ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3489/24 Справа № 243/2094/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року м.Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання: ОСОБА_5

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06 листопада 2024 року, якою обвинуваченому за ч. 4 ст. 402 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 діб з 06.11.2024 року по 04.01.2025 року, включно, з визначенням застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 181 680 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Обставини, встановлені судом 1-ї інстанції :

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06 листопада 2024 року обвинуваченому ОСОБА_7 , продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, строком 60 діб з 06.11.2024 року по 04.01.2025 року, включно, з визначенням застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 181 680 грн.

Мотивуючи вказане рішення, суд зазначив про вагомість ризиків переховування, впливу на свідків,вчинення іншого злочину, які на теперішній час не зменшились. Вважає, що більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не здатні забезпечити досягнення мети передбаченої ст. 177 КПК України.

Доводи апеляційної скарги:

Із вказаним судовим рішенням не погодився захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , та оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та винести нове рішення, яким зменшити розмір прийнятої судом першої інстанції застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто до 60 560 грн.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно продовжив ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК. Звертає увагу, що ОСОБА_7 під час виконання службового обов`язку отримав поранення, та довгий час перебував на реабілітації. А під час перебування в несприятливий умовах, отриманих навантажень стан здоров`я ОСОБА_7 погіршився.

Зауважує, що обраний розмір альтернативного запобіжного заходу є надмірним та не може забезпечити його реальне виконання.

Позиції сторін в суді :

Учасники судового розгляду були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги. Захисник ОСОБА_6 надав заяву, в якій просить його апеляційну скаргу розглянути без його участі та участі обвинуваченого, а отже, колегія суддів вважає за можливе розглянути дану апеляційну скаргу без участі сторін кримінального провадження.

Висновки суду:

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Нормами частини 2 цієї статті визначено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до наданих матеріалів, колегією суддів встановлено, що в провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄДРД за № 0000471 від 08.02.2024 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 402 КК України. Ухвалою слідчого судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 лютого 2024 року до ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 07 квітня 2024 року із визначенням розміру застави у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 181 680 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) грн. 00 коп., який в подальшому продовжувався.

Ухвалою судді Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06 листопада 2024 року обвинуваченому ОСОБА_7 продовжили запобіжний захід у вигляді тримання пі вартою строком на 60 діб з 06 листопада 2024 року по 04 січня 2025 року включно із визначенням розміру застави,який неодноразово був подовжений.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості та законності застосованого до обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, колегія суддів враховує, що він обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, за який законом передбачено покарання від 5 до 10 років позбавлення волі. Судовий розгляд кримінального провадження не закінчено, у зв`язку з чим, враховуючи принцип безпосереднього дослідження доказів судом, обвинувачений може переховуватись від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків, оскільки обвинувачений може вплинути на осіб, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на безпосередніх свідків.

Колегія суддів зазначає, доводи сторони захисту про те, що у зв`язку із погіршенням стану здоров`я ОСОБА_7 , на підтвердження чого стороною захисту долучено медичні документи, згідно із якими ОСОБА_7 02 липня 2023 року отримав вогнепальне осколкове сліпе поранення, а також має легко виражений цереброастенічний синдром внаслідок перенесеної закритої черепно-мозкової травми (в 1999 році) з проявами емоційно-вольової нестійкості, є тим фактором, який впливає на застосування більш м`якого запобіжного заходу, окрім тримання під вартою, оскільки суду не представлено жодних належних доказів того, що обвинувачений ОСОБА_7 має захворювання, яке має протипоказання, та на даний час є таким, за якого утримання у місцях попереднього ув`язнення є неможливим.

Разом з тим, обґрунтовано взято до уваги судом, що обвинувачений ОСОБА_7 до ув`язнення був військовослужбовцем, отримував поранення у зв`язку із захистом території України, однак обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти порядку несення військової служби у період воєнного стану, тобто під час необхідності залучення до операції з оборони України, а тому визначений розмір застави, є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_7 .

При продовженні запобіжного заходу ОСОБА_7 із визначенням розміру застави, колегія суддів вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не буде гарантувати виконання ОСОБА_7 своїх процесуальних обов`язків.

Можливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою передбачають вимоги 183 КПК України. Вік та стан здоров`я обвинуваченого дозволяє застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Тяжкість, характер та обставини інкримінованого злочину свідчать про вагомість заявлених ризиків, які дійсно на теперішній час не зменшились, і яким не здатні запобігти більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою.

Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_7 альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів зазначає, що наразі «достатніми» та «належними» підставами тримання обвинуваченого під вартою є не лише очікування суду, а дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, яке вимагає ізоляції осіб, які з встановленою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку, повністю виправдовує подальше утримання обвинуваченого під вартою.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника про можливість зменшення розміру застави, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а у виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Колегія суддів не вбачає підстав вважати обраний судом першої інстанції розмір застави завідомо непомірним для обвинуваченого, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання перешкоджати встановленню істини у провадженні.

Суд першої інстанції при визначенні розміру застави дотримався вимог діючого законодавства в повному обсязі, з урахуванням ступеню тяжкості інкримінованого злочину та особи обвинуваченого.

Таким чином, перевіривши ухвалу суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що підстави для її скасування відсутні, всі доводи апеляційної скарги захисника були предметом розгляду в суді першої інстанції, яким суд повну та обґрунтовану оцінку.

Істотних порушень норм Кримінального процесуального кодексу України та права на захист обвинуваченого, які могли б стати підставою для скасування ухвали суду 1-ї інстанції, не вбачається.

Таким чином апеляційна скарга, як така що не підтверджується обставинами провадження, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 422-1 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , залишити без задоволення

Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 06 листопада 2024 року, якою обвинуваченому за ч. 4 ст. 402 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено запобіжний захід, строком 60 діб, з 06.11.2024 року по 04.01.2024 року, включно, з визначенням застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 181 680 грн. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді