Справа № 930/172/22
Провадження №11-кп/801/811/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарях судового засідання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

за участі :

прокурора ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000382 від 09.08.2021,

за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 01 травня 2024 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бондурівка Немирівського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, непрацевлаштованого, який перебуває у цивільному шлюбі та має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України,

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

Оскаржуваним вироком ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, і призначено йому покарання у виді 7 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 7 років.

Початок строку відбування покарання ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_9 в строк покарання строк попереднього ув`язнення під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі з 28 жовтня 2021 року по 15 лютого 2023 року включно, а також з 09 червня 2023 року по 15 серпня 2023 року включно.

Відповідно до ч. 7 ст. 72 КК України зараховано в строк покарання ОСОБА_9 строк його перебування під цілодобовим домашнім арештом з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі з 16 лютого 2023 року по 08 червня 2023 року включно, а також з 16 серпня 2023 року по 10 січня 2024 року включно.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу залишено домашній арешт у певний період доби з 22:00 год. по 06:00 год. ранку наступного дня за адресою: АДРЕСА_2 (за винятком переміщення до укриття(бомбосховища) під час повітряних тривог.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз у сумі 3604 (три тисячі шістсот чотири) гривні 02 копійки.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду від 12.08.2021 на автомобіль «Chery Tiggo» д.н.з НОМЕР_1 , мотоблок «Кентавр» без державного номерного знака із причепом; змиви із керма мотоблока «Кентавр», змив з важеля коробки передач мотоблока «Кентавр»,кепку чорного кольору,резинові шльопанці чорного кольору, резинові шльопанці синього кольору, ухвалено скасувати.

Речові докази: автомобіль «Chery Tiggo» д.н.з НОМЕР_1 , який поміщений на спецмайданчик Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області, за адресою: вул. Волонтерів, 20, м. Гайсин, Вінницької області, ухвалено повернути власнику ОСОБА_10 , мотоблок «Кентавр» без державного номерного знака із причепом, який поміщений на спецмайданчик Гайсинського ВП ГУНП у Вінницькій області, за адресою: АДРЕСА_3 , ухвалено повернути обвинуваченому ОСОБА_9 ; змиви із керма мотоблока «Кентавр», змив з важеля коробки передач мотоблока «Кентавр»,кепку чорного кольору, резинові шльопанці чорного кольору, резинові шльопанці синього кольору ухвалено знищити.

Згідно з вироком ОСОБА_9 09.08.2021 близько 01 години 00 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи мотоблоком «Кентавр» з причіпним саморобним адаптером, на якому відсутні габаритні ліхтарі та будь-які інші світлові пристрої, не виділивши транспортний засіб на проїзній частині дороги для своєчасного його виявлення іншими учасниками дорожнього руху, усвідомлюючи, що вказаний транспортний засіб не обладнаний місцями для сидіння та перевезення у ньому пасажирів не дозволяється, рухаючись поблизу с. Райгород Гайсинського району Вінницької області, у напрямку м. Гайсин Вінницької області, автодорогою міжнародного значення М-30 «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка-Луганськ- Ізварине» (461 км. + 20,9 м.), де рух тракторів, самохідних машин і механізмів забороняється, своїми діями створив аварійну ситуацію, внаслідок чого відбулося зіткнення із автомобілем «Chery Tiggo», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 , який рухався позаду у попутньому напрямку та не мав технічної можливості попередити зіткнення з мотоблоком.

Внаслідок зіткнення пасажирка мотоблока «Кентавр» ОСОБА_11 від отриманих тілесних ушкоджень померла 09.08.2021 у КНП «Немирівська ЦРЛ» під час надання медичної допомоги.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 88 від 09.09.2021 при експертизі трупа ОСОБА_11 виявлено ушкодження у вигляді: сполучної травми тіла: відкритої черепно-мозкової травми, забійної рани в лобній ділянці голови, крововиливу на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в лобній ділянці голови з поширенням на скроневу ділянку зліва, масивного субарахноїдального крововиливу під м`яку мозкову оболонку в лобно-скроневій долях зліва, забою головного мозку, закритого перелому тіла першого грудного хребця з повним розривом міжхребцевих зв`язок та зміщенням його вперед, з стисненням спинного мозку на даному рівні, крововиливу в заочеревну порожнину з забоєм обох нирок, забійної рани в області правого стегна, правої та лівої гомілки, лівої ступні з ушкодженням вен та артерій, розмізжченням м`язів, саден в області правої щоки, підборіддя справа, лівої кисті, лівого стегна, гострої крововтрати, травматичний шок.

