Справа № 583/2468/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2024 р. Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Охтирка клопотання старшого слідчого СВ Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000294 від 08.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Охтирка Сумської області, громадянина України, що має вищу освіту, одруженого, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.07.2024 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , в якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту без застосування електронних засобів контролю за адресою АДРЕСА_1 , строком на два місяці. Покласти на підозрюваного такі обов`язки: заборонити ОСОБА_4 на час дії даного запобіжного заходу залишати житло за адресою АДРЕСА_1 у період часу з 23.00 год. до 05.00 год.; протягом строку дії запобіжного заходу прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження) та повідомляти їх про зміну свого місця мешкання, яке може мати місце лише у виключних випадках; не відлучатися з території Охтирського району, Сумської області без дозволу слідчого та прокурора; утриматись від позапроцесуального спілкування з особами, що визнаний потерпілим або допитані в якості свідків у даному кримінальному провадженні.

Слідчий зазначає, що в ході досудового розслідування було зібрано достатні докази, які вказують на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а також те, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років; незаконно впливати на свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які мешкають із ОСОБА_4 по сусідству; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просить його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечували проти застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Захисник зазначив, що підозра необґрунтована, докази, на які посилається сторона обвинувачення як на обґрунтування підозри, є неналежними, покази потерпілого та свідків суперечливі та неправдиві. Слідчим не було допитано підозрюваного, не проведено з ним слідчого експерименту та не призначено за наслідками його проведення експертизи. Слідством не взято до уваги, що ОСОБА_4 отримав ЗЧМТ та звертався за медичною допомогою. Тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення не може бути підставою для обрання стосовно нього запобіжного заходу. ОСОБА_4 характеризується як ввічлива людина, не схильна до агресії, він має дружину та дитину, займається волонтерською діяльністю, хоч і є пенсіонером. Підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу відсутні, стороною обвинувачення не доведено ризики, вказані в клопотанні, просить відмовити в задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення сторін кримінального провадження та дослідивши надані докази, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що у провадженні Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області перебуває кримінальне провадження № 0000294 від 08.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

12.07.2024 р. ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколами допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколом слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_9 , протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , висновками судово-медичних експертиз, іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990 року, «Мюррей проти об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену, зокрема, у Рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якого термін «обгрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому суд зазначає, що на даному етапі кримінального провадження при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу суд оцінює докази на предмет їх вагомості і не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Таким чином, причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів.

Згідно змісту ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , його тяжкість та покарання, що загрожує останньому, слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, ризики переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Так, підозрюваний ОСОБА_4 може дійсно переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки санкція інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України передбачає покарання від 5 до 8 років позбавлення волі, а тому в останнього дійсно може виникнути бажання на реалізацію вказаного ризику з метою уникнення відповідальності за вчинене. Крім того ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які мешкають по сусідству з ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

У судовому засіданні прокурором не доведено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт, для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, а тому слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 .

У судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має родину: дружину та доньку, позитивно характеризується.

Виходячи з наведеного, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а також з урахуванням вказаних вище ризиків, доведених прокурором в суді, тяжкості покарання, що загрожує йому в разі визнання винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, даних про особу підозрюваного, слідчий суддя вважає необхідним застосувати до ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, у вигляді особистого зобов`язання, оскільки прокурор не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаних ризиків.

Відповідно ч. 1 ст. 179 КПК України - особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194цього Кодексу.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 179, 186, 194, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання старшого слідчого Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000294 від 08.05.2019 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту (без застосування електронних засобів контролю) відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Охтирка Сумської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 на строк два місяці, тобто до 26.09.2024 року включно, обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст.194 КПК України, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за викликом;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого Охтирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_6 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним - протягом п`яти днів з дня отримання ним копії ухвали.

Слідчий суддя Охтирського

міськрайонного суду: ОСОБА_1