБА_7 могли виникнути при механізмі і обставинах вказаних в ході слідчих експериментів від 22.04.2024 року за участі потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_9 ;
- дані протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 24.04.2024, відповідно до якого прийнято заяву ОСОБА_8 про нанесення йому ОСОБА_6 тілесних ушкоджень;
- дані протоколу проведення слідчого експерименту від 22.04.2024 року з доданим до нього диском з записом відео файлу, з якого вбачається, що під час слідчого експерименту всих учасників слідчої дії було зібрано на подвір`ї будинковолодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 та потерпілому ОСОБА_8 було запропоновано відтворити подію, що мала місце 20.04.2024 року близько 13.00 год. за вищевказаною адресою, а саме нанесення йому тілесних ушкоджень та на статистові продемонструвати механізм нанесення йому тілесних ушкоджень на що потерпілий погодився та розповів, а згодом і показав як в той момент коли сусід ОСОБА_6 перебуваючи біля криниці, яка розташована на подвір`ї вищевказаного домоволодіння та хотів впустити в криницю брудне відро, на зауваження не реагував та підійшов до нього та кулаком своєї правої руки наніс один удар по лівій частині обличчя ОСОБА_8 , а саме в область ока. Від отриманого удару потерпілий не втримав рівноваги, впав на землю з трав`яним покриттям на лівий бік;
- дані протоколу проведення слідчого експерименту від 22.04.2024 року з доданим до нього диском з записом відео файлу, з якого вбачається, що під час слідчого експерименту всих учасників слідчої дії було зібрано на подвір`ї будинковолодіння, яке розташоване за адресою АДРЕСА_1 та свідку ОСОБА_7 було запропоновано відтворити подію, що мала місце 20.04.2024 року близько 13.00 год. за вищевказаною адресою, а саме нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 та на статистові продемонструвати механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому на що свідок погодилася та розповіла, а згодом і показала як ОСОБА_6 , який мешкає по сусідству прийшов до криниці за водою та на зауваження не впускати брудне відро не реагував. Тоді ОСОБА_8 підійшов до нього та зробив зауваження на що ОСОБА_6 кулаком своєї правої руки наніс один удар по лівій частині обличчя ОСОБА_8 , від отриманого удару останній не втримавши рівноваги впав на землю з трав`яним покриттям на лівий бік.
- дані висновку експерта №05-9-01/148 від 24.04.2024 відповідно до якого у ОСОБА_13 має місце тілесне ушкодження у вигляді синця в ділянці лівого ока, який виник від дії тупого твердого предмету, давність спричинення може відповідати часу вказаному у фабулі постанови і відноситься до категорії ЛЕЕКИХ тілесних ушкоджень. Виявлене тілесне ушкодження на тілі ОСОБА_8 виникло внаслідок дії твердого тупого предмету. Виключається можливість утворення виявленого тілесного ушкодження на тілі ОСОБА_8 внаслідок однократного падіння з положення стоячи та ударі об тверду тупу поверхню, стоячи на даній площині. Тілесне ушкодження на тілі ОСОБА_8 могло виникнути від однократної дії твердого тупого предмету. Тілесне ушкодження виявлене на тілі ОСОБА_8 , могло виникнути при механізмі і обставинах вказаних в ході слідчих експериментів від 24.04.2024 року за участю потерпілого ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_7 ..
Судом досліджені характеризуючі данні обвинуваченого ОСОБА_6 .
При вирішенні питання про допустимість та належність досліджених доказів суд враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за цим правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані ним докази (параграф 34 рішення у справі «Тейскера де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998, параграф 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя (статті 5, 8 Конвенції) тощо.
Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «…що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».
Суд критично оцінює покази обвинуваченого про те, що він не наносив ударів потерпілим і оцінює їх як обрану тактику захисту з метою уникнення від відповідальності за вчинені неправомірні дії.
До такого висновку суд дійшов з огляду на те, що обвинувачений неодноразово в судовому засіданні перебиваючи учасників процесу вказував, що він наніс удари бо він захищався і те ж саме висловив у судових дебатах, незважаючи на те, що при дачі показів вказував протилежне. Крім того його покази спростовуються іншими доказами у справі, безпосередньо дослідженими у судовому засіданні.
В той же часки покази потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 доповнюються показами свідка та іншими доказами, у суду не має підстав для сумніву в правдивості свідчень потерпілих.
Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_6 обвинувачення доведене.
Дії ОСОБА_6 , з урахуванням Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII, який набрав чинності 01.07.2020, суд кваліфікує, як кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження.
Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.
При цьому суд не погоджується з позицією сторони обвинувачення, відображеною в обвинувальному акті щодо наявності пом`якшуючої обставини у вигляді щирого каяття.
З урахування позиції та практики Верховного Суду, щире каяття - це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. Проте, дійсно на сьогоднішній день, жодних дій щодо реального виправлення ситуації, у тому числі і намагання змінити ставлення до потерпілих та спроб знайти шлях до примирення, обвинувачений не здійснив, а отже, пасивність такої поведінки в даному випадку дійсно суперечить поняттю щирого каяття, крім того у судовому засіданні обвинувачений поводився агресивно по відношенню до потерпілих, що вказує на відсутність обставин, які можуть бути визнані судом, як обставини, які пом`якшують покарання.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.
Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, позицію державного обвинувача про призначення покарання, суд дійшов висновку, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_6 може сприяти покарання у виді громадських робіт.
Крім того судом враховано особу обвинуваченого, його активне сприяння у розкритті злочину та те, що даний злочин не набув значного суспільного резонансу, що суспільний інтерес виражається в зменшенні рівня злочинності, запобіганні, виявленні та припиненні кримінального правопорушення та забезпеченні швидкого досудового розслідування та судового розгляду, також враховуючи особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно, на обліках в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, відсутність обставини, що пом`якшують покарання, думку потерпілих, а також те, що вказане кримінальне правопорушення є кримінальним проступком згідно ст. 12 КК України.
При цьому суд виходив також і з положень ч. 2 ст. 50 КК України, якими визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженою, так і іншими особами. На переконання суду, покарання з яким визначився суд, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових злочинів.
Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».
Цивільний позов у справі не заявлявся. Запобіжний захід не обирався. Речові докази відсутні.
Керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді громадських робіт строком 200 годин.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1