Вищевказана сполучна травма тіла має ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Смерть ОСОБА_11 наступила внаслідок сполучної травми тіла: з відкритою черепно-мозковою травмою, забійною раною в лобній ділянці голови, крововиливом на внутрішній поверхні м`яких тканин голови в лобній ділянці голови з поширенням на скроневу ділянку зліва, масивним субарахноїдальним крововиливом під м`яку мозкову оболонку в лобно-скроневій долях зліва, забоєм головного мозку, закритого перелому тіла першого грудного хребця з повним розривом міжхребцевих зв`язок та зміщенням його вперед, з стисненням спинного мозку на даному рівні, крововиливу в заочеревну порожнину з забоєм обох нирок, забійної рани в області правого стегна, правої та лівої гомілки, лівої ступні з ушкодженням вен та артерій, розмізжченням м`язів, саден в області правої щоки, підборіддя справа, лівої кисті, лівого стегна, гострої крововтрати, травматичного шоку. Дана травма стоїть в причинному зв`язку зі смертю.

Відповідно до висновку судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-10/102-21/11701-ІТ від 16.08.2021 зіткнення автомобіля «Chery Tiggo», державний номерний знак НОМЕР_2 А та мотоблоку «Кентавр» сталося на проїзній частині автодороги «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка-Луганськ-Ізварине» на смузі руху в напрямку м. Гайсин, тобто на смузі руху автомобіля «Chery Tiggo».

У даній дорожній обстановці можливість уникнення даної дорожньо-транспортної пригоди у водія мотоблока «Кентавр» ОСОБА_9 забезпечувалася виконанням ним вимог п. п. 19.1 (в), 31.1 Правил дорожнього руху, що передбачало би його своєчасне виявлення на проїзній частині дороги іншими учасниками дорожнього руху.

У ситуації, яка склалася, в діях водія мотоблока «Кентавр» ОСОБА_9 вбачається невідповідність вимогам п. п. 19.1 (в), 31.1 Правил дорожнього руху.

Дії водія мотоблока «Кентавр» ОСОБА_9 , які не відповідали вимогам п. 31.1 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки відсутність габаритних вогнів та (або) світлоповертачів унеможливило своєчасне виявлення мотоблока на проїзній частині дороги іншими учасниками дорожнього руху.

Таким чином, водій ОСОБА_9 за вищевикладених обставин порушив вимоги п. п. 2.9 (а), 19.1 (в), 21.1, 27.2 а), 31.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами і доповненнями), згідно яких:

1)п. 2.9 - «Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;

2)п. 19.1 -- «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: в) на причепах та транспортних засобах, що буксируються, - габаритні ліхтарі»;

3)п. 21.1. - «Дозволяється перевозити пасажирів у транспортному засобі обладнаному місцями для сидіння в кількості, що передбачена технічною характеристикою так, щоб вони не заважали водієві керувати транспортним засобом і не обмежували оглядовість, відповідно до правил перевезення»;

4)п. 27.2. - «На автомагістралях і дорогах для автомобілів забороняється: а) рух тракторів, самохідних машин і механізмів»;

5)п. 31.1. - «Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації».

Порушення ОСОБА_9 вищевказаних вимог Правил дорожнього руху перебуває у причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди, а саме із настанням смерті ОСОБА_11 .

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди не визнав, суду пояснив, що 08.08.2021 в першій половині дня зустрів ОСОБА_12 біля магазину в с. Червоне, після чого вирішив піти додому до потерпілого, який проживав в цьому селі по АДРЕСА_4 , крім потерпілого вдома були: дружина ОСОБА_13 , сестра ОСОБА_11 і мати ОСОБА_14 Алкогольних напоїв у потерпілого не вживав. ОСОБА_15 та ОСОБА_11 пили пиво. Він пив каву, оскільки наступного дня мав йти на роботу. Дещо пізніше цього ж дня приїхав до ОСОБА_15 на мотоблоці « ОСОБА_16 ». У даного мотоблоку керма не було, спереду була одна фара, яка включалася автоматично, мотоблок був з адаптером, на якому було облаштоване місце сидіння водія. Згодом ОСОБА_12 , пішов відпочивати, а вони з ОСОБА_11 вирішили поїхати на заправку в с. Райгород, оскільки він хотів курити і в нього не було цигарок, а ОСОБА_11 просто хотіла покататися. Сівши разом на одне сидіння мотоблока, вони виїхали на трасу М-12 сполученням Вінниця-Одеса, при цьому він їхав по узбіччю дороги в напрямку с. Райгород. Освітлення на дорозі не було, фара була ввімкнена, погода хороша. Як сталася ДТП не пам`ятає, певний час був без свідомості. Прийшов до тями в полі, після чого пішов додому. Чому не повернувся до місця пригоди пояснити не може. Коли прийшов додому, викликав працівників поліції, які завезли його до відділку поліції у м. Гайсин. Того ж дня ближче до обіду його відвезли до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проведення медичного огляду на стан сп`яніння. За наслідками проведеного огляду, він перебував у тверезому стані. Від дружини йому стало відомо, що ОСОБА_11 померла. Про те, що потерпіла була вагітною він знав. До ОСОБА_15 після ДТП він не приходив, оскільки перебував у лікарні з закритою черепно-мозковою травмою. Перед потерпілими вибачився, витрати на поховання ОСОБА_11 відшкодував. У вчиненні ДТП винним себе не визнає, вважає що вона сталася з вини водія «Chery Tiggo».

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 суду пояснив, що потерпіла ОСОБА_11 є його рідною сестрою по матері. 08.08.2021 він приїхав з нічної роботи та близько 12-00 години пішов до магазину в с. Червоне купити пиво та горішки, де зустрів ОСОБА_9 , який приїхав туди на велосипеді. Вирішили піти до нього додому посидіти. Чи приносив обвинувачений алкогольні напої не пам`ятає. Вдома були дружина, сестра і мама. Присутні вживали алкогольні напої, чи вживав їх ОСОБА_9 він не бачив. Він пив пиво, ОСОБА_9 пив каву, бо йому наступного дня треба було на роботу. Трохи випивши, він пішов спати. Наступного дня о 05:00 год. ранку до нього додому прийшли працівники поліції і повідомили, що сестра загинула і попросили показати де живе ОСОБА_9 Моральних та матеріальних претензій до обвинуваченого не має. Винним його не вважає, думає, що винуватим у вчиненні ДТП є водій «Chery Tiggo».

Такі дії обвинуваченого ОСОБА_9 судом першої інстанції кваліфіковано за ч. 3 ст. 286-1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, вчинене у стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого.

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали

В апеляційних скаргах обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисниці ОСОБА_8 ставиться питання про скасування оскаржуваного вироку та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, оскільки вирок суду є незаконним та необґрунтованим, ухвалений з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, до обвинуваченого був застосований закон, який не підлягав застосуванню щодо притягнення до кримінальної відповідальності за ч.3 ст. 286-1 КК України.

Основні доводи апеляційних скарг:

- мотоблок не є транспортним засобом про що свідчить відсутність у ньому рульової та гальмівної систем, для керування мотоблоком не вимагається мати водійські права, також мотоблок не має реєстраційних номерів, є механізованим засобом для обробки ґрунту.

- суд дійшов до безпідставного висновку про перебування обвинуваченого ОСОБА_9 під час вчинення ДТП в стані алкогольного сп`яніння, що спростовується висновком Гайсинської ЦРЛ від 09.08.2021, висновком експерта токсиколога №2233 від 10.08.2021, показами свідків;

-при розгляді кримінального провадження суд допускав порушення принципу змагальності сторін, оскільки майже всі клопотання (про призначення додаткової автотехнічної експертизи, повторний виклик свідків сторони обвинувачення ОСОБА_10 та ОСОБА_17 для їх одночасного допиту з метою з?ясування розбіжностей у їх показаннях) сторони захисту в його інтересах не вирішувалися, за виключенням задоволення клопотань, з якими погоджувалася прокурор;

-вирок ухвалений незаконним та необ`єктивним складом суду (наявний факт позапроцесуального спілкування судді та прокурора), якому неодноразово заявлялися відводи, які були залишені без задоволення;

-обвинувачений та захисник вважають винним у вчиненні ДТП водія автомобіля «Chery Tiggo» ОСОБА_10 ;

- після допиту потерпілого ОСОБА_18 судовий розгляд проводився в його відсутність, що є порушенням прав потерпілого;

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник ОСОБА_8 підтримали свої апеляційні скарги, просили їх задовольнити, скасувати оскаржуваний вирок та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції. Крім того, захисник ОСОБА_8 заявила клопотання про повторне дослідження доказів, які викладені в прохальній частині її апеляційної скарги, з метою їх перевірки, зокрема : протокол ОМП ДТП від 09.08.2021 з план-схемою до нього; висновок судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-10/102-21/11701-ІТ від 16.08.2021; висновок автотехнічної експертизи №СЕ-10/102-21/13110-ІТ від 14.09.2021; висновок експерта №СЕ-19/102-21/11704-ІТ від 06.09.2021 щодо технічного стану транспортних засобів. Також захисник ОСОБА_8 просила провести одночасний допит свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_10 для з`ясування причин розбіжностей у їх показах та призначити додаткову автотехнічну та транспортно-трасологічну експертизу з урахуванням показів свідка ОСОБА_17 . Вказане клопотання ухвалою Вінницького апеляційного суду від 01.07.2024 задоволено частково.

Прокурор ОСОБА_7 заперечувала щодо задоволення апеляційних скарг сторони захисту, просила залишити їх без задоволення, а оскаржуваний вирок без змін, оскільки апеляційні скарги не містять переконливих доводів, які би ставили під сумнів законність вироку.

У судові засідання не з`являвся належним чином повідомлений потерпілий ОСОБА_12 , враховуючи неявку потерпілого, колегія суддів, керуючись вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України та з`ясувавши думку інших учасників провадження, вважала за можливе проводити апеляційний розгляд без участі потерпілого.

Мотиви і висновки апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого, захисника та прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційні скарги сторони захисту не підлягають до задоволення з таких підстав.

За правилами ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає вирок суд першої інстанції в межах поданої апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Вказані положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання, у разі ухвалення обвинувального вироку.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Стаття 94 КПК України передбачає, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Зазначених вимог суд першої інстанції дотримався належним чином при розгляді даного кримінального провадження. Висновок суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, вчиненому в стані алкогольного сп`яніння, що спричинили смерть потерпілого, ґрунтується на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, аналізу та оцінених судом у відповідності до вимог ст. 94 КПК України доказів з точки зору належності, допустимості та достовірності, про що у вироку відповідно до ст.374 КПК України наведено докладні мотиви.

Порушень норм кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 , на кваліфікацію його дій, та які б могли бути підставою для скасування вироку суду та призначення нового розгляду в суді першої інстанції, колегією суддів не встановлено.

Під час апеляційного розгляду колегією суддіву порядку ч. 3 ст. 403 КПК України задоволено частково клопотання захисника ОСОБА_8 про повторне дослідження доказів та безпосередньо досліджено:

-протокол ОМП ДТП від 09.08.2021 з план-схемою до нього, з якого встановлено місце дорожньо-транспортної пригоди, загальний вигляд місця ДТП та початок слідів гальмування, тип покриття, розташування транспортних засобів на місці ДТП, локалізація ушкоджень на автомобілі та мотоблоці, а також сліди подряпин на асфальті, які були виявлені на місці пригоди;

-висновок судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № СЕ-10/102-21/11701-ІТ від 16.08.2021, з якого встановлено, що за результатами проведених судової автотехнічної, транспортно-трасологічної експертиз, зіткнення автомобіля «Chery Tiggo», д.н.з. НОМЕР_1 та мотоблоку «Кентавр» сталося на проїзній частині автодороги Стрий-Тернопіль Кропивницький Знам`янка Луганськ Ізварино на смузі в напрямку м. Гайсин в районі початку потертостей з подряпини асфальтного покриття. Покази водія мотоблока «Кентавр» ОСОБА_9 в частині розташування місця зіткнення в межах узбіччя, технічно недостовірні з причини вказаних у дослідницькій частині. В заданій дорожній обстановці, дії водія автомобіля «Chery Tiggo» д.н.з НОМЕР_1 ОСОБА_10 з технічної точки зору регламентувалися вимогами п.п. 12.2,12.3 Правил дорожнього руху. В заданій дорожній обстановці, дії водія мотоблока «Кентавр» ОСОБА_9 з технічної точки зору регламентувались вимогами п.19.1(в), 21.1,31.1 Правил дорожнього руху. В ситуації, яка склалася, водій автомобіля «Chery Tiggo» ОСОБА_10 не мав технічної можливості попередити зіткнення з мотоблоком «Кентавр» шляхом термінового гальмування із зниженням швидкості руху автомобіля «Chery Tiggo» до швидкості руху мотоблока «Кентавр», тобто шляхом виконання вимог п.12.3 Правил дорожнього руху. В заданій дорожній ситуації, можливість уникнення даної дорожньо-транспортної пригоди у водія мотоблока «Кентавр» ОСОБА_9 забезпечувалась виконанням ним вимог п.п.19.1(в), 31.1 Правил дорожнього руху, що передбачало би його своєчасне виявлення на проїзній частині дороги іншими учасниками дорожнього руху. В ситуації, яка склалася, в діях водія мотоблока «Кентавр» вбачається невідповідність вимогам п.п.19.1(в), 31.1 Правил дорожнього руху. Дії водія, які не відповідали вимогам п.31.1 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди, оскільки відсутність габаритних вогнів та (або) світлоповертачів унеможливило своєчасне виявлення мотоблока на проїзній частині дороги іншими учасниками дорожнього руху;

-висновок автотехнічної експертизи №СЕ-10/102-21/13110-ІТ від 14.09.2021, з якого встановлено, що швидкість руху автомобіля «Chery Tiggo» д.н.з. НОМЕР_1 до повної зупинки без залишення слідів гальмування, при умові, що вказаний слід гальмування залишений колесом автомобіля «Chery Tiggo» д.н.з. НОМЕР_1 , визначається рівною біля 37.6-39.8 км/год. Дане значення являється мінімальним, так як в розрахунках не враховані затрати кінетичної енергії, яка була витрачена на деформацію деталей. Дане значення врахувати не видається за можливе у зв`язку із відсутністю науково-обґрунтованої та достатньо-опробованої в ВНДЕКЦ МВС України методики проведення подібних досліджень. Покази водія автомобіля «Chery Tiggo» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_10 в частині того, що швидкість руху керованого ним автомобіля складала 90 км/год. можуть бути технічно обґрунтовані;

- висновок експерта №СЕ-19/102-21/11704-ІТ від 06.09.2021 щодо технічного стану транспортних засобів, з якого встановлено, що відповісти на питання чи наявні несправності рульового керування та робочої гальмівної системи мотоблока «Кентавр», які могли стати технічною причиною виникнення ДТП не видається за можливе у зв`язку із значними пошкодженнями мотоблоку, що унеможливлює запуск двигуна.

