233 № 233/4200/24
У Х В А Л А

23 вересня 2024 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

представників потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу та клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000163 від 30 квітня 2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області знаходиться вказане кримінальне провадження.

В судове засідання з`явились прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представники потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

В судове засідання також з`явилася адвокат ОСОБА_11 . До матеріалів справи був доданий ордер на ім`я адвоката ОСОБА_11 "про надання правничої допомоги ОСОБА_4 ", який за своєю формою є копією ордера, виконаного друкарським способом, заповнений кульковою ручкою.

Відповідно до п. 6, 8 Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41, бланки ордерів, згідно затвердженої типової форми, генеруються у відповідному розділі «Особистого кабінету адвоката» на офіційному веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 слідуючи командам системи. Адвокати, адвокатські об`єднання або адвокатські бюро ініціюють генерування ордерів відповідно від адвокатів, які здійснюють адвокатську діяльність індивідуально, керівників (уповноважених осіб) адвокатського об`єднання, адвокатського бюро через офіційний веб-сайт НААУ, в раді адвокатів регіону, або як виняток у передбачених Радою адвокатів України випадках безпосередньо у Національній асоціації адвокатів України.

Згідно з п. 12.14 Положення реквізити 12.1, 12.5 (крім номера посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане), 12.6, 12.7, 12.8 генеруються автоматично, всі інші реквізити ордера заповнюються адвокатом самостійно з метою збереження адвокатської таємниці.

У вищевказаному рішенні Рада адвокатів України також вирішила дозволити адвокатам України в строк до 01 січня 2022 року використовувати Типову форму ордера, виготовлену друкарським способом на замовлення ради адвокатів регіону.

З наведеного випливає, що документ, поданий адвокатом ОСОБА_11 на підтвердження своїх повноважень, не відповідає вимогам, які встановлені до ордеру в Положенні про ордер на надання правничої (правової) допомоги.

Водночас в судовому засіданні вже були присутні захисники обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 . Адвокат ОСОБА_11 була присутня поруч з ОСОБА_4 протягом судового засідання.

До початку судового засідання прокурор подав клопотання, в якому просив продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з встановленням для обвинуваченого певних обов`язків, зокрема, утримуватися від спілкування зі свідками: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 та заборонити залишати житло з 20 години 00 хвилин до 08 години 00 хвилин. Клопотання обґрунтоване тим, що є ризик того, що обвинувачений може вирішити переховуватися від суду та незаконно впливати на вказаних свідків у цьому кримінальному провадженні.

Своєю чергою захисник ОСОБА_5 надав клопотання про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання, посилаючись на те, що обвинувачений протягом досудового розслідування та судового розгляду не переховувався від органів досудового розслідування та суду, має стійкі соціальні зв`язки, працевлаштований та мусить працювати, в тому числі з виїздами за межі області, має необхідність відвідувати свою родину, яка знаходиться в іншій області, на свідків цього провадження не впливав, хоча за умов обраного запобіжного заходу мав таку змогу, та в подальшому не має наміру впливати.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 виступили проти клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, посилаючись на його необґрунтованість, просили задовольнити клопотання захисника ОСОБА_5 .

Прокурор ОСОБА_3 , потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , представники потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 заперечили проти клопотання захисника ОСОБА_5 , посилаючись на його необґрунтованість, просили задовольнити клопотання прокурора.

Представники потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 просили врахувати також наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик того, що обвинувачений може вчинити нове правопорушення, оскільки його не було позбавлено водійських прав і він може знову дозволити собі керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Обвинувачений ОСОБА_4 надав пояснення, відповідно до яких він на теперішній час планує евакуюватися в більш безпечне місце, ніж м. Костянтинівка, шукає приміщення на території всієї України для перевезення обладнання, яке він використовує як фізична особа-підприємець, водночас домашній арешт у вечірній час перешкоджає йому здійснити належні заходи для евакуації через необхідність щоденно до завершення комендантської години та початку дії запобіжного заходу повертатися з віддалених місць.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, суд встановив таке.

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16.08.2024 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 16.10.2024.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи, те, що під час розгляду справи суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого, не роблячи передчасних висновків, щодо вини обвинуваченого ОСОБА_4 , не даючи оцінки доказам, зібраним під час досудового розслідування, та приймаючи до уваги наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, у разі, якщо суд прийде до висновку про винуватість останнього у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, тому наслідки та ризик втечі для обвинуваченого у цьому випадку можуть бути визнані ним менш небезпечними ніж кримінальне переслідування, ризику того, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які за твердженням прокурора є його знайомими, суд дійшов висновку про наявність підстав для обрання запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Вирішуючи питання про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, слід зазначити таке.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Враховуючи те, що на теперішній час судом не встановлено, що ОСОБА_4 порушував обов`язки, покладені на нього судом, хоча мав таку можливість з огляду на характер раніше обраного щодо нього запобіжного заходу, зважаючи на те, що в місті Костянтинівці оголошено евакуацію цивільного населення у зв`язку з інтенсифікацією обстрілів міста ров, суд дійшов висновку про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який ОСОБА_4 має відбувати за адресою свого проживання в м. Костянтинівці, є надмірним, оскільки позбавить ОСОБА_4 можливості вчасно евакуюватися в разі настання реальної загрози його життю та здоров`ю у зв`язку з обстрілами ров та їх наближенням до м. Костянтинівка. Також судом враховано, що на теперішній час ОСОБА_4 працевлаштувався та є самозайнятою особою, а також має родину, яка знаходиться в Кіровоградській області, та члени якої є внутрішньо переміщеними особами.

А отже, суд дійшов висновку про те, що такий запобіжний захід як особисте зобов`язання буде достатнім на теперішній час для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні прокурора.

Згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Підсумовуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність частково задовольнити клопотання прокурора ОСОБА_3 та захисника ОСОБА_5 та змінити запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту, на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладанням на нього певних обов`язків.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 179, 193-194, 392 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження дії запобіжного заходу та клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - задовольнити частково.

Змінити раніше обраний запобіжний захід та застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати за викликом суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це суд;

- утримуватися від спілкування особисто та через третіх осіб, за допомогою будь-яких технічних засобів, через мережу інтернет зі свідками: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання ним покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії обов`язків - до 22 листопада 2024 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 .

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1