Справа № 709/535/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2024 року селище Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Чорнобаївського районного суду Черкаської області об`єднані кримінальні провадження

№ 0000188, № 0000336 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки

смт. Чорнобай, Чорнобаївського району Черкаської області, проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, незаміжньої, пенсіонерки, раніше не судимої, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в:

Згідно обвинувального акта ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що вона офіційно розлучена із ОСОБА_6 (актовий запис про розірвання шлюбу № 146 від 21.12.2007), який помер 16.09.2021 (свідоцтво про смерть серія ІІ- НОМЕР_2 ) та згідно норм Цивільного кодексу України (ст.ст. 1261-1265) відноситься до четвертої черги спадкоємців, реалізуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на вчинення шахрайських дій, з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом обману, 08.10.2021 року перебуваючи в АДРЕСА_2 , в приміщенні Чорнобаївської державної нотаріальної контори, завідомо знаючи що остання розлучена із ОСОБА_6 подала заяву про прийняття спадщини від покійного чоловіка, надавши недійсне свідоцтво про одруження серія НОМЕР_3 від 19.05.2001 року та в подальшому вступила в право спадщини, після чого 26.07.2022 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень отримала право власності на земельну ділянку, кадастровий номер :02:000:6217, площею 0.15 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , ринкова вартість якої згідно висновку експерта №2803/2024 від 28.03.2024 року становить 28500,00 грн, чим завдала шкоди рідному брату померлого ОСОБА_7 , який згідно норм Цивільного кодексу України (ст.ст. 1261- 1265) відноситься до другої черги спадкоємців, оскільки в покійного ОСОБА_6 спадкоємців першої черги згідно закону не було.

Згідно обвинувального акта ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що вона офіційно розлучена із ОСОБА_6 (актовий запис про розірвання шлюбу № 146 від 21.12.2007), який помер 16.09.2021 року (свідоцтво про смерть серія ІІ- НОМЕР_2 ), реалізуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на вчинення шахрайських дій, з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом обману, 28.09.2021 року, перебуваючи в АДРЕСА_4 , в приміщенні Чорнобаївського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, подала заяву про виплату допомоги на поховання померлого пенсіонера ОСОБА_6 , в послідуючому отримала грошові кошти в сумі

30430,52 грн. за відсутності волевиявлення померлого та при фактичній сплаті всіх витрат, пов`язаних із похованням ОСОБА_6 , які були оплачені рідним братом померлого - ОСОБА_7 , чим ОСОБА_3 порушила вимоги ст.ст. 11, 13 р. II Закону України «Про поховання та похоронну справу» від 10.07.2003 року та незаконно заволоділа державними коштами у розмірі 30430 грн. 52 коп.

В подальшому, ОСОБА_3 , маючи єдиний злочинний умисел, достовірно знаючи що офіційно розлучена із ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та яка відповідно до ЦК України не відноситься до жодної черги спадкоємців, реалізуючи свій прямий злочинний умисел спрямований на вчинення шахрайських дій, з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дай та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків шляхом обману, 08.10.2021 року об 11 год 25 хв перебуваючи в АДРЕСА_2 , в приміщенні Чорнобаївської державної нотаріальної контори, завідомо знаючи що розлучена із ОСОБА_6 , подала заяву про прийняття спадщини від покійного чоловіка, надавши недійсне свідоцтво про одруження серія НОМЕР_3 від 19.05.2001 року та в подальшому вступила в право спадщини, після чого 24.03.2022 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень отримала право власності на пенсійні нарахування, що знаходились на рахунку Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області в сумі 15215,26 грн., чим завдала шкоди рідному брату померлого ОСОБА_6 на вище вказану суму, так як останній згідно з нормами ЦК України (ст.ст. 1261-1265) відноситься до другої черги спадкоємців, оскільки в покійного ОСОБА_6 спадкоємців першої черги, згідно закону не було.

Далі, ОСОБА_3 , маючи єдиний злочинний умисел, достовірно знаючи, що офіційно розлучена із ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та яка відповідно до ЦК України не відноситься до жодної черги спадкоємців, реалізуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на вчинення шахрайських дій, з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи протиправний характер своїх дай та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом обману, 08.10.2021 року об 11 год. 25 хв перебуваючи в АДРЕСА_2 , в приміщенні Чорнобаївської державної нотаріальної контори, завідомо знаючи що розлучена із ОСОБА_6 , подала заяву про прийняття спадщини від покійного чоловіка надавши недійсне свідоцтво про одруження серія НОМЕР_3 від 19.05.2001 року та в подальшому вступила в право спадщини, після чого 26.07.2022 року на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень отримала право власності на 1/2 земельної ділянки, кадастровий номер :02:000:0411, площею 0.1502 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою:

АДРЕСА_5 , ринкова вартість якої згідно висновку експерта

№ 2806/2024 від 28.06.2024 року становить 13518 грн., чим завдала шкоди рідному брату померлого ОСОБА_7 на вище вказану суму, так як останній згідно норм ЦК України (ст.ст. 1261-1265) відноситься до другої черги спадкоємців, оскільки в покійного ОСОБА_6 спадкоємців першої черги, згідно закону не було.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 , згідно обвинувальних актів, кваліфіковані за ч. 1

ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні даних кримінальних правопорушень не визнала, подала письмове клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України, та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Пояснила, що після розірвання шлюбу вони з ОСОБА_6 проживали разом, вели спільне господарство, вона доглядала за чоловіком, який мав похилий вік та проблеми зі здоров`ям. Зазначила, що після смерті ОСОБА_6 вона займалася його похованням, відбувала обіди, установила пам`ятник, прибирає біля могили. Вказала на те, що допомогу в Пенсійному фонді отримала на підставі довідки, яку їй видала державний нотаріус ОСОБА_8 . Клопотання підтримала, просила задовольнити. При цьому зазначила, що ознайомлена з наслідками звільнення її від кримінальної відповідальності з вказаної нереабілітуючої підстави.