Безпосередньо дослідивши вищезазначені докази, апеляційний суд не знаходить підстав для надання їм іншої правової оцінки, ніж тої, яку їм дав суд першої інстанції. Та обставина, що суд по-іншому оцінює наведені у вироку докази порівняно з оцінкою їх стороною захисту в апеляційних скаргах, не свідчить про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Задовольнивши клопотання захисника про дослідження доказів частково, колегія суддів зауважує на тому, що з матеріалів кримінального провадження вбачається, що захисник ОСОБА_8 , заявивши клопотання про проведення одночасного допиту свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_10 та про призначення додаткової судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи, не навела нових доводів, ніж тих, які були предметом розгляду суду першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що показання свідка ОСОБА_17 не підтверджують невинуватості обвинуваченого ОСОБА_9 в інкримінованому йому злочині, оскільки показання вказаного свідка з приводу швидкості автомобіля «Chery Tiggo» є суб`єктивними та не підтвердженими іншими доказами, які наявні в матеріалах кримінального провадження. Суд першої інстанції допитав згаданого свідка та надав належну оцінку його показам, питання, які захист мав намір з`ясувати, були з`ясовані судом під час первинного допиту цього свідка.

На переконання колегії суддів, у показаннях свідка ОСОБА_17 і свідка ОСОБА_10 відсутні протиріччя і розбіжності, які б було доцільно усунути під час одночасного допиту осіб відповідно до вимог частин 14, 15 ст. 352 КПК України, оскільки покази свідка ОСОБА_17 , на які посилається сторона захисту, про те, що близько 00:00-00:40 його автомобіль обігнав автомобіль «Chery Tiggo», повністю спростовуються показами свідка ОСОБА_10 , які узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_19 , які зазначали про відсутність транспортних засобів на дорозі до того як побачили ДТП, так і певний час після того, а також узгоджуються з висновками експерта та наданими експертом ОСОБА_20 показами в судовому засіданні про те, що при проведенні експертизи він виходив з гіршого показника, ніж було встановлено матеріалами справи, при цьому було встановлено, що ОСОБА_10 не мав технічної можливості попередити зіткнення з мотоблоком шляхом термінового гальмування і зниження швидкості. Відповідно, й за більшої швидкості, він не мав би такої можливості. Зіткнення автомобіля з мотоблоком відбулося на смузі руху, про що свідчать потертості та подряпини, залишені транспортними засобами на асфальті, тому показання ОСОБА_9 щодо того, що зіткнення відбулося на узбіччі є технічно недостовірними.

Відповідно до ч. 14 ст. 352 КПК України суд має право призначити одночасний допит двох чи більше вже допитаних учасників кримінального провадження (свідків, потерпілих, обвинувачених) для з`ясування причин розбіжності в їхніх показаннях, який проводиться з урахуванням правил, встановлених частиною дев`ятою статті 224 цього Кодексу. Водночас, слід зауважити, що це положення стосується з`ясування розбіжностей, які виникли між показаннями різних осіб, а не однієї особи.

Що стосується доводів про незадоволення судом першої інстанцій клопотання захисника про призначення додаткової судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи, то колегія суддів зауважує наступне.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час проведення досудового розслідування було проведено низку судових експертиз, зокрема, автотехнічну, транспортно-трасологічну.

Водночас підстави для проведення експертизи під час судового розгляду чітко визначені положеннями ст. 332 КПК України.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 332 КПК України суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо:

1) суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності;

2) під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу;

3) існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

Розглядаючи клопотання захисника щодо необхідності проведення повторної експертизи, суд першої інстанції ухвалою від 08.02.2024 відмовив у його задоволенні. Так, суд, мотивуючи своє рішення зазначив, що:

-у зазначеному кримінальному провадженні проведена низка судових експертиз, зокрема автотехнічна експертиза, транспортно-трасологічна експертиза, за результатами яких надано відповідні висновки, які досліджені судом;

-за клопотанням сторони захисту в судовому засіданні 08.02.2024 було допитано судового експерта ОСОБА_21 , який дав роз`яснення з приводу наданих ним висновків, у тому числі відповів на запитання сторони обвинувачення та захисту, розповів про методологію, яка була застосована ним при проведенні досліджень;

