Справа № 761/5780/24
Провадження № 1-кп/761/2810/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 липня 2024 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження №0000069 від 18 січня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с. Стара Чортория Любарського району Житомирської області, громадянина України, учасника бойових дій, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ст.340 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_6

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Шевченківського районного суду міста Києва перебуває кримінальне провадження №0000069 від 18 січня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ст.340 КК України за наступних обставин.

Так, наказом т.в.о. начальника ГУМВС України в м. Києві від 30.12.2011 № 780 о/с ОСОБА_3 присвоєне чергове спеціальне звання - старший сержант міліції.

Відповідно до наказу начальника ГУМВС України в м. Києві від 22.10.2012 № 17 о/с старший сержант міліції ОСОБА_3 призначений на посаду інспектора дорожньо-патрульної служби 4-го взводу роти з обслуговування стаціонарних постів полку дорожньо-патрульної служби ДАІ, підпорядкованого Головному управлінню МВС України в м. Києві. Таким чином, ОСОБА_3 , постійно здійснював функції представника державного озброєного органу виконавчої влади, тобто відповідно до ст.18 КК України був службовою особою.

У листопаді 2013 року Президентом України ОСОБА_7 прийнято рішення про відмову від підписання Угоди про асоціацію з Європейським Союзом, у результаті чого Кабінетом Міністрів України 21.11.2013 прийнято рішення про призупинення процесу підготовки до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Євросоюзом.

Після цього, починаючи з 22.11.2013, на Майдані Незалежності в м. Києві розпочалися безстрокові мирні збори громадян («Євромайдан») на підтримку європейського вектору зовнішньої політики України.

Використовуючи гарантоване Європейською Конвенцією та Конституцією України право на мирні збори, продовжуючи протестні акції, передусім на підтримку європейського вектору зовнішньої політики держави, з 30.11.2013 громадянами України організовано безстрокову мирну акцію протесту на автомобілях у вигляді автопробігів, яка в подальшому отримала назву «Автомайдан».

Так, 29.12.2013 громадяни України використовуючи транспортні засоби, організували та провели мирний захід - автопробіг від Європейської площі у м. Києві до резиденції колишнього Президента України ОСОБА_7 «Межигір`я» в АДРЕСА_3 . У зазначеному заході взяли участь понад 2 тисячі осіб на автомобілях. Біля вказаної резиденції у період з 14 год 00 хв до 15 год 50 хв 29.12.2013 відбувся мітинг.

Після завершення цього заходу о 15 год 50 хв 29.12.2013 близько 500 осіб на автомобілях вирушили для проведення мітингів до заміських будинків інших високопосадовців за межами столиці. Надалі, після 19 год 40 хв учасники акції повернулися до м. Києва.

У відповідь на зазначені мирні акції, діючи у відповідності до розробленого плану, особа, обвинувальний акт стосовно якого розглядається Шевченківським районним судом м. Києва, займаючи посаду начальника УДАІ ГУМВС України в м. Києві, у невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 29.12.2013, у невстановленому місці, на виконання явно злочинного наказу Міністра внутрішніх справ України ОСОБА_8 та його заступника ОСОБА_9 , доведеного йому керівництвом Департаменту ДАІ МВС та ГУМВС України в м. Києві, діючи умисно, перевищуючи владу та службові повноваження, віддав заступнику начальника УДАІ ГУМВС України в м. Києві особі, обвинувальний акт стосовно якого розглядається Святошинським районним судом м. Києва, та заступнику командира полка ДПС ДАІ, підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві, особі, обвинувальний акт стосовно якого розглядається Святошинським районним судом м. Києва, явно злочинний наказ, що їм необхідно організувати складання підлеглими їм співробітниками УДАІ в м. Києві та полку ДПС ДАІ, підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві, завідомо неправдивих рапортів про начебто порушення учасниками руху «Автомайдан» правил дорожнього руху в частині не виконання вказівки інспектора ДАІ на зупинку транспортного засобу, які вони начебто вчинили 29.12.2013 в ході автопробігу до резиденції колишнього Президента України ОСОБА_7 , складання на їх підставі протоколів про адміністративне правопорушення за ст. 122-2 КУпАП та скерування адміністративних матеріалів до суду для розгляду по суті. У свою чергу вказані особи погодились виконати зазначений наказ.

