У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2024 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

особи відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_4 (в режимі відео конференції) та його адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 та її адвоката - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгороді, клопотання слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_8 , яке затверджене прокурором Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_9 , у рамках кримінального провадження, відомості про яке 18.04.2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000755 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

про застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом ,-

В С Т А Н О В И В :

06.11.2022 ОСОБА_4 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

У подальшому, 07.11.2022 ОСОБА_4 призначений на посаду командира гармати 2 артилерійського взводу артилерійської батареї З аеромобільиого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Так, 15.04.2023 близько 22-23 год. ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_3 прийшов до місця проживання свого сина ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який разом зі своєю сестрою ОСОБА_12 , та бабусею ОСОБА_13 проживає за-адресою: АДРЕСА_3 , щоб відсвяткувати з ними Пасху.

Близько 01 год. 16.04.2023, точного часу органом досудового розслідуванням не встановлено, ОСОБА_11 повернувся із посвячення ОСОБА_14 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_6 до будинку, який розташований за вищезазначеною адресою. В той же час, співмешканець ОСОБА_6 - ОСОБА_4 , залишився внизу біля будинку. Зайшовши до середини квартири АДРЕСА_4 , ОСОБА_6 побачила ОСОБА_10 та сказала йому покинути приміщення вказаної квартири та пішла до низу. Через декілька хвилин, ОСОБА_6 зателефонувала своєму синові ОСОБА_11 та повідомила, що ОСОБА_4 підіймається до квартири, й тим часом, ОСОБА_10 , почувши це, піднявся на горище зазначеного будинку (технічний 10-поверх третього під`їзду будинку). Після цього ОСОБА_4 , зайшов до вказаної квартири, й почав шукати ОСОБА_10 , і не знайшовши останнього, піднявся на горище зазначеного будинку, куди раніше піднявся й ОСОБА_10 .

У подальшому, ОСОБА_4 , знаходячись на бетонній площадці технічного 10-го поверху третього під`їзду будинку АДРЕСА_5 (до якого веде сходова клітка з 9-го поверху), близько 01 год. 16.04.2023, точного часу органом досудового розслідуванням не встановлено, будучи, згідно з висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи, особою, що страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді шизоафективного розладу маніакального типу, психічний стан якого позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, як у період вчинення кримінального правопорушення так і по теперішній час, тобто будучи неосудним, на ґрунті тривалих особистих неприязних стосунків із ОСОБА_10 , наніс останньому декілька ударів в область голови достовірно невстановленими органом досудового розслідування тупими твердими предметами, спричинивши ОСОБА_10 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді дифузного забою речовини головного мозку, зливного субарахноїдального крововиливу, внутрішньо-мозкового крововиливу в лівій півкулі з проривом в шлуночки, що потягли за собою смерть потерпілого ОСОБА_10 , яка констатована 17.04.2023 о 08.30 год. у будівлі КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради ( АДРЕСА_5 ).

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого.

Слід зазначити, що при викладенні обставин вчинення ОСОБА_4 суспільно небезпечного діяння стороною обвинувачення зазначено умисел, як форму вини, та мотив і мету, як ознаки суб`єктивної сторони кримінального правопорушення.

При цьому, осудність є однією із загальних ознак суб`єкта злочину, юридичною підставою вини та кримінальної відповідальності. Виходячи з передбачених ст. 19 КК України критеріїв, відповідний стан особи характеризується здатністю усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними.

Неосудна особа позбавлена такої здатності внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Особа, що вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, не підлягає кримінальній відповідальності, а може бути піддана за рішенням суду примусовим заходам медичного характеру.

Виходячи з положень статей 23, 24 КК України, умисел є однією з форм вини, яка включає в себе інтелектуальну та вольову ознаки: усвідомлення характеру свого діяння, передбачення його наслідків та бажання чи свідоме допускання їх настання.

Усвідомлення означає розуміння не лише фактичних обставин вчиненого діяння, які стосуються об`єкта, предмета, об`єктивної сторони складу конкретного злочину, а і його негативного соціального значення у виді суспільної небезпеки. Передбачення є адекватним розумовим уявленням особи про неминучість чи можливість конкретних результатів своєї дії (бездіяльності). Бажання полягає у прагненні досягти чітко визначеної мети і спрямованості волі на її досягнення.

Таким чином, умисна форма вини передбачає правильне відображення у свідомості суб`єкта як фактичних, так і юридичних ознак злочину, обов`язковою передумовою чого є осудність.

Мотив злочину - це усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яке викликає намір діяти певним чином. Мету становить конкретно сформульоване уявлення про бажаний наслідок свого діяння та спрямованість на його досягнення в обраний спосіб.

Мотивованість та цілеспрямованість є ознаками усвідомленої вольової діяльності людини. Прояв таких ознак є неможливим у разі порушень психічних функцій, за яких особа нездатна усвідомлювати характер і значення своїх діянь та керувати ними.

Суд звертає увагу, що кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру гарантує захист прав, свобод та законних інтересів осіб з психічними розладами, тому розгляд таких проваджень має спеціальну процедуру, яка урегульована спеціальними нормами закону.

Зокрема, ст. 505 КПК України передбачено, що обов`язковими обставинами, які підлягають доказуванню у такому кримінальному проваджені є: час, місце, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння та вчинення цього суспільно небезпечного діяння цією особою, при цьому враховуються і інші обставини (інформація про психічні розлади, поведінка, небезпечність особи, розмір завданої шкоди).

Тобто, предмет доказування у кримінальному проваджені щодо застосування примусових заходів медичного характеру має низку особливостей, де не ставиться питання про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, а йдеться про вчинення певною особою суспільно небезпечного діяння, а умисел, мета і мотив є елементами суб`єктивної сторони саме злочину та встановлюються лише щодо осудної особи.

Отже, суд під час розгляду поданого клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру не встановлював наявність або відсутність у свідомості ОСОБА_4 чітко сформованого умислу в розумінні ст. 24 КК України, а також мети і мотиву як ознак суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, оскільки за характером хронічного психічного захворювання останній не здатен усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Разом з тим, скоєння ОСОБА_4 суспільно-небезпечних діянь, підтверджується наступними доказами, безпосередньо дослідженими в судовому засіданні.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вважає себе непричетним до вчиненого злочину. Повідомив, що ОСОБА_10 в той день не бачив. Він не винуватий. ОСОБА_10 мав ОСОБА_15 в голові. Зазначив, що з ОСОБА_10 у нього були нормальні стосунки.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що з ОСОБА_4 були у відносинах, жили в цивільному шлюбі. Він поїхав служити. Коли повернувся знову почали зустрічатися. 15.04.2023 року була Пасха, готувалися до неї. ОСОБА_10 це її колишній чоловік, розлучені 11 років, однак останній не давав їй спокою, вживав алкогольні напої. Коли вона зійшлася з ОСОБА_16 , то повідомила ОСОБА_17 про це. Могила і Молнар ніколи не стикалися. В той вечір вони посвятили ОСОБА_14 . Коли вона зайшла додому на ОСОБА_18 , щоб дати дітям кошик ( ОСОБА_4 залишився внизу біля під`їзду) то побачила ОСОБА_10 в її квартирі п`яного, накричала на нього. Після цього спустилася вниз, де Могила побачив її у збудженому вигляді. Не помітила як ОСОБА_4 піднявся наверх, його не було 3-5 хв. Коли ОСОБА_4 повернувся то вона сказала, що не хоче нікуди йти і запропонувала Могилі йти до нього додому відпочивати. Паску ходили святити вночі. ОСОБА_4 не перебував у збудженому стані. У ОСОБА_10 були недруги, забрали паспорт за борги. Чи дзвонила у той день дітям не пам`ятає. На наступний день, її син ОСОБА_19 розповів, що в той вечір він піднявся на горище, де рибачив тата, спустився д квартири і розповів доньці, яка і викликала швидку. Претензій до ОСОБА_4 не має.

Допитаний у якості свідка неповнолітній ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що 15.04.2023 року з ОСОБА_4 , мамою та подружкою пішли святити паску. Це було ввечері. Після служби вони пішли додому залишити кошики. В квартиру зайшов він та мама де побачили батька ОСОБА_10 , який був випившим. Мама почала з ним сварку. Після сварки мама вийшла з квартири і через декілька хвилин мама йому подзвонила і сказала, що в квартиру піднявся ОСОБА_19 (Могила). Коли зайшов в квартиру ОСОБА_19 , то запитав у нього чому мама така зла і що напевно вони посварилися, на що він сказав так. Після цього Могила вийшов з квартири. Він підійшов до глазка дверей і побачив, що Могила піднявся наверх. Після цього почув 5-6 ударів і хтось спустився вниз. Далі почув, що ліфт спустився, а тому він вийшов з квартири і піднявся наверх щоб подивитися, що сталося. Він побачив ОСОБА_10 і спитав що сталося. Він йому не відповів. Батько лежав в крові, хропів. Далі він спустився в квартиру, де повідомив сестру, яка викликала швидку та поліцію. Батько час від часу ночував на горищі. З батьком у нього були хороші відносини. Бачив, що хтось піднявся на 10 поверх, думає, що це Могила. Між його батьком і ОСОБА_4 були конфлікти.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показала, що було свято, однак вона вже лягла спати коли прийшла мати і брат. В той час батько ОСОБА_10 був у них вдома. Батько був випившим. ОСОБА_20 попередила батька, що треба йти, оскільки внизу знаходиться ОСОБА_21 і він знає що буде скандал. Тоді батько піднявся на горище. У квартиру більше ніхто не заходив. Брат подивився в глазок і сказав, що хтось піднявся наверх. Через 10 хвилин брат сказав, що хтось спустився і він піднявся наверх і побачив тата. Потім ОСОБА_19 сказав, що « ОСОБА_22 він його чуть не вбив, він ледве дихає». Тоді вона викликала швидку та поліцію. Чула дивні звуки зверху, приглушені. Могила не раз нападав на її батька. Могила недобре відносився до неї, ображав її.

Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні показала, що працювала старшим дізнавачем в РУП. 15.04.2023 року перебувала на добовому чергуванні в РУП. 16.04.2023 біля 02 год. 36 хв. надійшло повідомлення з лікарні про те, що поступила особа чоловічої статі без свідомості з множинними тілесними ушкодженнями. Прибувши на місце події з опер групою в палаті №25 було встановлено особу чоловічої статі біля 60 років на якому були важкі тілесні ушкодження садна, забої з крововиливами в області обличчя та голови. Черговий лікар назвав дані особи: ОСОБА_10 та повідомив, що його було доставлено каретою швидкої допомоги, адресу не пам`ятає. Після чого був складений рапорт. Огляд місця події не проводили. Запах алкоголю не чула.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 повідомив, що 16.04.2023 року поступив виклик на 102 тяжкі тілесні ушкодження. Прибувши за вказаною адресою із швидкою допомогою, заявниця « ОСОБА_22 » повідомила, що її розбудив молодший брат, який побачив, що їх тата б`ють і він знаходиться на 9 поверсі на горищі. Він з напарником опитав ОСОБА_22 . Працівники швидкої допомоги разом з ним піднялися на 9 поверх, де побачили людину без свідомості. Було надано першу медичну допомогу. У людини були садна на обличчі. Потім вони допомогли знести його до машини швидкої допомоги. ОСОБА_22 повідомила, що тато з ними не проживає, лише приходить на свята, приносить подарунки. ОСОБА_22 дзвонила мамі, однак та трубку не піднімала. ОСОБА_22 повідомила, що мама проживає разом з ОСОБА_4 на АДРЕСА_6 , після чого вони поїхали туди. За вказаною адресою ніхто не відчиняв, а тому вони відвезли ОСОБА_22 у відділок поліції для написання заяви. ОСОБА_22 сказала, що її розбудив брат і сказав, що «Могила б`є їх тата». Потерпілий був в одних трусах. З братом не спілкувався, оскільки такий був неповнолітнім. Підстав арештувати ОСОБА_16 у нього не було.