-відповідаючи на запитання сторони захисту щодо того, чи приймалися ним до уваги при проведенні експертизи показання свідка ОСОБА_17 , експерт відповів, що не приймалися, оскільки він використав вихідні дані, зазначені слідчим у постанові про призначення експертизи, які ґрунтувалися на протоколі огляду місця події, схемі ДТП, даних протоколу проведеного слідчого експерименту, показаннях свідка ОСОБА_10 тощо;

-згідно з матеріалами кримінального провадження ОСОБА_10 на момент ДТП не перебував у стані обгону, тому з цієї позиції питання перед експертом не порушувалися та відповіді не надавалися;

- експерт зазначив, що у транспортно-трасологічній експертизі від 14.09.2021 визначив швидкість руху автомобіля «Chery Tiggo» по слідах гальмування, яка є науково обґрунтованою методикою, вона склала 37,6-39,8 км/год, у той час, як при проведенні автотехнічної експертизи, виходив з того, що швидкість автомобіля «Chery Tiggo» складала 90 км/год, зважаючи на те, що така швидкість була вказана у показаннях свідка ОСОБА_10 , а також враховуючи те, що при розрахунках швидкості руху береться максимально допустима швидкість, у даному випадку 90 км/год, оскільки ДТП сталася за межами населеного пункту. Тобто фактично, при проведенні даної експертизи він виходив з гірших показників швидкості, ніж були ним встановлені і за результатами даного дослідження дійшов до висновку, що ОСОБА_10 не мав технічної можливості попередити зіткнення з мотоблоком «Кентавр» шляхом термінового гальмування і зниження швидкості. За наведених обставин, ОСОБА_10 не мав би такої можливості, якби його швидкість була більшою і складала 120-125 км/год;

Таким чином, суд першої інстанції, умотивувавши своє рішення, не знайшов підстав для призначення експертизи під час судового розгляду з підстав того, що судом не встановлено будь-яких даних, які б свідчили про неузгодженість висновків експертів між собою або з іншими матеріалами кримінального провадження, що потребувало би проведення повторної експертизи.Порушень, пов`язаних із неповнотою судового розгляду, унаслідок відмови в задоволенні цих клопотань, колегією суддів не встановлено.

Колегія суддів зазначає, що змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості є однією із загальних засад кримінального провадження.

Так, частинами 1 і 2 ст. 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом; сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 КПК України кожна сторона кримінального провадження має право надати суду висновок експерта, який ґрунтується на його наукових, технічних або інших спеціальних знаннях.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

Таким чином, з урахуванням зазначених положень, сторона захисту не була позбавлена можливості самостійно вжити заходів щодо залучення експертної установи, експерта чи експертів для проведення експертизи для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, та надати такий висновок суду. Проте з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що сторона захисту скористалась таким правом.

За таких обставин, у суду першої інстанцій були відсутні підстави для проведення експертизи за ухвалою суду відповідно до положень ч. 2 ст. 332 КПК України. При цьому колегія суддів звертає увагу, що висновок експерта не може мати вирішального значення при ухваленні вироку, оскільки для кваліфікації дій особи за статтею 286-1 КК України слід виходити не лише з висновків експертів, у яких встановлено наявність причинного зв`язку між порушенням водієм ПДР та наслідками, що настали, а із сукупності всіх обставин, що належать до предмета доказування. Для встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, докази відіграють не кількісну роль, а використовуються в доказуванні, якщо в них доведено достовірність фактів і обставин.

Що стосується узагальнених доводів захисника та обвинуваченого про те, що мотоблок Кентавр не є транспортним засобом про що свідчить відсутність у ньому рульової та гальмівної систем, для керування мотоблоком не вимагається мати водійські права, також мотоблок не має реєстраційних номерів і є механізованим засобом для обробки ґрунту, то вони є неприйнятними.

Згідно з визначенням, яке міститься в примітці до ст.286 КК України, під транспортними засобами в зазначеній статті та статтях 286-1, 287, 289 і 290 цього Кодексу потрібно розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші механічні транспортні засоби.

У п. 1.10 ПДР України зазначається, що транспортний засіб ? це пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів. Тобто, проаналізувавши дану норму ПДР України, можна дійти висновку, що у випадку, коли мотоблок служить для перевезення осіб, зокрема і самого водія чи його вантажу, то в цьому випадку він є повноправним учасником дорожнього руху і вважається транспортним засобом, а тому особа, яка керує таким транспортним засобом, повинна нести відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами в стані сп`яніння. При цьому чинне законодавство не містить вказівки на те, що пристрій визнається транспортним засобом лише у разі присвоєння йому номерного знаку та за наявності посвідчення водія у особи, яка ним керує.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_9 з пасажиркою ОСОБА_11 рухався на мотоблоці «Кентавр» з причіпним саморобним адаптером поблизу с. Райгород Гайсинського району Вінницької області, у напрямку м. Гайсин Вінницької області, автодорогою міжнародного значення М-30 «Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка-Луганськ-Ізварине» (461 км. + 20,9 м.), де рух тракторів, самохідних машин і механізмів забороняється, тому ОСОБА_9 був повноцінним учасником дорожнього руху і несе відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з усталеною судовою практикою, відображеною в постановах ВС від 01.03.2018 справа № 278/3362/15-к, від 09 лютого 2023 року справа № 152/285/21, будь-який транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна, незалежно від його робочого об`єму, належить до механічних транспортних засобів. Вказане узгоджується з ПДР, відповідно до механічних транспортних засобів належить будь-який транспортний засіб, який приводиться у рух за допомогою двигуна. Враховуючи технічні характеристики мотоблока марки «Кентавр», зазначені у керівництві з експлуатації та обслуговування мотоблока «Кентавр» МБ 1080 Д, МБ 1081 Д, МБ 1010, МБ 1010Е, МБ 1012, МБ 1012Е, останній приводиться у рух за допомогою мускульної сили та двигуна.

