Справа № 461/6700/24
Провадження № 1-кс/461/6160/24
УХВАЛА

про продовження строку дії запобіжного заходу

10.10.2024 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області поліції ОСОБА_6 про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , періодично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою за спеціальністю комп`ютерна інженерія, неодруженого, військовозобов`язаного, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні, внесеному 18.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000256, за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.307 КК України,-

в с т а н о в и в:

09.10.2024 слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області поліції ОСОБА_6 , за погодженням прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання обвинувачення управління нагляду за додержання законів Національною поліцією України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Галицького районного суду м. Львова із клопотанням, в якому просить продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в межах строках досудового розслідування тобто до 15.12.2024 без можливості внесення застави.

В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000256 від 18.10.2023, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи всупереч вимогам ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 із наступними змінами і доповненнями, ст.1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 із наступними змінами та доповненнями, маючи умисел на незаконне придбання, перевезення, зберігання з метою збуту та збут психотропних та наркотичних речовим, обіг яких обмежено, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 06.03.2023 незаконно придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи наркотичний засіб героїн, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, які в подальшому переніс в невстановлене досудовим розслідуванням місце, де незаконного зберігав з метою збуту.

Так, 06.03.2023 ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на придбання, зберігання з метою збуту та на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу в великих розмірах, попередньо домовившись з ОСОБА_7 , про продаж 3 (трьох) грам особливо небезпечного наркотичного засобу героїн, перебуваючи на сходовій клітці будинку АДРЕСА_3 , зустрівся з ОСОБА_7 , та отримав від останнього грошові кошти в сумі 10 500 (десть тисяч п`ятсот) гривень, після чого передав ОСОБА_7 фольговий згорток прямокутної форми з вмістом порошкоподібної речовини коричневого кольору, в якій згідно висновку експерта виявлено 6-моноацетилморфін масою 0,0191 грами та ацетил кодеїн масою 0,0839 грами, діацетилморфін (героїн) масою 1,1213 грами, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено.

Окрім цього, 03.11.2023 приблизно о 16 год. 20 хв. ОСОБА_5 , діючи повторно, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та на незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу, в великих розмірах, під час телефонної розмови (через месенджер «WhatsApp») з ОСОБА_8 , домовився з останнім про зустріч з метою продажу 5 (п`яти) грам особливо небезпечного наркотичного засобу героїну, обіг якого заборонено, за грошові кошти в розмірі 17 500 (сімнадцять тисяч п`ятсот) гривень.

Того самого дня о 16 годині 44 хвилин, ОСОБА_8 , під`їхавши до попередньо обумовленого місця, за адресою: АДРЕСА_3 , зателефонував до ОСОБА_5 (через месенджер «WhatsApp»), на що останній повідомив, щоб ОСОБА_8 піднявся до нього в квартиру АДРЕСА_4 , де останній очікував його. Зустрівшись в приміщенні вищезазначеної квартири, ОСОБА_5 , передав ОСОБА_8 згорток фольги, в якому знаходилась кристалоподібна речовина коричневого кольору, в якій згідно висновку експерта виявлено героїн (диацетилморфонін) масою 2,2511 грами, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, після чого ОСОБА_5 отримав від ОСОБА_8 грошові кошти розмірі 17 500 (сімнадцять тисяч п`ятсот) гривень.

Окрім цього, 08.11.2023 близько 14 год. 30 хв. ОСОБА_5 , діючи повторно, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та на незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, в великих розмірах, під час телефонної розмови (через месенджер «WhatsApp») з ОСОБА_8 , домовився з останнім про зустріч з метою продажу 20 (двадцяти) грам особливо небезпечного наркотичного засобу героїну, обіг якого заборонено за грошові кошти в розмірі 70 000 (сімдесяти тисяч) гривень.

Того самого дня о 15 годині 10 хвилин, ОСОБА_8 , під`їхавши до попередньо обумовленого місця, за адресою: АДРЕСА_3 , зустрівся з ОСОБА_5 , після чого останній передав ОСОБА_8 згорток замотаний в чорну ізоленту, в якому згідно висновку експерта виявлено героїн (диацетилморфонін) масою 9,1603 грами, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, після чого ОСОБА_8 передав ОСОБА_5 грошові кошти в розмірі 70 000 (сімдесяти тисяч) гривень.

Окрім цього 14.08.2024 близько 15 години 30 хвилин, ОСОБА_5 , діючи повторно, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту та на незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів в особливо великих розмірах, перебуваючи в салоні транспортного засобу Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , що знаходиться між будинком АДРЕСА_5 та АДРЕСА_3 , разом з ОСОБА_8 , передав останньому упаковку з-під сигарет в якій знаходилося два зіп-пакети зеленого кольору з вмістом порошкоподібної речовини коричневого кольору, в якому згідно висновку експерта виявлено героїн (диацетилморфонін) масою 15,6948 грами, 6-моноацетилморфін масою 1,4989, ацетилкодеїн масою 1,1763, який віднесено до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, - героїну, в особливо великому розмірі, після чого від ОСОБА_8 отримав грошові кошти в сумі 4550 (чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят) доларів США, що станом на 14.08.2024, відповідно до курсу НБУ становить 188 126 (сто вісімдесят вісім тисяч сто двадцять шість) гривень та 12 (дванадцять) копійок.