Свідок ОСОБА_25 в судовому засіданні надав аналогічні покази свідка ОСОБА_24 ОСОБА_26 опитував тільки він. Молнар ОСОБА_27 казала, що її батька побив Могила і вона це бачила.

Свідок ОСОБА_28 повідомив, що був понятим під час обшуку. Підозрюваного не пам`ятає. Під час обшуку знайшли кросівки. З ним був ще один понятий.

Свідок ОСОБА_29 в судовому засіданні повідомив, що був понятим при огляді місця події. За якою адресою проводився огляд він не пам`ятає. В коридорі знайшли чорно-білі кросівки, які були вилучені. Був ще один понятий. Вилучені речі були упаковані в спец пакет при ньому.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_30 показала, що 16.04.2023 року вона разом з ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_21 і ОСОБА_33 ходили святити паску. Після цього вони підійшли до під`їзду ОСОБА_34 на АДРЕСА_5 . Тоді ОСОБА_35 піднялася наверх, а вони залишилися на вулиці. Через 10 хв. спустилася ОСОБА_36 і вона запропонувала останній піти до неї в гості, однак ОСОБА_36 відмовилася. Тоді вона пішла. З нею пішла й ОСОБА_37 . Не бачила щоб Могила кудись ходив. ОСОБА_36 коли спускалася нічого про свого чоловіка не говорила.

Свідок ОСОБА_38 в судовому засіданні показала, що 16.04.2023 року її син ОСОБА_39 був у ОСОБА_40 . Після роботи вона також прийшла до ОСОБА_41 Біля 12:15 вони пішли святити паску (вона, ОСОБА_35 , ОСОБА_42 і Могила. Після чого о 12:45 прийшли до ОСОБА_43 під`їзду. ОСОБА_36 піднялася додому, дітям понесла кошик, а Могила залишився з ними. Коли ОСОБА_36 спустилася вниз була розстроєна, посварилася з дочкою. Біля під`їзду були Бойтор ОСОБА_44 , вона, син ОСОБА_39 , ОСОБА_35 і Могила. Не бачила чи заходив Могила у під`їзд. Вона також поверталася до машини, щоб забрати рюкзак малого, в той час в машині була ОСОБА_36 . ОСОБА_19 в ній не було. В той вечір ОСОБА_45 телефонувала дочка ОСОБА_22 і сказала, що її тата побив ОСОБА_19 .

Крім показань потерпілої ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_46 , ОСОБА_30 вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, стверджується також наступними письмовими доказами по справі:

- рапортом інспектора-чергового Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області від 17.04.2023 на 1 арк. (Т.1 а.с. 70);

- протоколом огляду місця події від 17.04.2023 на 8 арк. (Т.1 а.с. 71-78);

- рапортом помічника чергового Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області від 16.04.2023 на 1 арк. (Т.1 а.с. 79);

- рапортом помічника чергового Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області від 16.04.2023 на 1 арк. (Т.1 а.с. 80);

- висновком експерта №260 від 12.05.2023 на 7 арк. (Т.1 а.с. 81-87);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.04.2023 на 5 арк., з доданим відеозаписом на флеш-носії «micro SD»; (Т.1 а.с. 88-93);

- протоколом огляду місця події від 18.04.2023 на 17 арк.; (Т.1 а.с. 94-110);

- заявою ОСОБА_4 від 18.04.2023 на 1 арк.; (Т.1 а.с. 111);

- протоколом огляду місця події від 18.04.2023 на 4 арк., з доданим відеозаписом на оптичному DVD-диску; (Т.1 а.с. 112-116);

- заявою ОСОБА_47 від 18.04.2023 на 1 арк.; (Т.1 а.с. 117);

- протоколом огляду місця події від 18.04.2023 на 3 арк., з доданим відеозаписом на оптичному DVD-диску; (Т.1 а.с. 118-121);

- заявою ОСОБА_4 від 18.04.2023 на 1 арк.; (Т.1 а.с. 118-121);

- протоколом отримання зразків для експертизи від 19.04.2023 на 2 арк.; (Т.1 а.с. 123-124);

- висновком експерта від 21.04.2023 №СЕ-19/107-23/3997-Д на 13 арк.; (Т.1 а.с. 125-137);

- листом КНП «Закарпатський територіальний центр екстреної медичної допомоги» від 21.04.2023 №486-09 на 1 арк., з доданим аудіозаписом на оптичному DVD-диску; (Т.1 а.с. 138-139);

- протоколом огляду аудіозапису від 25.04.2023 на 2 арк.; (Т.1 а.с. 140-141);

- копією лікарського свідоцтва про смерть №298/2023 від 28.04.2023 на 2 арк.; (Т.1 а.с. 142-143);

- заявою ОСОБА_4 від 29.04.2023 на 1 арк.; (Т.1 а.с. 144);

- протоколом отримання зразків для експертизи від 29.04.2023 на 2 арк.; (Т.1 а.с. 145-146);

- протоколом огляду предмета від 09.05.2023 на 2 арк., з доданим відеозаписом на оптичному DVD-диску; (Т.1 а.с. 147-149);

- протоколом огляду предмета від 26.05.2023 на 3 арк., з доданим відеозаписом на оптичному DVD-диску; (Т.1 а.с. 150-153);

- висновком судово-психіатричного експерта №130 від 11.05.2023 на 6 арк.; (Т.1 а.с. 154-159);

- дорученням слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області від 08.06.2023 № 686/106/25-2023 на 2 арк.; (Т.1 а.с. 160-161);

- протокол про результати проведення НСРД «Зняття інформації з електронних (інформаційних систем) телекомунікаційних мереж на 2 арк., з доданим відеозаписом на оптичному DVD-диску; (Т.1 а.с. 162-164);

- висновком експерта від 27.07.2023 №СЕ-19/107-23/4641-БД на 12 арк.; (Т.1 а.с. 165-176);

- висновком експерта від 31.07.2023 №СЕ-19/107-23/4739-БД на 10 арк.; (Т.1 а.с. 177-176);

- висновком експерта від 28.07.2023 №СЕ-19/107-23/5128-БД на 14 арк.; (Т.1 а.с. 187-200);

- протоколом отримання зразків для експертизи від 20.06.2023 на 2 арк.; (Т.1 а.с. 201-202);

- висновком експерта від 27.06.2023 №407 на 2 арк.; (Т.1 а.с. 203-204);

- висновком експерта від 04.07.2023 №415 на 6 арк.; (Т.1 а.с. 205-210);

- листом Управління інформаційно-аналітичної підтримки ЕУНП в Закарпатській області від 15.05.2023 №1478/106/9/2/-2023 на 1 арк., з доданим аудіозаписом на оптичному DVD-диску; (Т.1 а.с. 211-212);

- протоколом огляду аудіозапису від 06.07.2023 на 3 арк.; (Т.1 а.с. 213-215);

- протоколом огляду відеозапису від 22.07.2023 на 8 арк., з доданим відеозаписом на оптичному DVD-диску; (Т.1 а.с. 216-224);

- додатковим висновком експерта №3/2023 (до висновку експерта №260) від 14.09.2023 на 6 арк. (Т.1 а.с. 225-230);

- постановою про визнання речовим доказом від 18.04.2023 року на 2 арк.; (Т.1 а.с. 231-232);

- постановою про визнання речовим доказом від 19.04.2023 року на 2 арк.; (Т.1 а.с. 233-234);

- постановою про визнання речовим доказом від 18.04.2023 року на 2 арк.; (Т.1 а.с. 235-236);

- постановою про визнання речовим доказом від 18.04.2023 року на 2 арк.; (Т.1 а.с. 237-238);

- постановою про визнання речовим доказом від 19.04.2023 року на 2 арк.; (Т.1 а.с. 239-241);

- копією ухвали слідчого судді від 04.05.2023 року на 3 арк.; (Т.2 а.с. 242-244);

- постановою про визнання речовим доказом від 21.04.2023 року на 2 арк.; (Т.1 а.с. 245-246);

- постановою про визнання речовим доказом від 09.05.2023 року на 2 арк.; (Т.1 а.с. 247-248);

- постановою про визнання речовим доказом від 16.05.2023 року на 2 арк.; (Т.1 а.с. 249-250);

- постановою про визнання речовим доказом від 05.07.2023 року на 2 арк.; (Т.2 а.с. 1-2);

- постановою про визнання речовим доказом від 20.07.2023 року на 2 арк.; (Т.2 а.с. 6-7);

Суд оцінивши в сукупності наведені вище докази, вважає їх належними, допустимими, достовірними, достатніми та такими, що повністю підтверджують вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину.

