Провадження № 1-в/127/1120/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року місто Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , розглянувши заяву засудженого ОСОБА_2 про надання короткочасного виїзду на підставі ст. 111 КВК України,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява засудженого ОСОБА_2 про надання короткочасного виїзду на підставі ст. 111 КВК України у зв`язку зі смертю батька.

Вказану заяву засуджений мотивує тим, що за його конституційною скаргою Конституційний Суд України рішенням від 20.12.2023 визнав такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), окремі приписи ч. 1 ст. 111 КВК України в тім, що вони унеможливлюють застосування до засуджених до довічного позбавлення волі осіб короткочасних виїздів за межі колонії на території України у зв`язку з такою винятковою особистою обставиною, як смерть або тяжка хвороба близького родича, що загрожує життю хворого. Крім того, цим же рішенням визнано, що вищевказані приписи, які визнані неконституційними, утрачають чинність через три місяці з дня ухвалення цього Рішення, протягом яких, Верховну Раду України зобов`язано привести нормативне регулювання, установлене окремими приписами ч. 1 ст. 111 КВК України, у відповідність до Конституції України та вказаного Рішення.

Дослідивши заяву, суд вважає, що вона підлягає поверненню засудженому з наступних підстав.

Згідно ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. Клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається, зокрема, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 11 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Статтею 537 КПК України визначено виключний перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків.

Відповідно до ч. 1 ст. 111 КВК України засудженим, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, дільницях соціальної реабілітації виправних колоній мінімального рівня безпеки із загальними умовами тримання і дільницях соціальної реабілітації виправних колоній середнього рівня безпеки та виховних колоніях, дозволяються короткочасні виїзди за межі колонії на території України на строк не більше семи діб, не включаючи часу, необхідного для проїзду в обидва кінці (не більше трьох діб).

Порядок короткочасних виїздів засуджених визначається КВК України та Інструкцією про порядок надання засудженим короткочасних виїздів за межі установ виконання покарань затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 22.11.2011 № 3361/5.

Так, відповідно до положень ч. 2 ст. 111 КВК України та п. 7 Інструкції вбачається, що дозвіл на короткочасний виїзд дається начальником колонії з урахуванням особи і поведінки засудженого.

Враховуючи вище зазначене, суд вважає, що заяву засудженого ОСОБА_2 необхідно повернути засудженому та роз`яснити останньому, що надання короткострокової відпустки засудженій особі, яка тримається в установі виконання покарань, відноситься до компетенції начальника установи, і не може бути предметом судового розгляду при виконанні вироку суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 372, 537, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву засудженого ОСОБА_2 про надання короткочасного виїзду на підставі ст. 111 КВК України повернути засудженому ОСОБА_2 .

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Суддя: