Справа № 463/5652/24 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1324/24 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року м.Львів

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Львівського апеляційного суду в складі:

під головуванням судді ОСОБА_3 ,

суддів: ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 21 червня 2024 року про повернення скарги ОСОБА_7 на бездіяльність органу досудового розслідування щодо нерозгляду клопотання,-

встановила:

ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 21 червня 2024 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність органу досудового розслідування.

Слідчий суддя своє рішення мотивує тим, що ОСОБА_7 звернувся до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, з заявою про вчинення уповноваженою особою ВП № 1 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області, в провадженні якої перебуває кримінальне провадження № 0000030 від 02.01.2024, кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, за фактом не виконання рішення суду, а саме ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 24.05.2024 в справі № 466/5588/24, а тому в діях вказаної посадової особи наявний склад кримінального правопорушення, передбачений ч. 2 ст. 382 КК України. Разом з тим із ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 24.05.2024 у справі № 466/5588/24 вбачається, що зобов`язано уповноважену особу ВП № 1 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області розглянути клопотання заявника у кримінальному провадженні № 0000030 від 02.01.2024. Із ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 24.05.2024 у справі № 466/5588/24 вбачається, що представник органу досудового розслідування не приймав участь у розгляді скарги. Також до матеріалів скарги не долучено доказів отримання описаної вище ухвали ВП № 1 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області, а також даних, що така скеровувалась у ВП № 1 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області. Також до матеріалів скарги не долучено доказів отримання описаної вище ухвали ВП № 1 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області, а також даних, що така скеровувалась у ВП № 1 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області. За відсутності зазначених даних передчасно вносити відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за невиконана рішення суду. Крім того, слідчий суддя встановив, що до скарги долучено копію заяви від 06 червня 2024 року, з якої неможливо встановити її зміст, оскільки з наявної в матеріалах провадження заяви вбачається, що зміст такої викладено на аркушах паперу, який вже містить певний текст, тобто накладено один текст поверх іншого.

На цю ухвалу слідчого судді, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу. Просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 21 червня 2024 року та винести нову ухвалу, якою відкрити провадження за скаргою вих.№3807 від 10 червня 2024 року.

В обґрунтування доводів клопотання про поновлення строку зазначає, що копію оскаржуваної ухвали він отримав 27 вересня 2024 року через канцелярію Личаківського районного суду м. Львова. Відтак вважає, що наявні поважні причини для поновлення йому строку апеляційного оскарження.

У своїх доводах на підтвердження апеляційних вимог апелянт покликається на те, що оскаржувана ухвала є незаконною і підлягає скасуванню внаслідок істотного порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону.

ОСОБА_7 у судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явився, хоча був належним чином повідомлений за вказаною ним електронною адресою про час та місце такого, а тому колегія суддів вважає за можливе розгляд апеляційної скарги проводити у його відсутності.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши наведені доводи, колегія суддів вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно з ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що зазначених вимог закону слідчий суддя при постановленні оскарженої ухвали дотримався в повному обсязі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Разом з тим, до ЄРДР вносяться не будь-які заяви, які надходять до органів досудового розслідування, а лише ті, що містять відомості про кримінальне правопорушення, коли такі відомості викладені особою в заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Разом з тим, зміст ч.1 ст.214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого чинним КК України.

Згідно з ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Тобто, з врахуванням вищенаведеного, реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення (внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, передбачено положеннями ч. 1 ст. 214 КПК України, а прийняття і реєстрація заяв, передбачено положеннями ч. 4 ст. 214 КПК України).

У межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий, прокурор або інша службова особа, дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою №3807 від 10 червня 2024 року на бездіяльність уповноваженої особи ТУ ДБР у м.Львові, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за його заявою від 06.06.2024. Просив зобов`язати уповноважену особу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, внести відповідні відомості до реєстру на підставі поданої заяви. Скаргу мотивував тим, що подав до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, заяву від 06.06.2024 про вчинення кримінального правопорушення, однак всупереч вимогам закону відомості в ЄРДР останнім не внесені. Тому просить зобов`язати ТУ ДБР внести відомості до ЄРДР за його заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Тобто, ОСОБА_7 оскаржував бездіяльність щодо невиконання рішення суду, а саме ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 24.05.2024 у справі № 466/5588/24 згідно якої, зобов`язано уповноважену особу ВП № 1 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області розглянути клопотання заявника у кримінальному провадженні № 0000030 від 02.01.2024. Слідчим суддею вірно встановлено, що заявником не подано та матеріалами справи не доводиться доказів отримання копії згаданої ухвали ВП № 1 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області, а також даних, що така скеровувалась у ВП № 1 Львівського РУП № 1 ГУНП у Львівській області.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком слідчого судді про те, що із копії заяви від 06 червня 2024 року, яку долучено до скарги, неможливо встановити її зміст, оскільки зміст такої викладено на аркушах паперу, який вже містить певний текст, тобто накладено один текст поверх іншого і розцінює згадане, як прояв неповаги до суду.

Прояв неповаги до суду чи судді з боку осіб, які є учасниками процесу або присутні в судовому засіданні, має наслідком відповідальність, установлену законом (ст. 129 Конституції та ст. 50 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»). Повага до суду і його рішень зміцнюють державність, правопорядок і законність, та ведуть до справді правової держави. Заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі види судочинства.

З огляду на наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя місцевого суду повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення скарги ОСОБА_7 .

Істотного порушення норм кримінального процесуального закону чи неправильного застосування норм матеріального права, які б слугували підставою для скасування оскаржуваної ухвали, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

поновити ОСОБА_7 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 21 червня 2024 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_7 на бездіяльність органу досудового розслідування щодо невнесення відомостей до ЄРДР залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5