У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001868 від 19.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням про арешт майна в межах кримінального провадження 0001868 від 19.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В рамках даного клопотання просить з метою забезпечення збереження речових доказів накласти арешт на транспортний засіб марки «Mercedes GLS 450», чорного кольору, 2021 року випуску, д.н.з. « НОМЕР_1 », VIN-код: НОМЕР_2 .

Клопотання мотивує тим, що 18.09.2024 року до Ужгородського РУП надійшла заява від гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що приблизно у вересні 2022 року громадянин ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зловживаючи її довірою отримав грошові кошти в сумі 55 000 доларів США на придбання за кордоном України автомобіля марки "Mersedes GLS 450", однак взяті на себе зобов`язання не виконав та станом на 18.09.2024 року не придбав автомобіль та не повернув отриманні на його придбання гроші. Також в ході досудового розслідування встановлено, що автомобіль марки «Mercedes-Benz GLS-Class» 2021 року випуску, чорного кольору, д.н.з. « НОМЕР_1 » знаходиться на продажу в оголошенні через додаток «Auto-Ria».

Зазначає, що згідно показів потерпілої у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що приблизно у вересні 2022 року вона вирішила придбати автомобіль. У питанні придбання автомобіля остання, звернулась по допомогу до свого рідного брата ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згодом, брат ОСОБА_6 згодився допомогти з придбанням автомобіля. Автомобіль вона планувала придбати за кордоном тому її брат ОСОБА_6 , звернувся за допомогою у питаннях організації придбання автомобіля до сина їхньої двоюрідної сестри - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на той час проживав в м. Прага та займався ввезенням на територію України та подальшим продажем автомобілів. Громадянка ОСОБА_7 бажала придбати автомобіль марки «Mercedes GLS 450», ціна якого на той час становила близько 55000 тисяч доларів США, тому вона передала грошові кошти братові ОСОБА_6 , який в подальшому мав передати їх ОСОБА_5 . Автомобіль планувалось придбати за кордоном, а саме в Америці, з пошкодженнями від ДТП, оскільки так було дешевше. В подальшому автомобіль планували привезти в Україну та відремонтувати.

Приблизно в 2023 році автомобіль було ввезено на територію України, після чого він ремонтувався. Організаційними питаннями пов`язаними з ввезенням автомобіля та його ремонтом знову ж таки займався ОСОБА_5 . У квітні 2024 року автомобіль уже було відремонтовано, тому потрібно було його зареєструвати на території України, так як на той момент в ОСОБА_4 була мала дитина піврічного віку, тому вона попросила брата ОСОБА_6 зареєструвати автомобіль на себе, а в подальшому перереєструвати його. Брат дав відповідні доручення які були необхідні для реєстрації автомобіля, після чого автомобіль було поставлено на облік на її брата ОСОБА_8 під номером AI6036PO.

Однак після реєстрації автомобіля його ОСОБА_4 не віддали, так як потрібно було ще щось ремонтувати, а необхідні запчастини необхідно було очікувати з-за кордону. В подальшому, 05 вересня 2024 року на сайті оголошень «Авто-Ріа» гр. ОСОБА_4 виявила оголошення про продаж вказаного автомобіля за ціною 74500 доларів США. Після чого, вона терміново зробила скрін-шоти зображень вказаного оголошення та надіслала їх брату ОСОБА_8 . З метою недопустити відчуження вказаного автомобіля брат запропонував їй через додаток «Дія» переєструвати вказаний автомобіль на неї для того щоб це не змогли зробити сторонні особи. Через додаток дія вони переєрестрували вищезазначений автомобіль.

Відповідно до бази даних ІПНП ГСЦ АМТ вказаний транспортний засіб зареєстрований за гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 .

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Власник майна, щодо якого вирішується питання про накладення арешту та його представник в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду клопотання, заяв та заперечень до суду не надходило.

Відповідно до ч. 1 ст.172 КПК України неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, у зв`язку з чим слідчий суддя розглянув подане клопотання про арешт майна у відсутності вказаних осіб. Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до статті 107 КПК.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Ужгородським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001868 від 19.09.2024 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. Згідно витягу з ЄРДР 18.09.2024 року до Ужгородського РУП надійшла заява від гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про те, що приблизно у вересні 2022 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зловживаючи довірою отримав грошові кошти в сумі 55 000 доларів США на придбання за кордоном України автомобіля марки «Mercedes GLS 450», однак взяті на себе зобов`язання не виконав та станом на 18.09.2024 року не придбав автомобіль та не повернув отримані на його придбання гроші.

На підтвердження наведених в клопотанні обставин прокурором додано протокол допиту потерпілого ОСОБА_4 від 19.09.2024 року та протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 19.09.2024 року.

З наявної в матеріалах провадження копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу транспортний засіб НОМЕР_3 , VIN-код: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_4 належить на праві власності ОСОБА_4 , дата реєстрації 13.09.2024 року.

Відповідно до бази даних ІПНП ГСЦ АМТ вказаний транспортний засіб був зареєстрований за попереднім державним номером НОМЕР_1 11.04.2024 року.

Також до клопотання додано копії скріншотів з сайту оголошень «Авто-Ріа», де на продаж виставлений транспортний засіб Mercedes-Benz GLS-Class д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код: НОМЕР_2 , де продавцем зазначений « ОСОБА_9 », датою розміщення оголошення значиться 05.09.2024 року.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Таким чином, арешт може бути накладено на майно у вигляді речей, документів (в тому числі цінних паперів, грошей (у будь якій валюті готівкою або безготівковому вигляді), на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, корпоративні права.

Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим,третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Частинами 1, 2 статті 173 КПК України визначено обов`язок слідчого судді відмовити у накладенні арешту на майно, якщо особа, яка звернулася з таким клопотанням не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна суддя враховує в тому числі і розумність та співрозмірність обмеження права власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки вказаний транспортний засіб після виявлення оголошення про продаж на сайті «Авто-Ріа» був перереєстрований на потерпілу ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором не доведено наявність ризику відчуження такого транспортного засобу без волевиявлення потерпілої.

За наведених обставин у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001868 від 19.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України про накладення арешту на майно відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду: ОСОБА_1