Справа № 183/1326/24
№ 1-кп/183/1317/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2024 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 0000030 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новомосковська Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, маючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 122 КК України,

в с т а н о в и в:

06 грудня 2023 року, приблизно о 17 годині 35 хвилин, ОСОБА_5 разом зі своєю дружиною ОСОБА_6 зайшли до магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з метою придбати продукти харчування, де останній побачив свою знайому ОСОБА_4 . У цей час у ОСОБА_5 , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, виник прямий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій раптово виниклий умисел, ОСОБА_5 у вказаний час та місці, з метою нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 підійшов до останньої, та, маючи прямий умисел, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень, діючи умисно, використовуючи власні фізичні зусилля, завдав одного удару правою рукою в область обличчя ОСОБА_4 , від якого та впала на підлогу. Після чого, ОСОБА_5 наніс ОСОБА_4 щонайменше одного удару по тулубу правою ногою.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_4 тілесні ушкодження у виді закритого перелому середньої третини лівої ключиці, синця на передній поверхні верхньої третини грудної клітини, у лівій надключичній області.

Після цього, ОСОБА_5 залишив місце вчинення кримінального правопорушення та повернувся до свого місця мешкання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою визнав повністю та показав, що обставини, викладені в обвинувальному акті, не оспорює та повністю визнає себе винним у пред`явленому обвинуваченні. Вказав, що потерпіла образила його дружину. 06.12.2023 року він пішов до магазину зі своєю дружиною. Перш ніж зайти в магазин, він попросив потерпілу вийти на двір, вона йому відмовила, і він зірвався. Після чого, він її вдарив рукою, а коли вона впала, то вдарив ногою. Додав, що він потерпілій дав 1 000,00 грн., однак вони домовилися, що він їй буде сплачувати 20 000,00 грн. по 2 000,00 грн., кожну неділю. У скоєному він щиро кається, шкодує, що так сталося.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона працювала на садах, де також працювала дружина обвинуваченого - ОСОБА_7 , яка розсказала ОСОБА_5 неправдиву інформацію. 06.12.2023 року вона їхала з роботи та зайшла до магазину «ІНФОРМАЦІЯ_3». Потім в магазин зайшов ОСОБА_5 та почав її бити. Вона впала, втратила свідомість, а коли прийшла до тями, зрозуміла, що у неї дуже болить рука. ОСОБА_5 на сьогоднішній день дійсно сплатив їй 1 000,00 грн. Однак, вона витратила на операцію 4 500,00 грн., а всього 10 000,00 грн., разом із ліками. Вказала, що вибачення вона не приймає, просить покарати обвинуваченого суворо.

В судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Оскільки учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, не оспорювали в судовому засіданні обставини, при яких обвинуваченим ОСОБА_5 скоєно злочини, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і учасники судового процесу проти цього не заперечували.

Також в судовому засіданні суд роз`яснив учасникам судового процесу вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

Отже, суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 Кримінального кодексу України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, доведена у повному обсязі і його умисні дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ч. 1 ст. 122 КК України.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого, сукупність усіх обставин у справі.

Суд приймає до уваги думку потерпілої ОСОБА_4 , щодо суворого покарання.

Однак, обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає його щире каяття, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ним своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати кримінальній відповідальності.

Крім того, суд бере до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не судимий, вину свою визнав повністю, розкаявся у вчиненому, вчинений ним злочин не є тяжким, на обліку у лікарів не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно, має на утриманні малолітніх дітей.

За таких обставин, з урахуванням наявності обставини, яка пом`якшує покарання та відсутності обставин, які його обтяжують, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_5 покарання без ізоляції його від суспільства, а саме у виді позбавлення волі на певний строк, та на підставі ст. 75 КК України звільнення його від відбування покарання з випробуванням, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого злочину, конкретним їх обставинам, обставинам, що пом`якшують покарання та обтяжують його, даним про особу обвинуваченого.

Призначаючи покарання як кару суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України, враховує, що призначення покарання у вигляді позбавлення волі на вказаний вище строк з випробуванням буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого і запобігання вчинення ним нових злочинів.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався.

Витрати на залучення експертів відсутні.

На підставі викладеного, враховуючи ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, а також усі обставини по справі, керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

-копії медичних документів на 16 аркушах з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які були завірені належним чином - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку вручити обвинуваченому та прокурору негайно, після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1