Після 19 год 00 хв 29.12.2013 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) начальник УДАІ ГУМВС України в м. Києві зібрав в адміністративній будівлі за адресою: АДРЕСА_4 , підлеглих співробітників УДАІ та полку ДПС з числа начальників відділів, командирів батальйонів тощо, де зобов`язав останніх доповісти про кількість складених адміністративних протоколів стосовно учасників акції протесту «Автомайдан» та кількості складених рапортів за не зупинку транспортного засобу на вимогу працівника міліції. Отримавши від підлеглих інформацію про кількість складених адміністративних протоколів та рапортів, усвідомлюючи про їх незаконність та завідомо неправдивість, перевищуючи владу та надані йому повноваження, віддав явно злочинний наказ продовжувати складати аналогічні рапорти та адміністративні протоколи.

При цьому, невстановленими особами з числа працівників ДАІ, у період з 29.12.2013 по 03.01.2014 (більш точні дата і час досудовим розслідуванням не встановлено) був складений список державних номерних знаків автомобілів учасників акції протесту, що рухались по зазначених маршрутах у вищевказаний час, який був переданий до відділу організації розшуку викраденого автомототранспорту УДАІ ГУМВС України в м. Києві, де невстановленими співробітниками цього відділу через наявний у них доступ до системи «Відеоконтроль-Рубіж» отримано дані про час та місце фіксації системою «Відеоконтроль-Рубіж» державних номерних знаків автомобілів учасників акції протесту та сформовано список транспортних засобів із зазначенням найменування поста ДПС ДАІ, дати і часу фіксації, місцезнаходження камери, даних про державний номерний знак та його фотографічне зображення.

У період з 29.12.2013 по 03.01.2014 (більш точні дата і час досудовим розслідуванням не встановлено) заступник начальника УДАІ ГУМВС України в м. Києві, діючи на виконання явно злочинного наказу, прибув до приміщення полку ДПС ДАІ, підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві , за адресою: м. Київ, вул. Сім`ї Хохлових, 5 , та передав зазначений список заступнику командира полку ДПС.

У свою чергу, заступник командиру полку ДПС ДАІ, підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві , діючи на виконання явно злочинного наказу, перевищуючи свої владні повноваження, з метою перешкоджання проведенню мирних акцій протесту, в період з 29.12.2013 по 03.01.2014 (більш точні дата і час досудовим розслідуванням не встановлено), достовірно знаючи, що підлеглі інспектори ДПС ДАІ не перебували 29.12.2013 на вулицях Богатирській, Полярній, Наддніпрянське шосе та Столичне шосе в м. Києві , а ті, що перебували, не подавали сигналу на зупинку водіям автомобілів, які брали участь в акції протесту, організував за участю невстановлених осіб з числа співробітників полку ДПС (командирів батальйонів, рот, взводів та їх заступників тощо) складання підлеглими інспекторами полку ДПС ДАІ, підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві, згідно отриманого списку транспортних засобів, завідомо неправдивих офіційних документів (рапортів) про незупинку на вимогу співробітника міліції, а також внесення до офіційних документів (рапортів) завідомо неправдивих відомостей.

При цьому невстановлені особи з числа командирів батальйонів, рот, взводів полку ДПС та їх заступників, погодившись на виконання явно злочинного наказу, в період з 29.12.2013 по 03.01.2014 (більш точні дата і час досудовим розслідуванням не встановлено) довели його зміст особовому складу - інспекторам полку ДПС, та надали їм вказівку скласти рапорти про нібито невиконання водіями автомобілів, дані про які містилися у списку, вимоги про зупинку.

У свою чергу, інспектор ДПС 4-го взводу роти з обслуговування стаціонарних постів полку ДПС ДАІ, підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві, ОСОБА_3 , будучи службовою особою та працівником міліції, використовуючи своє службове становище і надані чинним законодавством владні повноваження, всупереч інтересам служби, з метою перешкоджання організації та проведенню мирних акцій протесту, вчинив службове підроблення за наступних обставин.

Відповідно до посадових обов`язків інспектора дорожньо-патрульної служби полку ДПС ДАІ ГУМВС України в м. Києві , інспектор повинен досконально знати правила дорожнього руху, Інструкцію з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби Державтоінспекції МВС, інші нормативно-правові акти у сфері безпеки дорожнього руху та свої посадові обов`язки; в своїй діяльності неухильно дотримуватися законності, культури в роботі, гуманізму, поваги до особи, соціальної справедливості, положень нормативних документів. Бути культурним і ввічливим у спілкуванні з громадянами, неухильно дотримуватися законності та не допускати її порушень іншими працівниками; перебувати на визначеному місці несення служби відповідно до дислокації; постійно контролювати безперебійність радіозв`язку, а в разі його відсутності негайно вживати всіх можливих заходів щодо інформування про це чергової частини або безпосереднього керівника (командира); попереджувати та припиняти злочини, а також адміністративні правопорушення, у межах своєї компетенції застосовувати до порушників заходи профілактичного та адміністративного впливу.

Під час несення служби по охороні громадського порядку та забезпеченню безпеки дорожнього руху, відповідно до вимог п. 21-1 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про міліцію» у чітко визначених випадках працівник підрозділу міліції має право зупиняти транспортні засоби та повинен повідомляти водія про причину зупинення та суть вчиненого правопорушення.

Відповідно до Інструкції з питань діяльності підрозділів дорожньо-патрульної служби ДАІ МВС, затвердженої наказом МВС України № 111 від 27.03.2009 (надалі - Інструкція), інспектор ДПС має право зупинити транспортний засіб за допомогою світового або звукового пристрою, або рухом жезла чи руки.

У разі коли водій, що вчинив адміністративне правопорушення, не виконав законну вимогу працівника міліції про зупинення транспортного засобу, і зник з місця його скоєння, відповідно до вимог п. 16.3.9 Інструкції не проводиться переслідування водіїв, які допустили незначні порушення правил або коли небезпека порушення минула. В таких випадках про порушення повідомляється на наступний за напрямком руху порушника маршрут патрулювання (пост). Про вчинене правопорушення складається рапорт, який по закінченні роботи передається до підрозділу з адміністративної практики для відповідного реагування.

Також, відповідно до п. 3.15 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах внутрішніх справ України, яка затверджена наказом МВС України від 04.10.2013 № 950, до протоколу долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи).

Крім того, відповідно до ст. 251 КУпАП (у редакції згідно із Законом України № 586-VI від 24.09.2008) доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, працівник міліції відповідно до своєї службової компетенції уповноважений складати службові та процесуальні документи, у тому числі рапорт, який долучається до протоколу про адміністративне правопорушення і є доказом у справі про адміністративне правопорушення.

У період з 29.12.2013 по 03.01.2014 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено) від невстановленої органом досудового розслідування особи з числа командирів батальйонів, рот, взводів полку ДПС та їх заступників, у невідомий спосіб інспектору ДПС 4-го взводу роти з обслуговування стаціонарних постів полку ДПС ДАІ, підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві, ОСОБА_3 надійшла вказівка про необхідність складання завідомо неправдивого офіційного документу - рапорту про нібито невиконання учасником руху «Автомайдан», відомості про автомобіль якого містилися у списку, вимоги працівника міліції про зупинку.

При цьому, ОСОБА_3 був обізнаний про те, що починаючи з 22.11.2013, на Майдані Незалежності в місті Києві та в цілому в країні розпочалися такі мітинги та демонстрації.

В подальшому в один із днів, починаючи з 29.12.2013 по 03.01.2014 (більш точні дата і час досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись у приміщенні полку ДПС ДАІ, підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві, за адресою: м. Київ, вул. Сім`ї Хохлових, 5 , інспектор дорожньо-патрульної служби 4-го взводу роти з обслуговування стаціонарних постів полку дорожньо-патрульної служби ДАІ, підпорядкованого Головному управлінню МВС України в м. Києві, ОСОБА_3 , являючись службовою особою, діючи з прямим умислом, направленим на службове підроблення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, виконуючи вказівку невстановленої особи з числа командирів батальйонів, рот, взводів полку ДПС та їх заступників, в межах своєї службової компетенції, склав за допомогою пишучого засобу рукописним способом на стандартному аркуші паперу формату А4 білого кольору та підписав завідомо неправдивий офіційний документ - рапорт на ім`я командира полку ДПС ДАІ , підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві , датований 29.12.2013, після чого передав (видав) його невстановленим особам з числа службових осіб полку ДПС ДАІ, підпорядкованого ГУМВС України в м. Києві.

