Справа № 145/901/24
Провадження №11-кп/801/787/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження №0000034 за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 на вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 09.05.2024, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Тиврів, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, раніше несудимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, з призначенням йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

ВСТАНОВИВ:

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що він, 20.04.2024 близько 11:00 год., перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , вчинив з ОСОБА_9 сварку на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин.

Під час вказаної сварки ОСОБА_8 , діючи умисно, розуміючи протиправність своїх дій, маючи на меті спричинення шкоди здоров`ю ОСОБА_9 , наніс два удари кулаком правої руки по обличчю останнього, а саме в область лобної ділянки зліва, в результаті чого спричинив ОСОБА_9 садно та синець на обличчі, які за своїм характером належать до легких тілесних ушкоджень.

Суд кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України - заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , не не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення, доведеність вини обвинуваченого та правову кваліфікацію, порушує питання про зміну вироку суду першої інстанції в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, а також невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Просить виключити з мотивувальної частини вироку вказівку про призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді громадських робіт, а з резолютивної частини вироку вказівку про призначення йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт та вважати ОСОБА_8 засудженим за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, до покарання у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Апеляційну скаргу прокурор мотивує тим, що суд першої інстанції при призначенні ОСОБА_8 покарання не врахував заборони, передбачені ч. 3 ст. 56 КК України, щодо призначення покарання у виді громадських робіт та не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винного і призначив обвинуваченому покарання, яке є несправедливим внаслідок суворості.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ прокурора ОСОБА_6 на підтримку апеляційної скарги, вивчивши та перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_8 кримінального проступку розглядався у спрощеному провадженні, а тому встановлені досудовим розслідуванням і, відповідно, судом, фактичні обставини кримінального провадження колегія суддів не переглядає згідно вимог ч.1 ст.394, ч.1 ст.404 КПК України.

За встановлених фактичних обставин кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, є вірною.

Разом з тим, доводи прокурора про призначення ОСОБА_8 покарання, яке йому не може бути застосовано, є обґрунтованими, з огляду на наступне.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ч. 1 ст.125 КК України, вчинене діяння, що передбачене цією нормою матеріального закону, карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 56 КК України, громадські роботи не призначаються особам, які досягли пенсійного віку.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час ухвалення вироку йому виповнилося 60 років, тобто він згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV є особою, яка досягла пенсійного віку.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Оскільки суд першої інстанції при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, оскаржуваний вирок в цій частині підлягає зміні.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , у відповідності до ст.ст. 50, 65 КК України, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра, не має на утриманні неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно, відсутність обтяжуючих обставин та наявність обставини, що пом`якшує покарання - щире каяття.

Колегія суддів також враховує і практику рішень Європейського суду з прав людини, де в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року Високий суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

На думку колегії суддів, обвинуваченому ОСОБА_8 необхідно призначити покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. і саме такий вид та розмір покарання, буде необхідним, справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Тиврівського районного суду Вінницької області від 09.05.2024 щодо ОСОБА_8 змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку вказівку про призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання у виді громадських робіт, а з резолютивної частини вироку вказівку про призначення йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, до покарання у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4