Провадження №: 1-кп/336/387/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 сераня 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі колегії суддів: головуючого судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю сторін: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченої ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Запоріжжя, проживаючої до затримання: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває вищевказане кримінальне провадження.

Прокурор у судовому засіданні клопотав про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачена та захисник заперечували щодо клопотання прокурора, просили суд застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, зазначивши, що ризики, на які посилається прокурор, відсутні.

Заслухавши учасників кримінального провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Так, постановою Верховного суду від 31.08.2023 обвинуваченій ОСОБА_6 обрано міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 26.10.2023 обвинуваченій ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 13.12.2023 обвинуваченій ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 05.02.2024 обвинуваченій ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 20.03.2024 обвинуваченій ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 01.05.2024 обвинуваченій ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 24.06.2024 обвинуваченій ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, переліченим у вказаній статті.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, його репутацію, наявність судимостей, постійного місця роботи тощо.

В силу ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вказаний запобіжний захід не може бути застосований до раніше не судимої особи, окрім тієї, що підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Виходячи із змісту ч.ч. 3-5 ст. 199 КПК України при продовженні строку дії запобіжного заходу мають бути встановлені достатні підстави вважати, що існує хоча б один з передбачених ст. 177 КПК України ризиків, на які вказує прокурор, чи може запобігти існуючим ризикам застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу.

Зі змісту ухвали Запорізького апеляційного суду від 22.04.2024 вбачається, що суд, обираючи запобіжний захід, визнав доведеними наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а також існування ризиків, визначених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З огляду на стадію кримінального провадження, суд не може давати власну оцінку обґрунтованості підозри чи вагомості доказів, а тому, оцінюючі клопотання сторін бере лише до уваги той факт, що в передбаченому законом порядку судом, встановленим законом (слідчим суддею на стадії досудового розслідування та апеляційним судом під час перегляду ухвали слідчого судді) були зроблені відповідні висновки щодо наявності обґрунтованої підозри та вагомості доказів, достатніх для обрання запобіжного заходу, оскільки такі категорії, на відміну від ризиків, є незмінними протягом всього строку розгляду кримінального провадження.

Отже, на стадії судового розгляду підлягає встановленню існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченої та можливість запобігання ризикам у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Суд зауважує, що суворість можливого покарання не може бути єдиною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, проте як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Враховуючи існування сукупності вказаних ризиків, суворість можливого покарання, що загрожує обвинуваченій у разі доведення її вини, запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у виді домашнього арешту, не є можливим.

При цьому, суд зауважує, що застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, питання про продовження якого розглядається, не є безальтернативним, оскільки ухвалою суду від 24.06.2024 визначено право внести заставу, розмір якої встановлено в розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 438 000 гривень, з урахуванням положень КПК України.

Суд підкреслює, що стороною захисту не подано клопотання щодо зменшення розміру застави.

Такий розмір застави визначений судом з урахуванням припису ч. 2 ст. 182 КПК України, за яким застава може бути внесена не тільки обвинуваченим, а будь-якою особою.

Згідно з ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За приписом ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п. 7 Постанови Пленуму ВССУ № 14 від 19.12.2014 року «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанцій процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» у ч. 1 ст. 197 КПК України визначено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Судам під час визначення строку закінчення дії ухвали про продовження застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою слід враховувати, що в разі продовження тримання під вартою попередня ухвала втрачає свою силу. Такий підхід відповідає загальній засаді законності кримінального провадження і унеможливлює випадки визначення в ухвалі строку тримання під вартою понад 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 331, 372, 395, главою 18 КПК України, суд

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто по 03 жовтня 2024 включно.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Встановити ОСОБА_6 заставу, в розмірі 150 (ста п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 438 000 (чотириста тридцять вісім тисяч) гривень.

Обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_6 з-під варти та повідомити про це суд.

З моменту звільнення ОСОБА_6 з-під варти у зв`язку з внесенням застави вона буде вважатися такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками та потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Вказані обов`язки у разі внесення застави покладаються на ОСОБА_6 на строк не більше двох місяців.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду у п`ятиденний строк з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3