У зазначеному рапорті ОСОБА_3 вказав, що 29.12.2013 він ( ОСОБА_3 ) спільно з іншим інспектором ДПС, ніс службу згідно дислокації на стаціонарному посту АДРЕСА_7 , де приблизно о 13 год 40 хв рухалась колона автомобілів з символікою «Євромайдан». З метою припинення порушень ПДР в частині невиконання водіями вимог п. 32.1 ПДР України ним ( ОСОБА_3 ) за допомогою жезла та свистка було подано вимогу про зупинку водію автомобіля «Субару Форестер», д.н.з НОМЕР_2 , однак водій не виконав вимогу про зупинку транспортного засобу і не зупиняючись продовжив рух в колоні. Інформацію стосовно не зупинки даного автомобіля негайно в телефонному режимі було передано до чергової частини полку ДПС ДАІ в м. Києві для подальшого орієнтування нарядів.

При цьому, відповідно до затвердженої дислокації маршрутів патрулювання та постів підрозділів ДПС Державтоінспекції міста Києва по охороні громадського порядку та забезпеченню безпеки дорожнього руху по вулиці Богатирській, ОСОБА_3 не ніс службу на СП АДРЕСА_7 ) в період часу з 10 год 00 хв до 16 год 00 хв 29.12.2013, а отже не міг здійснювати зупинку в зазначений час та день автомобіля «Субару Форестер», д.н.з. НОМЕР_2 , за допомогою жезла і свистка.

Таким чином, в зазначеному рапорті, датованому 29.12.2013, ОСОБА_3 вказав неправдиву (яка не відповідає дійсності) інформацію юридично значущого характеру, яка підтверджує конкретну подію (факт) та яка, в подальшому, спричинила наслідки правового характеру у вигляді складання відносно власника вищевказаного транспортного засобу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду судом справи про адміністративне правопорушення.

Водночас, ОСОБА_3 склав, підписав та видав рапорт з належними реквізитами (адресат; назва виду документа (рапорт); текст документа; посада, прізвище автора; дата документа і підпис) у визначеній формі та надав йому статусу офіційного документа, що містить інформацію юридично значущого характеру, яка підтверджує конкретну подію (факт), та доказу у справі про адміністративне правопорушення.

У свою чергу, о 13 год 40 хв 29.12.2013 водій автомобіля «Субару Форестер», д.н.з. НОМЕР_2 , в дійсності не міг виконати або не виконати вимогу працівника міліції про зупинку транспортного засобу на вулиці Богатирській в м. Києві, оскільки така вимога інспектором дорожньо-патрульної служби 4-го взводу роти з обслуговування стаціонарних постів полку дорожньо-патрульної служби ДАІ, підпорядкованого Головному управлінню МВС України в м. Києві, ОСОБА_3 не подавалась.

У подальшому, у період з 29.12.2013 по 03.01.2014 (більш точні дата і час досудовим розслідуванням не встановлено) рапорт ОСОБА_3 про нібито невиконання водієм автомобіля «Субару Форестер», д.н.з. НОМЕР_2 , вимоги про зупинку разом із аналогічними за змістом рапортами інших інспекторів ДАІ про незупинку ще 51 автомобіля надійшли до відділу ДАІ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві, де за рапортом начальника відділу ДАІ, адресованим начальнику Дніпровського РУ, відомості про них внесено за № 337 від 03.01.2014 до журналу єдиного обліку райуправління міліції для проведення подальшої перевірки.

Того ж дня невстановленою особою з числа працівників Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві вищевказаний рапорт ОСОБА_3 , датований 29.12.2013, був переданий інспектору відділу ДАІ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві для проведення перевірки.

03.01.2014 о 13 год 46 хв, знаходячись за місцем проживання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_8 , інспектор сектору організації дорожнього руху відділу ДАІ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві власноручно склав та підписав протокол про адміністративне правопорушення серії НОМЕР_3 , у якому серед іншого зазначив, що згідно рапорту інспектора ДПС 4-го взводу роти СП полку ДПС ДАІ ГУМВС України в м. Києві , старшого сержанта міліції ОСОБА_3 , 29.12.2013 приблизно о 13 год 40 хв, водій автомобіля «Субару Форестер», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись в колоні по вул. Богатирській в м. Києві в напрямку м. Вишгород, не виконав вимогу працівників ДАІ про зупинку, чим порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 122-2 КУпАП.

