1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 329/52/21 1-в/335/184/2024
05 листопада 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засідання подання начальника Вознесенівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_3 про приведення судового рішення у відповідність до вимог Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 27.07.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України,
В провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшло вищевказане подання начальника Вознесенівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_3 у якому остання посилаючись на вимоги Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_4 від призначеного судом покарання, в обґрунтування кого зазначила наступне.
До Вознесенівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області надійшов на виконання вирок Чернігівського районного суду Запорізької області від 27.07.2021, яким ОСОБА_4 , призначено покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року обмеження волі, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років обмеження волі, за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 375 КК України у виді 1 року обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 років позбавлення волі.
Перекваліфіковано дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України на ч. 1 ст .185 КК України, вважати його засудженим до покарання 80 год громадських робіт, звільнено від відбування покарання на підставі п. 1 ч. 2 ст. 206, ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Вважати ОСОБА_4 за ч. 3 ст .185 КК України засудженим до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання із іспитовим строком 1 рік.
ОСОБА_4 з порядком виконанням покарання з випробуванням не ознайомлений, оскільки проживає на тимчасово окупованій території України.
09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Таким чином, на момент вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст.185 КК України, становив 2102 грн.
Згідно з вироку суду кримінальні правопорушення передбачені ч. 3 ст. 185 КК України скоєні засудженим, вартість викраденого майна ОСОБА_4 склала 1900,00 грн., що виключає кримінальну відповідальність за ч.3 ст.185 КК України.
З урахуванням викладеного, враховуючи положення ст.74 КК України просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_4 від призначеного судом покарання за ч. 3 ст. 185 КК України.
Представник органу пробації до суду не прибув.
Засуджений ОСОБА_4 , повідомлений про місце та час розгляду подання шляхом розміщення оголошень на офіційному веб-порталі Судової влади України, в судове засідання не прибув.
Прокурор підтримала подання надавши відповідну заяву.
У відповідності до ч. 4 ст. 107, абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, розгляд подання проведено за відсутності учасників провадження та без фіксації судового процесу.
Вивчивши подання, додані до нього документи, особову справу № 49/2023, суд доходить висновку, що подання підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 27.07.2021 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 1 року обмеження волі, за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років обмеження волі, за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 375 КК України у виді 1 року обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 років позбавлення волі. Звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік. На підставі ст. 76 КК України на засудженого було покладено обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 20.03.20242 вирок Чернігівського районного суду Запорізької області від 27.07.2021 було змінено. Ухвалено вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 1 ст. 357 КК України без призначення покарання. Вважати ОСОБА_4 засудженим за ч. 1 ст .185 КК України у вигляді 80 годин громадських робіт, звільнити його від відбування покарання на підставі п. 1ч. 2 ст. 106, ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Перекваліфіковано дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 185 КК України на ч. 1 ст .185 КК України, вважати його засудженим до покарання 80 год громадських робіт, звільнено від відбування покарання на підставі п. 1 ч. 2 ст. 206, ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Вважати ОСОБА_4 за ч. 3 ст .185 КК України засудженим до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнено ОСОБА_4 від відбування покарання із іспитовим строком 1 рік.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-IX від 18 липня 2024 року, яким було внесено зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст.51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна».

У зв`язку зі змінами внесеними до ст.51 КУпАП Законом України №3886-1Х від 18.07.2024 року, після 09 серпня 2024 року, дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст.51 КУпАП.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом на 01 січня звітного податкового року.

З вироку Чернігівського районного суду Запорізької області від 27.07.2021 вбачається, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.185 КК України у 2020 році, вартість викраденого майна ОСОБА_4 склала 1900,00 грн.

У 2024 році розмір податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України становить 1051,00 грн., тобто для кваліфікації викрадення майна за нормами відповідних статей КК України, його вартість повинна перевищувати 2102,00 грн.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч.3 ст.3, ч.2 ст.4 КК України).

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Вказане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

На підставі вищевказаного, суд приходить до висновку, що положення Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, з урахуванням вищевказаних норм, мають зворотну силу в часі та підлягають застосуванню у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_4 .

Таким чином, на день розгляду подання діяння за ч. 3 ст. 185 КК України, за вчинення якого засуджено ОСОБА_4 не може вважатись кримінальним правопорушенням, оскільки вартість викраденого майна не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачена саме кримінальна відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, його дії, після внесення змін Законом України № 3886-IX від 18.07.2024, тягнуть за собою адміністративну відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому суд вважає, що ОСОБА_5 підлягає звільненню від призначеного покарання за вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 27.07.2021 та ухвалою Запорізького апеляційного суду від 20.03.2024 засудженого за ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч.2 ст.74 КК України.

З огляду на викладене, клопотання органу з питань пробації є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 537, 539, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Вознесенівського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Запорізькій області - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 27.07.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України покарання у виді 3-х років позбавлення волі у зв`язку із усуненням караності вчиненого ним діяння, відповідно до положень Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 08 листопада 2024 року.

Суддя ОСОБА_1