Справа № 1-кп/593/156/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" листопада 2024 р. Бережанський районний суд

Тернопільської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бережанах кримінальне провадження, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000163 від 02 липня 2024 року щодо обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Куряни Бережанського району Тернопільської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, не депутата, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 здійснив умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Кримінальне правопорушення вчинено за таких обставин.

Постановою Бережанського районного суду Тернопільської області №593/863/23 від 21.07.2023 року, яка набрала законної сили 01 серпня 2023, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень, з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на один рік.

Відповідно до статті 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Статтею 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення.

Однак, ОСОБА_3 , будучи повідомленим про те, що вищевказаним рішенням суду його позбавлено права керування транспортними засобами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ст. 1291 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керувати транспортним засобом за наступних обставин.

Так, 22 червня 2024 року близько 02 години 37 хвилин, ОСОБА_3 керував автомобілем марки ВАЗ 2101 з державним номерним знаком НОМЕР_1 рухаючись АДРЕСА_3 , де на підставі п. 7 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліції України», був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 (м. Бережани) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області, які щодо нього винесли протокол у справі про адміністративні правопорушення від 22.06.2024, серія ААБ №179116 за ч. 2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Окрім цього, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 22.06.2024, серії ББА №615353, згідно якої ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1, ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 гривень.

Такі умисні дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.382 КК України за ознаками: умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

24 жовтня 2024 року в м. Бережани згідно вимог ст.472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості між прокурором з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 з другої сторони, відповідно до якої дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.382 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у інкримінованому йому діянні, а також узгоджено покарання, яке повинен нести ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України, та наслідки їх невиконання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;

2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, яке згідно ст.12 КК України є нетяжким злочином, шкода внаслідок вчинення якого завдана лише державним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, згідний на призначення покарання визначеного в угоді про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні укладену угоду про визнання винуватості від 24 жовтня 2024 року підтримує, просить її затвердити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 укладену угоду про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим підтримує, просить її затвердити.

Прокурор укладену угоду про визнання винуватості між ним та обвинуваченим підтримує, вважає, що її слід затвердити.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що за умовами угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та ОСОБА_3 в присутності захисника, міра покарання визначена з врахуванням обставин визначених ст. 65 КК України, враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, і обставину, що пом`якшує покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між: прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 , - і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази: оптичний диск DVD-R «Verbatim», - залишити в матеріалах кримінального провадження, що знаходиться у прокурора.

Керуючись ст.ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 24 жовтня 2024 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_3 в присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 Кримінального кодексу України і призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн. (вісім тисяч п`ятсот гривень нуль копійок).

Речові докази: оптичний диск DVD-R «Verbatim», - залишити в матеріалах кримінального провадження, що знаходиться у прокурора.

На вирок можуть бути подані апеляції до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії вироку суду.

Роз`яснити засудженому, захиснику право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя: