Справа № 368/1323/24
провадження № 1-кп/368/185/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2024 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4

та обвинуваченого ОСОБА_5

відкрито провівши в залі суду в м. Кагарлик підготовче судове засідання кримінального провадження № 0000131 від 03.01.2024 р. щодо ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 1 та ч. 2 КК України, -

встановив:

22 серпня 2024 року до Кагарлицького районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000131 від 03.01.2024 р. щодо ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 1 та ч. 2 КК України.

У відкритому підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний заходу у виді тримання під вартою строком на 60 календарних днів.

В обґрунтування клопотання прокурор покликається на те, що статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» передбачено, що обіг психотропних речовин, включених до таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770, тобто і «амфетаміну», включеного до таблиці 2 вказаного Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також в цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме:

?використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);

?діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону);

?використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

Однак, в порушення вищевказаними вимог законодавства ОСОБА_5 , за невстановлених досудовим слідством обставин, незаконно придбав психотропну речовину амфетамін з метою подальшого збуту, яку зберігав при собі з цією ж метою до 17 год. 40 хв. 26 квітня 2024 року.

26 квітня 2024 року близько 17 год. 40 год. ОСОБА_5 , знаходячись неподалік буд. АДРЕСА_1 , переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону незаконно збув шляхом передачі із рук в руки ОСОБА_6 , за грошові кошти в сумі 450 грн., порошкоподібну речовину, білого кольору, яка містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,204 грама, яку ОСОБА_5 незаконно придбав за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, незаконно зберігав при собі з метою подальшого збуту.

Речовина, яку придбав ОСОБА_6 26.04.2024 є психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,204 г.

Таким чином, встановлено наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті психотропних речовин, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Крім цього, 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» передбачено, що обіг психотропних речовин, включених до таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770, тобто і «амфетаміну», включеного до таблиці 2 вказаного Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також в цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме:

?використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);

?діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону);

?використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

Однак, в порушення вищевказаними вимог законодавства ОСОБА_5 , за невстановлених досудовим слідством обставин, повторно, незаконно придбав психотропну речовину амфетамін з метою подальшого збуту, яку зберігав при собі з цією ж метою до 16 год. 10 хв. 12 червня 2024 року.

12 червня 2024 року близько 16 год. 10 год. ОСОБА_5 , знаходячись неподалік буд. АДРЕСА_1 , переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону повторно, незаконно збув шляхом передачі із рук в руки ОСОБА_6 , за грошові кошти в сумі 500 грн., порошкоподібну речовину, білого кольору, яка містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,193 грама, яку ОСОБА_5 повторного, незаконно придбав за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, незаконно зберігав при собі з метою подальшого збуту.

Речовина, яку придбав ОСОБА_6 12.06.2024 є психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,193 г.

Таким чином, встановлено наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті психотропних речовин, вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту Закон) передбачено, що обіг психотропних речовин, включених до таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 (далі по тексту Перелік), тобто «амфетаміну», та «канабісу», включених до таблиці 1, 2 вказаного Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також в цілях, передбачених статтями 15, 19, 20 та 23 цього Закону, а саме:

- діяльності з культивування рослин, включених до таблиці 1 Переліку, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 15 Закону);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

Однак, в порушення вищевказаними вимог законодавства ОСОБА_5 , за невстановлених досудовим слідством обставин, повторно, незаконно придбав психотропну речовину амфетамін та особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, з метою подальшого збуту, які зберігав за місцем свого проживання, з цією ж метою до 16 год. 29 хв. 12 червня 2024 року.

12 червня 2024 року, в період часу з 16 год. 29 хв. до 18 год. 29 хв. в ході обшуку буд АДРЕСА_1 у ОСОБА_5 , виявлено та вилучено полімерні пакети з особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якого заборонено канабіс масами: 103,12 г; 683,76 г; 17,61 г; 164,22 г; 538,91 г, загальною масою 1507,62 г, полімерні пакети з психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетамін масою 0,625 г; 0,226 г; 0,008 г; 0,066 г; 0,544 г; 0,464 г; 0,041 г загальною масою 1,974 г та полімерні пакети з нашаруваннями психотропної речовини амфетамін масою 0,081 г; 0,001 г; 0,004 г; 0,001 г; 0,027 г; 0,007 г; загальною масою 0,121 г, які ОСОБА_5 , незаконно повторно, придбав за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та незаконно зберігав за місцем свого поживання з метою подальшого збуту.

Таким чином, у ході досудового розслідування встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у незаконному придбанні та незаконному зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту та психотропних речовин з метою збуту, вчинені повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

22.08.2024 обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , яким останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України скеровано до Кагарлицького районного суду для розгляду по суті.

Відомості щодо обвинуваченого:

Особа обвинуваченого: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Степне, Первомайського району, Автономної республіки Крим, громадянин України, не одружений, не працюючий, зареєстрований: АДРЕСА_2 , проживаючий: АДРЕСА_3 , раніше не судимий в силу ст. 89 КК України.

ЄСПЛ у справі Расул Джафаров проти Азербайджану (заява № 69981/14, рішення від 17.03.2016 року п. 116) зазначив, що словосполучення «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Для того, щоб арешт на підставі обґрунтованої підозри був виправданим відповідно до статті 5 Конвенції, поліція не зобов`язана отримати достатні докази для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час тримання заявника під вартою.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом обшуку будинку АДРЕСА_1 , який зареєстрований за ОСОБА_7 у ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон Nokia X2 ІМЕІ НОМЕР_1 , упаковано в спецпакет № НОМЕР_2 ; грошові кошти в сумі 550 грн., купюрами номіналом 100 грн. 5 шт. (АГ0842699; УЙ4141402; МЄ7175529; ЗГ8766320; УФ6504578) та 50 грн 1 шт. (АВ3021771), упаковані в спецпакет № ICR0086572; пластикова ємність, в якій знаходились 6 фольгованих згортки з порошкоподібними речовинами, пластикову ємність упаковано в паперовий конверт, а фольговані згортки з їх вмістом упаковані в спецпакет № ICR0086573; 2 фольгованих згортки з порошкоподібними речовинами, які упаковано з їх вмістом в спец пакет № ICR0086574; електронні ваги та 12 ZIP-пакетів з нашаруваннями речовини, схожої на наркотичну, упаковано в спецпакет № SUD3105521; поліетиленовий пакет з речовиною, схожою на канабіс, з якого зроблено змив та поміщено до паперового конверту, пакет з речовиною - упаковано в спецпакет № INZ4061410; поліетиленовий пакет з грубо подрібненими речовиною, схожою на канабіс, з якої зроблено змив та поміщено до паперового конверту. Поліетиленовий пакет з його вмістом упаковано в спецпакет № НОМЕР_3 ; металевий друшляк та поліетиленовий пакет з речовиною, схожою на канабіс, упаковано в спецпакет № INZ4061407; 6 фольгованих згортків та ZIP-пакет з порошкоподібною речовиною, електронні ваги та металева ложка, упаковані в спецпакет № PSP2153655; мобільний телефон SAMSUNG ІМЕІ82593; НОМЕР_4 , з СІМ-картою № НОМЕР_5 ; мобільний телефон SAMSUNG SN-G5314, гроші в сумі 300 грн купюрами номіналом 200 грн. (ЕЗ0911520) та 100 грн. (УК0634549), фольга, упаковано в спецпакет № INZ3015174; електронні ваги та 2-а поліетиленових пакети з залишками порошкоподібної речовини, упаковано в спецпакет № INZ3015174; мобільний телефон NOMI упаковано в спецпакет № INZ3015175; паперовий згорток з канабісом, упаковано в спецпакет № INZ3015176; грошові кошти в сумі 800 грн. купюрами номіналом 200 грн. 2 шт. (ГВ3051711; ГИ9711891) та по 100 грн. 4 шт.(УЧ1635481; АБ3077578; АВ6589660; ЄЄ4158600), упаковано в спецпакет № WAR1483301; скляна поверхня з двома картками, з нашаруваннями речовини білого кольору, упаковано в спецпакет № НОМЕР_6 ; грошові кошти в сумі 13000 грн., купюрами 500 грн. 8шт. (ВИ2910403; ВА5985363; СЗ7986388; МБ9669216; ВД6742412; АЕ3467562; ХЄ6863147; ЕЖ1342880) та 200 грн. 45 шт. (ВЗ3511604; УЙ3913947; УЄ2035413; ЕБ2566793; ТЗ5125111; СМ0060528; ТЗ0036351; ТЖ1153491; ЕБ4219712; ЄБ1535613; ЕН3477593; ЕЄ1072045; АМ2934529; ТЗ6128098; УР8745655; ЦА2533427; УБ3921478; СК6189236; ХЄ8681882; УН5122628; ЄА4621542; УД4427679; БН5296298; СЕ5557013; УЙ5607704; ВЗ9621071; СА5599295; ЄЧ6057950; ХВ7477149; АМ4205900; ТД6314659; ГИ7991503; ЗА1873428; ТИ1159951; ЗБ0746528; УБ1148475; ЕЗ3150279; СЖ7087131; ТВ4208677; ДГ9434089; ЦА1711949; ГЄ4954275; ТД3762258; ГБ7925669; ЕЗ8430867), які упаковано в спецпакет № WAR1483303; 3-х літрова скляна банка, з канабісом, упаковано в спецпакет № INZ4061409;

- протоколом затримання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- протоколом огляду покупця та вручення грошових коштів від 26.04.2024;

- протоколом огляду та ксерокопії грошових купюр від 26.04.2024;

- протоколом отримання речей у свідка ОСОБА_6 , який видав згорток фольги з порошкоподібною речовиною білого кольору та купюру номіналом 50 грн. від 26.04.2024.

- висновком експерта № СЕ-19/111-24/26658-НЗПРАП від 06.05.2024 року відповідно до якого, речовина яку придбав ОСОБА_6 26.04.2024 року в рамках проведення оперативної закупівлі являється психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,204 г.;

- протоколом про результат контролю за вчиненням злочину;

- показами свідка ОСОБА_6 ,, який повідомив, що в телефонному режимі домовився з ОСОБА_5 про придбання психотропної речовини амфетамін, який придбав 26.04.2024 року близько 17 год. 40 хв. біля буд АДРЕСА_1 , за грошові кошти в розмірі 450 гривень;

- показами свідка ОСОБА_8 , який повідомив, що він був запрошений в якості понятого при проведенні слідчих дій, та за його присутності а також за участю іншого понятого було оглянуто покупця, який представився як ОСОБА_6 , якому було вручено грошові кошти в сумі 500 грн., після чого ОСОБА_6 повернувся та видав працівникам поліції фольгований згорток з порошкоподібною речовиною білого кольору та купюрою номіналом 50 грн., які були поміщені до спеціальних пакетів;

- показами свідка ОСОБА_9 , який дав аналогічні покази;

13.06.2024 ухвалою слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 10 серпня 2024 року включно.

07.08.2024 ухвалою слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області підозрюваному ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 13 вересня 2024 року включно.

У зв`язку з необхідністю проведення слідчих дій, спрямованих на збір доказової бази, 07.08.2024 керівником Обухівської окружної прокуратури продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000131 від 03.01.2024 до трьох місяців, тобто до 13.09.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання виникнення ризиків, передбачених у цій статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри особи у вчиненні злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), вказує те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років, Тому, варто врахувати наявність ризику переховування ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та суду. Окрім цього, враховуючи дані, які характеризують підозрюваного, зокрема, у разі доведення його винуватості, загрожує кримінальна відповідальність у виді безальтернативного покарання, а саме позбавлення волі. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків, а також введення в Україні воєнного стану, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, може спонукати підозрюваного ОСОБА_5 змінювати своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик незаконно впливати на свідків), оскільки підозрюваний ОСОБА_5 , з метою ухилення від подальшого покарання чи спотворення об`єктивної картини може впливати на свідків даного кримінального правопорушення, які безпосередньо стали очевидцями вчинення даного кримінального правопорушення. Крім цього, підозрюваному відоме їхнє місце проживання, а тому умовлянням, підкупом чи погрозами може примушувати задля зміни показань. Поряд із цим необхідно враховувати фактор страху людини перед іншою людиною, яка спроможна застосувати фізичне насильство. Пересічний громадянин, такий як свідок чи потерпілий, приймаючи участь у кримінальному провадженні, має бути захищеним та з усвідомленням своєї невразливості, відсутністю страху перед підозрюваним, надати показання суду. У даному випадку забезпечення безпеки свідків, унеможливлення на них незаконного впливу з боку підозрюваного є основним завданням на даній стадії процесу;