Захисник ОСОБА_9 у судовому засіданні підтримав клопотання обвинуваченої

ОСОБА_3 та просив закрити дані кримінальні провадження.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечував проти закриття кримінальних проваджень і звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України. Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи мається заява потерпілого про проведення судового засідання без його участі.

Представник потерпілого Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області - ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання про здійснення розгляду справи у відсутності представника потерпілого.

За згодою учасників кримінального провадження, суд ухвалив проводити судове засідання без участі потерпілого та представника потерпілого.

Відповідно до вимог ст. 334 КПК України, матеріали кримінального провадження можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятися в окреме провадження ухвалою суду на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими ст. 217 КПК України.

Виходячи з правил ч. 1 ст. 217 КПК України, у разі необхідності в одному провадженні можуть бути об`єднані матеріали досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, а також матеріали досудових розслідувань, по яких не встановлено підозрюваних, проте є достатні підстави вважати, що кримінальні правопорушення, щодо яких здійснюються ці розслідування, вчинені однією особою (особами).

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що в провадженні судді ОСОБА_1 перебувають справи № 709/535/24 та № 709/1108/24 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України а тому для повного й об`єктивного розгляду даних кримінальних проваджень суд дійшов висновку про об`єднання вказаних кримінальних проваджень в одне провадження, присвоївши їм єдиний унікальний номер 709/535/24.

Вивчивши клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 , заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що кримінальні провадження відносно ОСОБА_3 підлягають закриттю з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

За приписами ч. 8 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 2 ст. 285 КПК України закріплено, що особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Згідно з ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; порядок обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Отже, строк давності це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, тому суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності на цій підставі незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду в справі № 449/1689/19 наголосив на тому, що кримінальне провадження закривається щодо особи за ст.49 КК України з нереабілітуючої підстави, що означає, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається. Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження у разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Пунктом 2 частини 1 статті 49 КК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно обвинувальних актів, ОСОБА_3 інкриміновано вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України, які мали місце 28 вересня 2021 року та 08 жовтня 2021 року року.

Санкцією ч. 1 ст. 190 КК України, передбачено покарання в виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Отже, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 190 КК України, в силу положень ст. 12 КК України відносяться до кримінального проступку.

На даний час минув встановлений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України трирічний строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Протягом указаного строку обвинувачена не вчинила нового кримінального правопорушення та не ухилялася від досудового слідства і суду.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що наявні підстави для звільнення обвинуваченої ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності відповідно до вимог

ст. 49 КК України.

При цьому слід зазначити, що невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

У судовому засіданні судом з`ясовано, чи правильно ОСОБА_3 розуміє суть пред`явленого обвинувачення, права, визначені ч.ч. 2-3 ст. 285 КПК України, та підстави звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Судом роз`яснено обвинуваченій, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за статтею 49 КК України є нереабілітуючою підставою та не звільняє її від цивільно-правової відповідальності.

З`ясувавши позицію обвинуваченої ОСОБА_3 та впевнившись у її добровільності та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд дійшов висновку, що клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

За вказаних обставин кримінальні провадження необхідно закрити, а обвинувачену ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 8000 грн. та 9000 грн. слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 284, 288, 369-372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Об`єднати в одне провадження для спільного розгляду кримінальне провадження

№ 0000188, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 березня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, (справа №709/535/24, провадження 1-кп/709/78/24), та кримінальне провадження № 0000336, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 червня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (справа №709/1108/24, провадження №1-кп/709/104/24 ).

Об`єднаному кримінальному провадженню присвоїти номер справи №709/535/24.

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0000188, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 березня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Кримінальне провадження № 0000336, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17 червня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речові докази:

- копія спадкової справи № 612/2021 на 22 аркушах, копія актового запису про смерть ОСОБА_6 , копія актового запису про розлучення ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на 2 арк, копія заяви про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_11 на 1 аркуші; вилучені завірені копії документів із пенсійної справи на ім`я ОСОБА_6 , 1944 р.н., а саме: заявление о назначении/перерасчете пенсии ОСОБА_12 від 22.01.94; заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; розписка-повідомлення від 25.03.2022 і зареєстровано за №657; свідоцтво про право на спадщину за законом від 27.03.2022; заява про виплату допомоги на поховання від ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги поховання, що долучено до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 8000 грн та 9000 грн. - віднести на рахунок держави.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 11 листопада 2024 року о 09 год. 15 хв.

Суддя ОСОБА_1