Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/554/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2024 року. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 21 червня 2024 року, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 16 год. 00 хв. 21 червня 2024 року до 16 год. 00 хв. 19 серпня 2024 року.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Ульяновського районного суду Кіровоградської області перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 21 червня 2024 року, ОСОБА_9 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 16 год. 00 хв. 21 червня 2024 року до 16 год. 00 хв. 19 серпня 2024 року.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав, що з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого обвинуваченому правопорушення, на те, що судове слідство не проведене, на даний час існують ризики того, що знаходячись на волі обвинувачений ОСОБА_9 може переховуватися від суду. Крім того, заслуговують на увагу ризики можливості перешкоджати кримінальному провадженню незаконно впливаючи на свідків та потерпілих, оскільки суд оцінює ці покази за принципом безпосередності. Обвинувачений може приховати докази по справі, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою та відповідно зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 відсутні.

В апеляційній скарзі захисники адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , просили скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою визначити розмір застави або обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Свої вимоги обґрунтовує тим, що прокурором подано клопотання із порушеннями норм КПК України. Вказують, що наявність ризиків передбачених п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України у даній справі відсутні, а наведені доводи сторони обвинувачення про їх наявність не підтверджуються жодними належними і допустимими доказами. Крім того, вказують, що суд першої інстанції вирішуючи питання продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишив поза увагою вимоги ч. 3 ст. 183 КПК України, оскільки взагалі не розглянув питання щодо можливості визначення застави ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідача, захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 07 до 15 років.

Також те, що на даний час ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою, не змінились, та не зменшилися, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, також, відсутність у матеріалах справи даних про появу нових обставин, що свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу або про існування інших перешкод для тримання обвинуваченого під вартою.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилаються в своїй апеляційній скарзі захисники, колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які знайшли своє об`єктивне підтвердження, дані про особу обвинуваченого, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.

Крім цього, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку з яким погоджується колегія суддів, що ОСОБА_9 обвинувачується у скоєні умисного протиправного заподіяння смерті іншій особі, тобто умисного вбивства, тому відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України підстав для визначення застави у кримінальному провадженні не встановлено.

Тому, доводи апеляційної скарги в частині визначення розміру застави є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що прокурором подано клопотання із порушеннями норм КПК України, не заслуговують на увагу, оскільки в суді апеляційної інстанції не встановлено порушень норм КПК України під час подання прокурором клопотання про продовження запобіжного заходу.

Також, доводи апеляційної скарги з приводу того, що не доведено наявність ризиків та не надано жодних доказів на підтвердження їх існування, колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали правильно встановлено наявність ризиків, які продовжують існувати на даний час та не зменшились, що також підтверджується матеріалами справи.

Крім того жодних переконливих доказів з приводу того, що зменшились ризики передбачені ст. 177 КПК України, до суду апеляційної інстанції надано не було.

Більше того, на переконання колегії суддів інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою, не доведено.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції, із урахуванням вище викладеного та вищевказаних ризиків, які встановлені, колегія суддів, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення колегією суддів не встановлено.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, а тому ухвалу суду першої інстанції, залишає без зміни.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисників адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 21 червня 2024 року, якою обвинуваченому ОСОБА_9 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 16 год. 00 хв. 21 червня 2024 року до 16 год. 00 хв. 19 серпня 2024 року залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)