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється), який обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 4 до 8 років, а також враховуючи відсутність будь яких моральних принципів, про що свідчить характер та спосіб вчинення даного злочину відсутність постійного доходу, про що свідчить характер та спосіб вчинення даного злочину, тому наявний ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення.

У відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні застосуванням більш м`яких запобіжних заходів:

Зважаючи на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, такий запобіжний захід як особисте зобов`язання, не здатен забезпечити дієвість кримінального провадження та запобігти ризикам, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосований з огляду на високий ступінь ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, наявність ризику впливу на свідків, переховування від органів досудового розслідування та суду.

Особиста порука не може бути застосована, оскільки у органу досудового розслідування відсутні будь які дані про осіб, які, заслуговуючи на довіру, можуть надати письмове зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в даному випадку не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_5 з огляду на наявність високого ступеню ризику переховування від органів досудового розслідування та незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Беручи до уваги вищевикладене, зважаючи на доведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, то застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити дієвості кримінального провадження та запобігти виникненням ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Викладені обставини свідчать про неможливість запобігання наведеним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів та виконання підозрюваним ОСОБА_5 , покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, прокурор вважає можливим призначити судове засідання на підставі обвинувального акта у відкритому судовому засіданні. Викликати у судове засідання обвинуваченого та його захисника. Щодо свідків, то на судовому засіданні він надасть список свідків, які будуть допитуватися в судовому засіданні. Ні обвинувачений, ні його захисник під час досудового розслідування не подавали скарги на незаконне затримання обвинуваченого. Окрім того, апеляційний суд закрив провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого за заявою обвинуваченого, тому підстави, які зазначені обвинуваченим не відповідають дійсності, оскільки обвинувачений відмовився від захисника, про що письмово надав заяву, а тому при розглядах запобіжних захолдів щодо нього порушень норм КПК України та Конституції не було.

В підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 просить застосувати до обвинуваченого домашній арешт, оскільки прокурор зазначені ризики, які нічим не обгрунтовані. Крім того, згідні із призначенням обвинувального акта до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_5 вважає, що він був затриманий з порушенням норм КПК та Конвенції. Доказом цього є те, що в протоколі роз`яснення права на захист 12.06.2024 розпочато 20 год. 27 хв. закінчено о 20 год. 29 хв. ним було зазначено, що він вимагає йому надати державного адвоката ОСОБА_4 , в супереч цьому йому не надали захисника відповідно до ст.. 53 КПК України. 13 червня 2024 року було проведено судове засідання про обрання запобіжного заходу за відсутності захисника. Тобто дана ухвала винесена незаконно, та втратила юридичну силу.07.08.2024 р. При продовженні обрання запобіжного заходу на його вимогу перевірити обґрунтованість його затримання та тримання під вартою відповідно до Конституції слідчим суддею при продовженні тримання під вартою спираючись на незаконно винесення ухвали з істотним порушенням суддею було встановлено обґрунтованість затримання ОСОБА_5 , тому вимагає в даному засіданні перевірити обґрунтованість та законність відповідно КПК України тримання під вартою та доказів, наданих стороною обвинувачення, отриманих в спосіб передбачених КПК України.

Суд, вислухавши клопотання прокурора, обвинуваченого та його захисника, приходить до наступного висновку.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 315 КПК України, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч.3 ст. 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду. З метою підготовки до судового розгляду суд: визначає дату та місце проведення судового розгляду; з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд; з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді; розглядає клопотання учасників судового провадження про: здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту; витребування певних речей чи документів; вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

Угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду не надійшло. Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається. Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог ст.291 КПК України при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено, дане кримінальне провадження підсудне Кагарлицькому районному суду Київської області.

За клопотаннями прокурора визначено коло осіб, які підлягають виклику в судове засідання.

Відповідно до ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду, який має бути призначений не пізніше десяти днів після постановлення ухвали про його призначення.

Таким чином, наявні достатні підстави для призначення судового розгляду по кримінальному провадженню.

Враховуючи думку учасників кримінального провадження, судовий розгляд слід провести у відкритому судовому засіданні.

Щодо запобіжного заходу в частині клопотань прокурора, захисника, обвинуваченого, суд дійшов наступного висновку.

Досудовим розслідуванням встановлено, що статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» передбачено, що обіг психотропних речовин, включених до таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770, тобто і «амфетаміну», включеного до таблиці 2 вказаного Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також в цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме:

?використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);

?діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону);

?використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

Однак, в порушення вищевказаними вимог законодавства ОСОБА_5 , за невстановлених досудовим слідством обставин, незаконно придбав психотропну речовину амфетамін з метою подальшого збуту, яку зберігав при собі з цією ж метою до 17 год. 40 хв. 26 квітня 2024 року.

26 квітня 2024 року близько 17 год. 40 год. ОСОБА_5 , знаходячись неподалік буд. АДРЕСА_1 , переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону незаконно збув шляхом передачі із рук в руки ОСОБА_6 , за грошові кошти в сумі 450 грн., порошкоподібну речовину, білого кольору, яка містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,204 грама, яку ОСОБА_5 незаконно придбав за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, незаконно зберігав при собі з метою подальшого збуту.

Речовина, яку придбав ОСОБА_6 26.04.2024 є психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,204 г.

Таким чином, встановлено наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті психотропних речовин, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Крім цього, 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі Закон) передбачено, що обіг психотропних речовин, включених до таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 (далі Перелік), тобто і «амфетаміну», включеного до таблиці 2 вказаного Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також в цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме:

?використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);

?діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону);

?використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

Однак, в порушення вищевказаними вимог законодавства ОСОБА_5 , за невстановлених досудовим слідством обставин, повторно, незаконно придбав психотропну речовину амфетамін з метою подальшого збуту, яку зберігав при собі з цією ж метою до 16 год. 10 хв. 12 червня 2024 року.

12 червня 2024 року близько 16 год. 10 год. ОСОБА_5 , знаходячись неподалік буд. АДРЕСА_1 , переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону повторно, незаконно збув шляхом передачі із рук в руки ОСОБА_6 , за грошові кошти в сумі 500 грн., порошкоподібну речовину, білого кольору, яка містить в своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,193 грама, яку ОСОБА_5 повторного, незаконно придбав за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, незаконно зберігав при собі з метою подальшого збуту.

Речовина, яку придбав ОСОБА_6 12.06.2024 є психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетамін, масою 0,193 г.

Таким чином, встановлено наявність достатніх доказів для підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті психотропних речовин, вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Крім того, статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту Закон) передбачено, що обіг психотропних речовин, включених до таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 (далі по тексту Перелік), тобто «амфетаміну», та «канабісу», включених до таблиці 1, 2 вказаного Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також в цілях, передбачених статтями 15, 19, 20 та 23 цього Закону, а саме:

- діяльності з культивування рослин, включених до таблиці 1 Переліку, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 15 Закону);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону);

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

Однак, в порушення вищевказаними вимог законодавства ОСОБА_5 , за невстановлених досудовим слідством обставин, повторно, незаконно придбав психотропну речовину амфетамін та особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, з метою подальшого збуту, які зберігав за місцем свого проживання, з цією ж метою до 16 год. 29 хв. 12 червня 2024 року.

12 червня 2024 року, в період часу з 16 год. 29 хв. до 18 год. 29 хв. в ході обшуку буд АДРЕСА_1 у ОСОБА_5 , виявлено та вилучено полімерні пакети з особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якого заборонено канабіс масами: 103,12 г; 683,76 г; 17,61 г; 164,22 г; 538,91 г, загальною масою 1507,62 г, полімерні пакети з психотропною речовиною, обіг якої обмежено амфетамін масою 0,625 г; 0,226 г; 0,008 г; 0,066 г; 0,544 г; 0,464 г; 0,041 г загальною масою 1,974 г та полімерні пакети з нашаруваннями психотропної речовини амфетамін масою 0,081 г; 0,001 г; 0,004 г; 0,001 г; 0,027 г; 0,007 г; загальною масою 0,121 г, які ОСОБА_5 , незаконно повторно, придбав за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та незаконно зберігав за місцем свого поживання з метою подальшого збуту.