15.08.2024, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.307 КК України, а саме в незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, у великих розмірах, незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, у великих розмірах, вчиненому повторно, в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, у особливо великих розмірах, вчиненому повторно.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколами допиту свідка ОСОБА_7 , протоколом огляду місця події від 14.08.2024; протоколами обшуку від 14.08.2024; протоколом проведення некласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину від 04.11.2023; протоколом проведення некласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину від 08.11.2023; протоколом проведення некласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину від 07.03.2023; висновками експерта за результатами експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 14.08.2024; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.

ОСОБА_5 підозрюється у вчинені тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, що передбачені ч.ч.2, 3 ст.307 КК України, за тяжче з яких кримінальним законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16.08.2024 щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 12.10.2024, однак завершити досудове розслідування у зазначений строк немає можливості, оскільки на даний час не завершено процедуру розсекречення матеріальних носіїв інформації щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій, не отримано ряд висновків експертиз, в тому числі висновків експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, та не проведено інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, спрямовані на встановлення істини у кримінальному провадженні

Вказані слідчі (розшукові) та процесуальні дії не проведено у двомісячний строк у зв`язку зі значною тривалістю проведення процедури розсекречення матеріальних носіїв інформації щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та терміном проведення експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, без яких неможливо завершити досудове розслідування.

Підставою для застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою стали обґрунтована підозра останнього у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, передбачених ч.ч.2, 3 ст.307 КК України та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_5 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Даний ризик підтверджується тим, що у разі визнання винуватим, ОСОБА_5 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинені ним діяння, може спонукати останнього перебуваючи на волі ухилитися (змінити місце проживання) від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення покарання. Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та сім`ї, в тому числі дітей. Водночас, суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

- незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Знаходячись на свободі, ОСОБА_5 може здійснювати незаконний вплив на свідків ( ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ) з метою зміни ними показань.

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Цей ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний вчиняючи вказане кримінальне правопорушення, діяв усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання; такий офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, тому, перебуваючи за місцем мешкання може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення. Окрім цього, ОСОБА_5 вчинив 4 (чотири) збути особливо небезпечного наркотичного засобу, три в великому розмірі, а один в особливо великому розмірі, враховуючи це є всі підстави вважати що перебуваючи на свободі, такий продовжить злочину діяльність, а саме збут особливо небезпечних наркотичних засобів у великих та особливо великих розмірах.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінальних правопорушень, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України.

Згідно ст.183 КПК України заборон щодо застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

З урахуванням викладених ризиків та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_5 , орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність продовжити застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі, так як ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, передбачених ч.ч.2, 3 ст.307 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Також орган досудового розслідування вважає за необхідне не визначати ОСОБА_5 розмір застави, оскільки той підозрюється у вчиненні в тому числі кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, що являється особливо тяжким злочином.

Враховуючи наведене, просить клопотання задоволити.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, надала пояснення, аналогічні доводам, викладеним у клопотанні. Вказала, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, та продовжують існують ризики, передбачені ст.177 КПК України. Вважає, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання сторони обвинувачення, просив у випадку продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначити ОСОБА_5 заставу.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку захисника, проти задоволення клопотання заперечив, просив визначити йому розмір застави.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши клопотання та документи, якими воно обґрунтоване, дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною другою статті 131 КПК України одними із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.177 КПК України).

Згідно положень ст.178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу, що передбачено частиною першою статті 183 КПК України.

У відповідності до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до частини третьої статті 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: (1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; (2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Положеннями частин третьої та п`ятої статті 199 КПК України визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: (1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; (2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до вимог статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 18.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000256, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.307 КК України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 14.08.2024, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий о 16 годині 55 хвилин 14.08.2024, в порядку ст.208 КПК України.

15.08.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру в незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, у великих розмірах; незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, у великих розмірах, вчиненому повторно; незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, у великих розмірах, вчиненому повторно; незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті особливо небезпечного наркотичного засобу, в особливо великих розмірах, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16.08.2024 застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід тримання під вартою на строк 60 днів, - тобто до 16:55 год. 12.10.2024, із утриманням його у Державній установі «Львівська установа виконання покарань №19» без визначення розміру застави.

Щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчим та прокурором доведено, що закінчити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою не є можливим, оскільки в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, без яких неможливо закінчити досудове розслідування, а саме: отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів; розсекретити матеріали негласних (слідчих) розшукових дій; після розсекречення матеріалів негласних (слідчих) розшукових дій призначити ряд додаткових експертиз, в тому числі дослідження матеріалів та засобів відео-, звукозапису; з урахуванням зібраних доказів визначитися з остаточною правовою кваліфікацією дій ОСОБА_5 , та у випадку наявності законних підстав вирішити питання про зміну раніше повідомленої підозри чи повідомлення про нову підозру; здійснити й інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії спрямовані на встановлення істини; вчинити процесуальні дії, пов`язані із закінченням досудового розслідування; здійснити відкриття матеріалів кримінального провадження та надати стороні захисту достатній строк для ознайомлення з ними; виконати вимоги ст.290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів кримінального провадження.

10.10.2024 ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 18.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000256, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.307 КК України, до 5 (п`яти) місяців, тобто до 15.01.2025.

Щодо обґрунтованості підозри.

Ухвалюючи судове рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, разом з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, які могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин.

Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації його дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.307 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 14.08.2024; висновком експерта №СЕ-19/114-22/18917-НЗПРАП від 15.08.2024; протоколом за результатами проведення контролю за вчиненням злочину від 07.03.2023; протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину від 04.11.2023, від 08.11.2023 та від 15.08.2024; протоколом ідентифікації та огляду грошових коштів від 14.08.2024; протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії аудіо, - відеоконтролю особи від 15.08.2024.

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, оскільки об`єктивно зв`язують його з ними, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дані злочини.

Питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_5 складу кримінальних правопорушень, а також більш вагомі докази причетності до кримінальних правопорушень, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.

Щодо обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які наведені в ухвалі слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 16.08.2024, та існування яких стало підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Продовження існування ризику переховування від органу досудового розслідування/суду, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, обумовлюється можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Кримінальні правопорушення, у яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 передбачають покарання виключно у виді позбавленням волі, найтяжче з них, на строк від дев`яти до дванадцяти років із конфіскацією майна. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

При оцінюванні вказаного ризику, слідчий суддя враховує також те, що ОСОБА_5 офіційно неодружений та не має постійного місця роботи, а тяжкість покарання, що загрожує в разі визнання винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, в сукупності з наведеними вище обставинами суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується слідчим суддею при оцінюванні ризику.

На думку слідчого судді, не припинив існувати ризик впливу на свідків, який підтверджується тим, що досудове розслідування по даному кримінальному провадженні триває, проводяться необхідні слідчі дії, спрямовані на встановлення усіх обставин кримінальних правопорушень, тому ОСОБА_5 має реальну можливість спілкуватись із свідками та іншими невстановленими слідством особами, які можуть бути причетні до інкримінованих кримінальних правопорушень, і впливати на них у кримінальному провадженні шляхом застосування певного психологічного тиску і спонукання їх до надання неправдивих свідчень, введення в оману органів досудового розслідування та замовчування відомостей, які мають значення для даного кримінального провадження. Відповідно, внаслідок позапроцесуального спілкування вони можуть змінити свої покази щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень.

Також слідчий суддя враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначених ст.615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК).

Продовжує існувати ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, який виражається у тому, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, а саме збут особливо небезпечних наркотичних засобів. Так, ОСОБА_5 офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, а також підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, з корисливим мотивом. При оцінці наявності даного ризику слідчий суддя враховує, що у підозрюваного не має достатніх стримуючих факторів, які б могли вплинути на його поведінку, зважаючи на кількість епізодів злочинної діяльності, в яких він підозрюється, їх тривалість, характер та обставини злочинів, в яких він підозрюється.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що обставини у кримінальному провадженні з часу застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу не змінилися, встановлені ризики на момент розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу не зникли та продовжують існувати. Стороною захисту не спростовано ризиків доведених слідчим та прокурором.

Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, визначені ст.178 КПК України.

При вирішенні клопотання слідчим суддею враховуються дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше не судимий, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, доглядає бабусю - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційного джерела доходів на даний час немає, із задовільним станом здоров`я.

Оцінивши в сукупності всі обставини на підставі наявних матеріалів, враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, яке належить до тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, яке належить до особливо тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, та доведених ризиків визначених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, відомості щодо особи підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що об`єктивно необхідним є продовження застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Щодо неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчий суддя вважає, що на даний час застосування більш м`якого запобіжного заходу не здатне забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 та запобігти наявним ризикам. Наявність тих обставин, що підозрюваний ОСОБА_5 має постійне місця проживання та здійснює догляд за бабусею похилого віку не мають такого ступеню довіри, що можуть бути враховані як такі, що мають запобіжний вплив на процесуальну поведінку підозрюваного та не є, в даному випадку, безумовними підставами для застосування йому більш м`якого запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто, у справах, де особа обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване відносно підозрюваного.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішення повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що інші запобіжні заходи з об`єктивних причин не забезпечать законослухняну поведінку підозрюваного, та для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, підозрюваному слід продовжити строк тримання під вартою, що є достатнім та необхідним для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків.

Шодо можливості визначення розміру застави.

За приписами ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Водночас, відповідно до п.5 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

А відтак з огляду на те, що ОСОБА_5 в тому числі підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, в особливо великих розмірах, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, слідчий суддя, з врахуванням підстав та обставин, передбачених статтями 177 та 178 КПК України, приходить до висновку про відсутність підстав для визначення йому розміру застави, як альтернативи до запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області поліції ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 08.12.2024.

Відповідно до положень п.5 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави не визначати.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання обвинувачення управління нагляду за додержання законів Національною поліцією України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному та направити начальнику Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений 14.10.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1