ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
02 жовтня 2024 року місто Фастів
Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
Прокурор звернувся з клопотанням про продовження раніше обраного запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою строком на 60 днів, строк дії якого спливає 03 жовтня 2024 року, посилаючись на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років. Зважаючи на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, вважає, що запобіжні заходи, не пов`язані з позбавленням волі, не здатні забезпечити дієвість кримінального провадження та запобігти ризикам, передбаченим пп. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Обвинувачений ОСОБА_4 відніс розгляд питання щодо продовження раніше обраного запобіжного заходу на розсуд суду.
Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про заявлене прокурором клопотання, дійшов висновку про наступне.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 08 серпня 2024 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 жовтня 2024 року до 23 год. 35 хв., а саме було встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема можливість обвинуваченого переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Заявлене прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою за процесуальним змістом і формою відповідає вимогам ст.184 КПК України.
При наданні оцінки наявного ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України суд виходить з тих обставин, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих для ОСОБА_4 наслідків може спонукати його змінити місце проживання та уникати суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (позиція європейського Суду з прав людини у справі «Бекчиєв проти Молдови»).
При наданні оцінки наявного ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України суд виходить з тих обставин, що обвинувачений ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілого з метою ухилення від подальшого покарання чи спотворення об`єктивної картини вчиненого. З урахуванням того, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 наразі перебуває на стадії підготовчого судового засідання, суд вважає, що ризик прийняття обвинуваченим спроб незаконного впливу на потерпілого та свідків, які безпосередньо судом не допитані, з метою переконання або змушення останніх надати покази у вигідному для нього аспекті є реальним.
Надаючи оцінку ступеню наявного ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, обґрунтовується тим, що обвинувачений ОСОБА_4 , раніше неодноразово засуджений за умисні злочини проти власності, на даний час не має постійного місця роботи, тобто джерело його доходів не відоме, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, під час введення на території України воєнного стану, і тому це прямо вказує на відсутність будь-яких стримуючих факторів, щодо вчинення протиправних діянь, в тому числі кримінальних правопорушень, а тому перебуваючи на волі, в разі застосування більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, останній матиме можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Тому судом була встановлена наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.
Обґрунтовуючи необхідність продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурор посилається на те, що ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України не зменшились, що в повній мірі виправдовує тримання особи під вартою.
Оскільки судовий розгляд у даному кримінальному провадженні ще не розпочатий, суд вважає, що інший запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, тому суд приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 , виконання ним своїх процесуальних обов`язків, клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 176, 177,178,183, 186, 193, 194,199, 314-315,370-372 КПК, суд -
Клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу ОСОБА_4 у виді тримання під вартою - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 01 грудня 2024 включно без визначення розміру застави.
Строк дії ухвали суду про запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обчислювати з 02 жовтня 2024 року до 01 грудня 2024 року, включно.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1