Таким чином, у ході досудового розслідування встановлено достатність доказів для підозри ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у незаконному придбанні та незаконному зберіганні особливо небезпечного наркотичного засобу з метою збуту та психотропних речовин з метою збуту, вчинені повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний/обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати суду докази обставин, на які вони посилаються (ч. 5 ст. 131 КПК).

Зі змісту частин 3, 4 та 5 ст. 199 КПК вбачається, що суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою. Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначений у ст. 178 КПК.

Статтею 177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідні ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Розглядаючи питання доцільності обрання обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суддя враховує, що таке рішення обмежує його права і свободи та має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. В той же час, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно з вимогами п. 5 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд погоджується з прокурором у тому, що органом досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. На думку суду, прокурором правильно наведені підстави вважати, що наявні ризики.

(1) Ризик переховування від суду (п.1 ч.1 ст. 177 КПК України)

На переконання суду, ймовірна можливість переховування ОСОБА_5 від суду підтверджується тим, що кримінальне правопорушення, у вчиненні яких він обвинувачується, відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, за яке законом передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду.

До того ж, що є більш важливим, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Цей Указ затверджений Законом України від 24 лютого 2022 року № 2402-ІХ. Очевидно, що в умовах, які існують в Україні, викликаних безпрецедентною військовою та нелюдською агресією російської федерації проти України, у ОСОБА_5 збільшуються можливості для ухилення від суду, адже у держави наразі з об`єктивних причин відсутні можливості належним чином контролювати поведінку обвинуваченого.

Ураховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що наразі продовжує існувати ризик переховування від суду.

(2) Ризик незаконного впливу на свідків (п.3 ч.1 ст. 177 КПК України)

Перевіряючи наявність ризику впливу обвинуваченого на свідків, суд враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Суд вважає, що ризик впливу на свідків, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Оскільки судовий розгляд кримінального провадження ще не розпочато, а свідки не допитані та можуть бути допитані повторно, окрім того, якщо під час судового розгляду з`ясується, що свідки можуть надати показання стосовно обставин, щодо яких вони ще не допитувалися або якщо суд призначить одночасний допит двох чи більше вже допитаних свідків для з`ясування причин розбіжності в їхніх показаннях, існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу ОСОБА_5 , на свідків можуть змінити свої показання або відмовитися від давання показань у суді.

Суд вважає, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою застерігатиме обвинуваченого від незаконного впливу на свідків.

(3) Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється (п.5 ч.1 ст. 177 КПК України)

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення,в якому обвинувачується, то ОСОБА_5 і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, так як не має постійного місця роботи, а отже, сталого джерела доходів, необхідних для забезпечення його життєдіяльності, що може стати підставою для продовження вчинення вказаних кримінальних правопорушень, оскільки вимагання може приносити швидкий стабільний заробіток.

Також, суд приймає до уваги те, що підвищена соціальна небезпека злочину, у вчиненні якого на цей час обвинувачується ОСОБА_5 , полягає в тому, що злочини в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів посягають на правовий режим обігу, а додатковим об`єктом кримінально-правової охорони є здоров`я населення.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , для запобігання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується, та оцінюючи в сукупності всі обставини, відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; а також враховуючи його вік та стан здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків, відсутність постійного місця роботи, його репутацію, суд вважає, що обрання обвинуваченому іншого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки, а тому вважає недоцільним застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, тому у задоволенні клопотання захиснику обвинуваченого слід відмовити..

Таким чином, враховуючи встановлені у судовому засіданні обставини, суд вважає, що прокурором доведено наявність усіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що застосування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою відповідає конкретній меті, визначеній у КПК України, та застосовується за наявності підстав, передбачених КПК України, є необхідним та достатнім для запобігання існуючим ризикам і жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, у зв`язку з чим уважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст. ст. 178, 182 КПК України.

