Провадження №1-в/524/250/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2024 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Кременчуцька виховна колонія» ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому виїзному судовому засіданні в приміщенні Кременчуцької виховної колонії подання Кременчуцької виховної колонії щодо приведення вироку Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 29.07.2022 року у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року та вирішення питання призначення остаточної міри покарання за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 29.07.2022 року ,

ВСТАНОВИВ:

До Автозаводського районного суду м. Кременчука надійшло вищевказане клопотання, яке обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 відбуває покарання на підставі вироку Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 29.07.2022 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.. 185 ч.4, 289 ч.2, 296, ч.4, 70 ч.1 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Вартість викраденого ОСОБА_5 майна , за вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 29.07.2022 року складала за епізодом крадіжки 09.03.2022 року 376,23 грн, за епізодом крадіжки 26.03.2022 року 1129,50 грн, що є меншим двох прожиткових мінімумів для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінальних правопорушень.

У зв`язку з декриміналізацією вчиненого засудженим ОСОБА_5 діяння на підставі ст. 5, ч. 3 ст. 74, п.13 ч. 1 ст. 537, п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України начальник державної установи «Кременчуцька виховна колонія» ОСОБА_7 звернувся до суду з цим клопотанням.

Представник державної установи «Кременчуцька виховна колонія» та засуджений подання підтримали.

Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання.

Захисник засудженого ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 також підтримав клопотання і просив його задовольнити, а засудженого звільнити від подальшого відбування покарання.

Заслухавши представника установи виконання покарання, захисника, з`ясувавши думку засудженого та прокурора, перевіривши матеріали особової справи, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що у державній установі «Кременчуцька виховна колонія» відбуває покарання вихованець ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Орджонікідзе, Дніпропетровської області та мешканця АДРЕСА_1 , громадянин України.

Засуджений: 29.07.2022 року Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ст.. 185 ч.4, 289 ч.2, 296 ч.4, 70 ч.1 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 30.08.2022 року.

Початок строку 31.03.2022 року Кінець строку 30.09.2027 року.

Відповідно до вироку Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 29.07.2022 року ОСОБА_5 вчинив 09 березня 2022 року кримінальне правопорушення передбачене ст. 185 ч.4 КК України, яким було завдано збитки на суму 376,23 грн. Також ОСОБА_5 вчинив 26 березня 2022 року кримінальне правопорушення передбачене ст. 185 ч.4 КК України, яким було завдано збитки на суму 1120,50 грн.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, встановлено, що дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1пункту 169.1статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпунктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» з 1 січня 2022 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 2481 грн.

Таким чином, відповідно до статті 51 КУпАП (в редакції закону станом на 09 серпня 2024 року), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент здійснення правопорушення, тобто станом на 2022 рік, не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Декриміналізації діяння і дія цього Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Частиною першою статті 5 КК України визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу, що визначено положеннями статті 74 КК України.

Пункт 13 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачає, що під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Частина 2 ст.74 КК встановлює кримінально-правовий наслідок зворотної дії закону, що скасовує кримінальну протиправність діяння. Якщо злочин декриміналізовано після набуття законної сили вироком суду, яким особа засуджена за такий злочин із призначенням їй покарання, вона має бути негайно звільнена від призначеного судом покарання. Це, зокрема, означає, що, якщо особа відбуває призначене їй покарання - вона звільняється від його невідбутої частини.

За таких обставин, враховуючи часткову декриміналізацію, введену Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX, на підставі ч. 1 ст. 5 та ч. ч. 2, 3 КК України, суд вважає клопотання начальника державної установи «Кременчуцька виховна колонія» ОСОБА_7 таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 74, ст. ст. 536, 539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника державної установи «Кременчуцька виховна колонія» ОСОБА_7 - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 29.07.2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, у зв`язку з усуненням караності діяння.

Привести вирок Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 29.07.2022 року у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Вважати ОСОБА_8 засудженим вироком Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 29.07.2022 року за ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 289 КК України до покарання :

-за ч. 2 ст. 289 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 3 (три) місяці без конфіскації майна.

-за ч. 4 ст. 296 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Відповідно до ч. 1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, неповнолітньому ОСОБА_5 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців без конфіскації майна, з відбуванням покарання в спеціально виховній установі.

Роз`яснити засудженому, що при звільненні від покарання або його частини, що їх особа законно відбула на підставі вищевказаного вироку суду до декриміналізації злочину, понесені особою правообмеження не підлягають відшкодуванню чи компенсації.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим у той же строк, з дня отримання її копії.

Суддя Автозаводського районного

суду м. Кременчука ОСОБА_9