У період з 03.01.2014 по 10.01.2014 (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено) адміністративні матеріали (матеріал про адміністративне правопорушення) за ст. 122-2 КУпАП стосовно ОСОБА_10 , у тому числі із доказом - рапортом інспектора ОСОБА_3 , датованим 29.12.2013, направлені до Дніпровського районного суду м. Києва для розгляду по суті.

Після надходження 10.01.2014 матеріалів про вчинення ОСОБА_10 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, до Дніпровського районного суду м. Києва, їм присвоєно реєстраційний № 755/337/14-п та за результатом автоматизованого розподілу справ визначено для розгляду суддю.

За результатами розгляду справи № 755/337/14-п про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, у тому числі вищезгаданий рапорт інспектора ОСОБА_3 , датований 29.12.2013, суддя Дніпровського районного суду м. Києва виніс постанову від 17.01.2014, відповідно до якої ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, та призначено стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив: кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України (в редакції Закону № 3207-VI від 07.04.2011; із змінами, внесеними згідно із Законами № 222-VIІ від 18.04.2013), а саме: службове підроблення, тобто складання та видача службовою особою завідомо неправдивого офіційного документа; а також кримінальне правопорушення, передбачене ст.340 КК України, а саме: незаконне перешкоджання організації та проведенню мітингів і демонстрацій, вчинене службовою особою.

У судовому засіданні захисником обвинуваченого заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності з підстав, передбачених ст.49 КК України, оскільки з дня вчинення ним кримінальних правопорушень сплив законодавчо передбачений строк притягнення до кримінальної відповідальності.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання, підтвердивши, що згоден з його змістом та усвідомлений про наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

Прокурор проти закриття кримінального провадження не заперечував.

Суд, вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, зазначає таке.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Положеннями ч.1 ст.285 КПК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Водночас ч.4 ст.286 КПК України встановлено, що у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, то суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Шляхом з`ясування правової позиції обвинуваченого, судом встановлено, що він правильно розуміє формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію своїх дій за ч.1 ст.366, ст.40-1 КК України, він розуміє свої права, передбачені ч.3 ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, а також наслідки закриття кримінального провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст.49 КК України, що не є реабілітуючою.

Строк давності це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-4 ст.49 КК України).

Відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України (чинного на момент вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень) особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло: три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі; п`ять років - у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину невеликої тяжкості, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону № 3207-VI від 07.04.2011; із змінами, внесеними згідно із Законами № 222-VII від 18.04.2013), та злочину середньої тяжкості, передбаченого ст. 340 КК України, які вчинені ним в період з 29.12.2013 до 03.01.2014 (з урахуванням редакції КК України, чинної на момент вчинення кримінальних правопорушень).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 до закінчення зазначених у ч. ч. 1-2 ст. 49 КК України строків нових злочинів не вчиняв, від досудового розслідування або суду не ухилявся, а тому, відповідно до ч. ч. 2-3 ст. 49 КК України перебіг давності не переривався та не зупинявся.

Таким чином, з урахуванням визначених ч. ч. 1-2 ст. 49 КК України строків, наразі закінчилися строки давності притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону № 3207-VI від 07.04.2011; із змінами, внесеними згідно із Законами № 222-VII від 18.04.2013), ст. 340 КК України.

За таких обставин суд вважає можливим звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону № 3207-VI від 07.04.2011; із змінами, внесеними згідно із Законами № 222-VII від 18.04.2013), ст. 340 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрити відносно нього кримінальне провадження з вказаної підстави.

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України є безумовним і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є неприпустимим.

Враховуючи наведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 з огляду на те, що з моменту вчинення кримінальних правопорушень минуло більше десяти років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд дійшов до переконання, що клопотання захисника та обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак клопотання слід задовольнити, звільнивши ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України та закривши стосовно нього кримінальне провадження.

Питання щодо процесуальних витрат у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до положень КПК України.

На підставі викладеного та керуючись Кримінальним кодексом України, ст.ст. 124, 284-286, 369-372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, у зв`язку з закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.366, ст.340 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження №0000069 від 18 січня 2024 року стосовно нього - закрити

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 5703 гривні 20 копійок (висновок експертів від 21.04.2017 року №4001/4002/17-32/4003/17-33 у кримінальному провадженні №0000046 від 24.02.2014 року).

Речові докази - відсутні.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1