Суд, співставивши існуючі у справі ризики, характер кримінального правопорушення та його наслідки з реальною можливістю забезпечити цим запобіжним заходом впевненість у тому, що обвинувачений не буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки, та з урахуванням ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який з 01.01.2024 року складає 3028 грн., вважає за необхідне визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 181680,00 грн., оскільки застава в такому розмірі зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, та не є завідомо непомірною для нього.

Що стосується клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про незаконне затримання, то слід зазначити наступне.

Ухвалою слідчого судді Кагарлицького районного суду Київської області від 13.06.2024 року було обрано обвинуваченому, на той час підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Як вбачається із ухвали слідчого судді від 13.06.2024 р. обвинувачений, на той час підозрюваний, ОСОБА_5 був без адвоката, а у протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 12.06.2024 р. вбачається наявність прізвища адвоката ОСОБА_10 , а також мається розписка, яка написана власноруч ОСОБА_5 від 12.06.2024 р. про те, що він відмовляється від призначеного адвоката та хоче, щоб йому ще раз призначили іншого адвоката.

Вищезазначена ухвала слідчого судді від 13.06.2024 р. , так і ухвала слідчого судді від 07.08.2024 р. були оскаржені до Київського апеляційного суду, який може надавати оцінку вказаним ухвалах суду. Проте, до компетенції суду першої інстанції, яка розглядає справу по суті ,не може надавати оцінку діям слідчого судді при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу чи про його продовження.

Відповідно до ст. 3 ч.1 п. 18 КПК України слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить, здійснення у порядку передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 206 КПК України слідчий суддя повинен постановити ухвалу про відкриття провадження та зобов`язати доставити таку особу в судове засідання з метою з`ясування підстав позбавлення волі в тому разі, якщо слідчий суддя отримає відомості, які створюють обґрунтовану підозру щодо незаконності утримання.

Аналіз ст. 3 та 206 КПК України, свідчить про те що, слідчий суддя має право, з метою забезпечення прав громадян, втрутитися виключно у разі, якщо особа затримана будь-яким державним органом, однак виключно, якщо це затримання тим чи іншим чином пов`язано з кримінальним провадженням, або з відбуттям покарання, призначеного за результатом розгляду кримінального провадження.

Оскільки будь яких даних ні обвинуваченим ОСОБА_5 , ні його адвокатом ОСОБА_4 не надано про те, що ними було оскаржено до слідчого судді дії щодо незаконності утримання обвинуваченого, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання обвинуваченого щодо його незаконного затримання.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 314 - 316, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

ухвалив:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження № 0000131 від 03.01.2024 р. щодо ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 1 та ч. 2 КК України, на 18 вересня 2024 р. о 11 год. 00 хв.

Судовий розгляд провести суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

Викликати в судове засідання: прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури, обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 .

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про незаконне затримання відмовити.

У задоволенні усного клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Клопотання прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Степне Первомайського району Автономної Республіки Крим, непрацюючому, неодруженому, освіта неповна середня, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючому без реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , в силу ст.. 89 КК України раніше не судимому,

у виді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» МЮУ на 60 діб, тобто до 08 листопада 2024 року включно.

Визначити заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 181 680 (сто вісімдесят одну тисячу шістсот вісімдесят) грн.. 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Кагарлицького районного суду Київської області:

Отримувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Київській області

код отримувача (ЄДРПОУ) : 26268119

р/р: UA0018661

Банк отримувача (ГУДКСУ): Держказначейська служба України, м. Київ

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати на виклики до Кагарлицького районного суду Київської області та повідомляти Кагарлицький районний суд Київської області про зміну свого місця проживання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 24.00 години 08 листопада 2024 року.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі, якщо він, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала суду в частині обрання запобіжного заходу підлягає оскарженню протягом п`яти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду, відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 395 КПК України, а в іншій частині ухвала суду оскарження не підлягає.

Суддя Кагарлицького районного суду

Київської області ОСОБА_1