Таким чином, відсутність у мотоблока рульової та гальмівної систем, на переконання колегії суддів, не свідчить про те, що він не є транспортним засобом. У даному разі мотоблок приводився в рух за допомогою двигуна, був переобладнаним для їзди, мав сидіння для водія і використовувався обвинуваченим ОСОБА_9 не для обробки ґрунту, а саме для перевезення як обвинуваченого, так і потерпілоїавтодорогою міжнародного значення, у зв`язку із чим він являється транспортним засобом у розумінні ст. 286-1 КК України та п.1.10 ПДР України, а тому обвинувачений є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України.

Колегія суддів також не погоджується з доводами сторони захисту в частині заперечення факту перебування обвинуваченого ОСОБА_9 в момент вчинення ДТП в стані алкогольного сп`яніння.

Як убачається зі змісту вироку, суд першої інстанції не взяв до уваги висновок Гайсинської ЦРЛ про огляд обвинуваченого ОСОБА_9 на стан алкогольного сп`яніння та висновок експерта токсиколога № 2233 від 10 серпня 2021 року, обґрунтовано зазначивши, що вказані висновки не відображають реального стану обвинуваченого, у якому той перебував на момент дорожньо-транспортної пригоди, оскільки огляд на стан сп`яніння проведено майже через добу, а забір крові для проведення експертизи було здійснено майже через 11 годин після ДТП. Вказане, як установлено колегією суддів, пов`язане із тим, що ОСОБА_9 після вчинення ДТП зник з місця події у поле з кукурудзою.

Покази свідка ОСОБА_13 та потерпілого ОСОБА_18 , на які посилається сторона захисту, також не спростовують факт перебування обвинуваченого ОСОБА_9 в стані алкогольного сп`яніння. З вказаних показів лише вбачається, що як свідок, так потерпілий лише вказували про те, що не бачили як обвинувачений вживав алкогольні напої.

Колегія суддів зазначає, що норми кримінального процесуального законодавства не передбачають необхідності доведення факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння якимось певним видом доказів. Зазначені обставини підлягають доказуванню й оцінці, виходячи із положень статей 84,92,94 КПК, шляхом дослідження і оцінки всієї сукупності доказів, зокрема і показань свідків.

Так, оцінюючи досліджені в судовому показання свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , потерпілої ОСОБА_14 , місцевий суд, керуючись своїм внутрішнім переконанням, на підставі всебічного, повного й неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору взаємозв`язку й достатності для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов обґрунтованого висновку про вчинення обвинуваченим ОСОБА_9 інкримінованого злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Підстав сумніватися в правдивості й достовірності показань свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , потерпілої ОСОБА_14 у місцевого суду не було, з чим погоджується й колегія суддів апеляційного суду. Вказані свідки безпосередньо бачили наслідки ДТП, перебували у безпосередній близькості до обвинуваченого, чули від нього запах алкоголю, а потерпіла ОСОБА_14 бачила обвинуваченого в себе дома перед подією ДТП, як останній відпочивав з її родичами, вживав вино. Виявленні незначні суперечності у показах потерпілої, про які зазначає захисник, колегія суддів розцінює як наслідок індивідуального сприйняття, оскільки з дня події 09.08.2021 до моменту її допиту 27.11.2021 минув значний час.

Колегія суддів також не погоджується з доводами сторони захисту, які стосуються того, що при розгляді кримінального провадження суд допускав порушення принципу змагальності сторін.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що під час судового розглядуобвинувального акта стосовно ОСОБА_9 суд першої інстанції зберігав об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, сторона захисту жодним чином не була позбавлена процесуальної можливості реалізувати свої права.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що сторона захисту знайомилася з матеріалами кримінального провадження, заявляла клопотання про долучення письмових доказів та допит свідків, експертів, призначення експертиз, зміну запобіжного заходу, які були розглянуті в порядку, встановленому КПК України. Сторона захисту не була позбавлена можливості давати пояснення з приводу висунутого обвинувачення та оцінки доказів, наданих стороною обвинувачення.

