У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання захисника - адвоката ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний період доби стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді звернувся з клопотанням захисник - адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні ВП №5 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області знаходиться кримінальне провадження №0000105 щодо ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

22 червня 2024 року слідчий суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області - обрала запобіжний захід ОСОБА_5 у виді цілодобового домашнього арешту та на нього було покладено ряд обов`язків, визначених вказаною ухвалою.

Надалі, прокурором Підволочиського районного відділу Теребовлянської окружної прокуратури Тернопільської області на дану ухвалу подана апеляційна скарга, яка Тернопільським апеляційним судом задоволена частково.

10 липня 2024 року ухвалою Тернопільського апеляційного суду застосовано щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20 серпня 2024 року 23год. 59хв. із можливістю внесення застави у розмірі 80-ти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214720 (двісті чотирнадцять сімсот двадцять) гривень 00 копійок.

Згідно ч.1 ст.201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Після обрання ОСОБА_5 Підволочиським районним судом Тернопільської області цілодобового домашнього арешту, останній не порушував покладених на нього обов`язків. Окрім того, ОСОБА_5 має ряд захворювань, які унеможливлюють його перебування в умовах слідчого ізолятора.

Востаннє ОСОБА_5 був доставлений в медичний заклад - Київську клінічну лікарню № 5 інфарктне відділення 15 липня 2024 року, де перебував на стаціонарному лікуванні до 19 липня 2024 року. Діагноз, поставлений під час даного лікування, як і під час неодноразових попередніх звернень: ущільнення аорти, ущільнення аортального та мітрального клапану. Недостатність аортального клапану І ст., мітрального клапану III ст., трикуспідального клапану II ст., легенева гіпертензія II ст. Дилатація лівих відділів серця. Розширення правого передсердя. ФВЛШ 62%. Виражена гіпертрофія ЛШ. Вказані захворювання притаманні людям із першою групою інвалідності. Лікування, враховуючи вказані діагнози не може надаватись в належному обсязі та у достатній кількості.

Враховуючи викладене, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 просить змінити підозрюваному ОСОБА_5 міру запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний період доби, в зв`язку з необхідністю лікування підозрюваного, а також тим, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, а саме: одружений та проживає разом зі своєю дружиною, а також те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України на момент розгляду клопотання відсутні, а тому даний запобіжний захід для його підзахисного є занадто суворим.

Зазначені факти на думку захисника підозрюваного свідчать про можливість застосувати до нього більш м`який запобіжний захід ніж цілодобовий домашній арешт, а саме домашній арешт у певний період доби, який буде достатнім для досягнення мети, визначеної в ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника щодо зміни запобіжного заходу.

Підозрюваний клопотання підтримав та просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний період доби, на підставі викладених у клопотанні обставин.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання захисника та докази надані захисником, слідчий суддя встановив, що клопотання про зміну запобіжного заходу обґрунтоване та підлягає частковому задоволенню.

Згідно змісту статтей 131 і 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно положень ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, визначених у ст.177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язані оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини, утриманців, постійного місця роботи або навчання, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, його майновий стан, наявність у нього судимостей.

Відповідно до частиною 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним в клопотанні.

Відповідно до статті 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно із частиною 2 статті 8 КПК України, принцип Верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У розумінні Конституції України та Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, 1950 року домашній арешт є способом обмеження конституційного права особи на свободу, а тому на думку слідчого судді є одним з запобіжних заходів, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Як вбачається з п.3 ст.5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою.

У відповідності до положень частин 1-2 статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до матеріалів клопотання що в провадженні ВП №5 Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області знаходиться кримінальне провадження №0000105 щодо ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

21 червня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 та ч.3 ст.15, ч.1 ст.263 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 був затриманий 21 червня 2024 року о 12:59 годині старшим слідчим СВ ВП №5 (смт. Підволочиськ) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області, в порядку ст.208 КПК України.

21 червня 2024 року кримінальні провадження №0000116 від 21 червня 2024 року та №0000117 від 21 червня 2024 року були об`єднані прокурором з кримінальним провадженням №0000105, і об`єднаному кримінальному провадженню присвоєно №0000105.

На виконання вимог положень ч.1ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Оцінюючи наведені захисником в клопотанні та прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбачених ст.177 КПК України: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

При обранні підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належать до категорії тяжкого злочину (ч.1 ст.263 КК України), за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років. Стосовно підозрюваного наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. Більше того, вказаний вид запобіжного заходу не є найжорсткішим згідно положень КПК України та такий, на думку суду, є співмірним із тяжкістю та суттю кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюють ОСОБА_5 Жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку слідчого судді, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Тому з урахуванням обставин справи та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, а також стану здоров`я підозрюваного, слідчий суддя вважає за можливе частково задовольнити клопотання захисника адвоката ОСОБА_4 та змінити підозрюваному запобіжний захід і застосувати стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту щодо у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя вважає, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід на строк 2 місяці: починаючи з моменту проголошення ухвали 30 липня 2024 року до 30 вересня 2024 року включно (в межах строку досудового розслідування, які розпочалися 21 червня 2024 року (повідомлення підозрюваній про підозру), з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись статтями181,183,331КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника про зміну запобіжного заходу підозрюваному - задовольнити частково.

Змінити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-цілодобово не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В решті вимог відмовити.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 положення частини 5 статті 181 КПК України, а саме: працівники поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного , який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтись в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати засоби контролю.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених згідно ухвали суду обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та/або накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали до 30 вересня 2024 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1