Так, заподіяння ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_10 умисного тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, крім показань потерпілої та свідків по справі, стверджується дослідженими судом письмовими доказами по справі, які повністю узгоджуються між собою щодо часу, місця, способу, обставин та обстановки вчиненого злочину.

Показання потерпілої ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_46 , ОСОБА_30 також повністю узгоджується з протоколами слідчих дій, проведених за їх участі.

На підставі наведеного, виходячи з вимог передбачених ч.1 ст. 337 КПК України, суд приходить до висновку, що є вірною кваліфікація дій ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Обставиною, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Поряд з наведеними обставинами, суд приймає до уваги наявний в матеріалах справи висновок судово-психіатричного експерта №130 від 11.05.2023 року, згідно якого ОСОБА_4 страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизоафективного розладу, маніакального типу, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. Під час вчинення ним злочину (16.04.2023) ОСОБА_4 страждав на хронічне психічне захворюванням у формі шизоафективного розладу, маніакального типу, що позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру - госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом. (Т.1 а.с. 154-159);

Відповідно до ст. 18 КК України суб`єктом кримінального правопорушення є фізична осудна особа.

Згідно з ч. 2 ст. 19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення; 3) які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Згідно зі ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічнохворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Визнавши доведеним, що особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру з підстав, передбачених ч. 2 ст. 513 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Судом встановлено, що за своїм психічним станом ОСОБА_4 під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, на даний час страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизоафективного розладу, маніакального типу, не може усвідомлювати свої дії і керувати ними, тож потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі суворим наглядом.

Враховуючи наведене, суд вважає, що клопотання слідчого погоджене з прокурором про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 підлягає задоволенню, оскільки останній вчинив суспільно небезпечні діяння в стані неосудності і до нього можливо застосувати примусові медичні заходи у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, згідно з висновками судово-психіатричних експертів, оскільки за своїм психічним станом та характером вчиненого суспільно небезпечного діяння він не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Визначаючи тип психіатричного закладу відповідно до ч. 1 ст. 94 КК України, суд виходить не тільки з психічного стану неосудного (характеру та тяжкості захворювання), а й ураховує тяжкість вчиненого діяння, ступінь небезпечності психічнохворого для себе та інших осіб.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати по справі складають 18 075,75 грн. за проведені по справі експертизи, які підлягають зарахуванню на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 7-29, 369-372,376,392,394,395, 512,513,516 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задоволити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Міру запобіжного заходу, обрану відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді поміщення до психіатричного закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку із суворим наглядом, а саме до: комунального підприємства « ІНФОРМАЦІЯ_5 » Рівненської обласної ради, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_7 , до набрання ухвалою законної сили, залишити без змін.

Речові докази по справі:

- червоний ліхтар з пошкодженим корпусом; пластмасові уламки червоного кольору; змив з плями речовини бурого кольору; зріз матерії разом з плямою речовини бурого кольору з оранжевої куртки; матерчатий тапок сірого кольору на праву ногу; два відрізки стрічки «Скотч», зі слідами папілярних ліній рук залишити при матеріалах кримінального провадження,

- спортивний костюм чорного кольору з білими вставками; балонова куртка чорного кольору з оранжевою підкладкою та куртка-жилет (без рукавів); спортивні кросівки чорного кольору з білими вставками на підошвах та з нанесеним логотипом PUMA повернути ОСОБА_4 ,

- флеш-носії та ком пакт-диски - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати по справі затрачених на проведення судових експертиз зарахувати на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.

Суддя ОСОБА_1