З огляду на викладене, проявів упередженості щодо обвинуваченого з боку суду першої інстанції колегією судді не виявлено.Те, що сторона захисту внаслідок суб`єктивного тлумачення норм діючого законодавства не згідна з процесуальними діями та рішеннями суду першої інстанції при розгляді її клопотань, на переконання колегії суддів, не може свідчити про наявність обставин, які би могли свідчити про упередженість суду відповідно до вимог КПК та доктринальних підходів при вирішенні цих питань усталеною практикою ЄСПЛ.

Окрім того, надуманими є доводи сторони захисту з приводу того, що вирок ухвалений незаконним та необ`єктивним складом суду (наявний факт позапроцесуального спілкування судді та прокурора), якому неодноразово заявлялися відводи, які були залишені без задоволення.

Колегією суддів установлено, що сумніви сторони захисту щодо упередженості та законності складу суду були предметом судової перевірки в порядку, визначеному ст. 81 КПК України. Разом з тим, підстав для задоволення відводу встановлено не було, що підтверджується ухвалами Немирівського районного суду Вінницької області від 09.06.2023 та 06.03.2024.

Посилання сторони захисту на факт перебування прокурора ОСОБА_7 в кабінеті судді не є належним доказом впливу на суддю з метою прийняття судового рішення на користь сторони обвинувачення. Під час апеляційного розгляду прокурор ОСОБА_7 пояснювала, що в кабінеті, де розташоване робоче місце судді ОСОБА_24 також знаходиться робоче місце секретаря судового засідання. У провадженні даної судді знаходиться не одне кримінальне провадження за її участю, тому кожного разу, коли прокурор їде до Немирівського районного суду вона вибуває у відрядження, що потребує уточнення чи відбудуться заплановані судові засідання в інших кримінальних провадженнях, проставлення відповідної відмітки секретарем на судовому повідомленні, яке підтверджує факт перебування прокурора в судовому засіданні, тощо.

З огляду на викладене, доказів існування фактів, які б викликали обґрунтовані побоювання щодо упередженості головуючої під час розгляду цього кримінального провадження та відповідно до статей 75, 76 КПК України були би підставою для відводу судді, стороною захисту не надано.

Неспроможними колегія суддів вважає доводи про те, що судовий розгляд проводився у відсутність потерпілого ОСОБА_18 .

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілий ОСОБА_18 неодноразово повідомлявся про судовий розгляд, брав участь у судових засіданнях та 06.12.2022 був допитаний у процесуальному статусі потерпілого, висловив свою позицію стосовно пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення, вказавши, що моральних та матеріальних претензій до обвинуваченого не має, винним його не вважає, думає, що винуватим у вчиненні ДТП є водій «Chery Tiggo».

Крім того, як убачається з відеозапису судового засідання від 28.04.2023, судом першої інстанції ставилося на обговорення питання про можливість проведення судового розгляду у відсутність потерпілого ОСОБА_18 , під час якого ні захисник ОСОБА_8 , ні обвинувачений ОСОБА_9 не заперечували щодо проведення судового розгляду у відсутність потерпілого, оскільки останній був допитаний з приводу фактичних обставин кримінального провадження, висловив свою позицію, тому сторона захисту вважала його участь не обов`язковою. Колегією суддів також установлено, що подальша відсутність потерпілого під час розгляду кримінального провадження була зумовлена об`єктивними причинами, а саме тим, що 06.03.2023 останнього призвано на військову службу до ЗСУ за мобілізацією. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не містять обґрунтованих доводів про істотне порушення прав потерпілого ОСОБА_18 .

Версія сторони захисту про те, що водій автомобіля «Chery Tiggo» ОСОБА_10 винний у вчиненні ДТП також була предметом розгляду в суді першої інстанції та обґрунтовано розцінена як обраний спосіб захисту з метою уникнення обвинуваченим відповідальності за скоєне. Зрештою вказані доводи лише свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_9 жодних розумних висновків щодо своєї суспільно небезпечної поведінки не зробив, викривляє встановлені фактичні обставини кримінального провадження, оскільки дії учасників події трактує виключно у вигідних для себе обставинах, не розуміючи, що факт порушення ним Правил дорожнього руху настільки очевидний, що не призводить до будь-якої іншої думки, окрім тої, яка викладена в обвинувальному вироку, про винність обвинуваченого ОСОБА_9 поза розумним сумнівом.

Оскільки інші доводи апеляційних скарг не спростовують правильність висновків суду першої інстанції та не містять вказівки на порушення судом першої інстанцій норм кримінального та кримінального процесуального закону, які ставили би під сумнів обґрунтованість ухваленого вироку, а призначене покарання відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого ОСОБА_9 , апеляційні скарги має бути залишено без задоволення, а оскаржуваний вирок - без зміни.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 01 травня 2024 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.3 ст. 286-1 КК України - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4