Справа № 186/1699/21
провадження № 1-в/632/309/24

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року м. Златопіль

Первомайський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання ДУ «Первомайська виправна колонія (№ 117)» про приведення вироку Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2023 року щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Всесвятське Межівського району Дніпропетровської області, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 (далі за текстом Закон № 3886-ІХ), -

В С Т А Н О В И В:

ДУ «Первомайська виправна колонія (№ 117)» звернулась до Первомайського міськрайонного суду Харківської області з поданням про приведення вироку Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2023 року щодо засудженого ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 (далі за текстом Закон № 3886-ІХ).

В обґрунтування клопотання ДУ «Первомайська виправна колонія (№ 117)» посилалась на те, що Законом № 3886-ІХ вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненої повторно, в сумі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до адміністративних правопорушень та відповідно декриміналізовано.

Зокрема, за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2023 року ОСОБА_5 засуджено за вчинення крадіжки за ч. 2 ст. 185 КК України на суму, яка менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а тому відповідне діяння не є кримінально караним на теперішній час. Водночас, покарання засудженому призначено за сукупності вироків на підставі ст.71 КК України, при цьому вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2021 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України, за діяння яке є кримінально-караним. За цим вироком ОСОБА_5 призначено покарання у виді 01 року позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 01 рік.

Представник адміністрації ДУ «Первомайська ВК (№ 117)» надав суду заяву про проведення судового розгляду без його участі, на задоволенні подання наполягає.

Засуджений ОСОБА_5 надіслав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, просив подання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення подання не заперечував.

Захисник у судовому засіданні просив подання задовольнити.

Згідно із ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали особової справи та подання, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2021 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 01 року позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 01 рік.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2102 грн.

Цим вироком ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України за вчинення кримінального правопорушення, що мало місце 25 червня 2020 року, чим завдано матеріальної шкоди на суму 2128 грн. 62 коп., що станом на день вчинення крадіжки складає суму більшу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (більше 2102 грн.).

Вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2023 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 01 року позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2021 року та остаточно призначено покарання у виді 01 року 01 місяця позбавлення волі.

Станом на 01 липня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2379 грн.

Цим вироком ОСОБА_5 засуджений, зокрема за ч. 2 ст. 185 КК України за вчинення кримінального правопорушення, що мало місце 16 листопада 2021 року, чим завдано матеріальної шкоди на суму 664 грн. 34 коп., що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (менше 2379 грн.).

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), зокрема, вчинено повторно, настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Вказані висновки суду узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 січня 2021 року у справі № 0306/7567/12, згідно з якими «за загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності».

Таким чином одне з із крадіжок, за вчинення якого засуджено ОСОБА_5 вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2023 року, наразі не може вважатися кримінально караним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за заволодіння яким наразі передбачено саме кримінальну відповідальність.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

У зв`язку із зазначеним, оскільки кримінальна караність частини діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_5 , усунута, суд доходить висновку про те, що на підставі ч. 2 ст. 74 КК України ОСОБА_5 необхідно звільнити від призначеного покарання за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2023 року за ч. 2 ст. 185 КК України.

При цьому, вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2021 року ОСОБА_5 засуджений також за ч. 2 ст. 185 КК України, яке є кримінально-караним діянням. За цим вироком ОСОБА_5 призначено покарання у виді 01 року позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 01 рік.

Разом з цим ОСОБА_5 відбуває покарання із 27 жовтня 2023 року, станом на 27 жовтня 2024 року фактично відбув покарання у виді одного року позбавлення волі, отже, на день розгляду подання повністю відбув призначене йому покарання.

За таких обставин, суд доходить висновку, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , необхідно вважати таким, що засуджений за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2021 року за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі (на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 01 рік) та повністю відбув призначене йому покарання.

Таким чином, клопотання ДУ «Первомайська виправна колонія (№ 117)» підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись вимогами Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ДУ «Первомайська виправна колонія (№ 117)» щодо засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2023 року за ч. 2 ст. 185 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що засуджений за вироком Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2021 року, за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі (на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 01 рік), та повністю відбув призначене йому покарання.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України за відсутності іншого судового рішення, що прямо передбачає тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ДУ «Первомайська виправна колонія (№ 117)».

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Первомайський міськрайонний суд Харківської області, а засудженим протягом того ж строку з дня отримання копії ухвали.

Суддя:ОСОБА_1