Єдиний унікальний номер 205/9531/24
1-в/205/368/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 серпня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонських областях ОСОБА_3 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь, Донецької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 12 березня 2021 року вироком Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя за ч. 2 ст.263 КК України до покарання у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт

про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку, -

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2024 року до Ленінського районного суд міста Дніпропетровська звернувся провідний начальник відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонських областях ОСОБА_3 з поданням про звільнення ОСОБА_4 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Подання обґрунтовано тим, що вироком Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя, ОСОБА_4 , був засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.263 КК України до покарання у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт. Вирок набрав законної сили 12 квітня 2021 року.

Внаслідок вторгнення російської федерації па територію України введенням воєнного стану, згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 р. №64/2022 (зі змінами) «про введення воєнного стану в Україні», який продовжено до 13.05.2024 р. веденням активних бойових дій по всій лінії зіткнення на території Донецькій область, тимчасовою окупацією м. Маріуполь, під час евакуації працівників Відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, особові справи засуджених осіб, які перебували на обліку відділу №3 не були евакуйовані.

З метою встановлення місцезнаходження громадянина ОСОБА_4 витребувано відповіді за запитами з ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 . інформацію про перепив державного кордону, в даних установах засуджений не значиться.

Здійснити перевірку за місцем мешкання, опитати родичів чи сусідів, за адресою мешкання засудженого не представляється за можливе через те, що Указом президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», а також Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією» території м. Маріуполя є тимчасово окупованою.

27.12.2022 року до Маріупольського РУ ГУНП в Донецькій області спрямовано подання щодо оголошення в розшук ОСОБА_4 , згідно якого останнього оголошено в розшук РС №17-1055 від 27.12.2022 року.

29.05.2024 року до органів поліції спрямовано подання для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності в порядку частини 2 статті 389 КК України.

24.06.2024 року отримано відповідь Маріупольського РУ ГУНП в Донецькій області, про те що не встановлено даних, які б вказували на наявність кримінального правопорушення. Станом на 18.07.2024 р. гр. ОСОБА_4 відбутого строку покарання не має. Залишилось відпрацювати 120 (сто двадцять) годин громадських робіт. У зв`язку із вище викладеним покарання у вигляді 120 (сто двадцять), громадських робіт, відповідно до вироку Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполь не відбуто, та місцезнаходження особи не встановлено.

На підставі ч.1 ст.80 КК України просять вирішити питання про звільнення від відбування покарання, у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Сторони до зали судового засідання не з`явились повідомлялись належним чином. Відповідно до ч. 5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд, дослідивши докази, приходить до висновку, що дане подання, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, у разі необхідності вирішення питань, передбачених п.5, п.8, п. 9, п. 13-3 частини першої ст. 537 цього Кодексу.

Як зазначено в поданні, засуджений ОСОБА_5 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно наказу ДУ «Центр пробації» від 19.08.2022 року № 514/од-22 «Про реорганізацію філій Державної установи «Центр пробації» в областях» та Міністерства юстиції України від 14.09.2022 р. №3854/5 «Про затвердження структури та штатів Державної установи Центр пробації», філія Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області, на час воєнного стану, приєднана до філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській області та створено філію Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, яка є правонаступником прав та обов`язків філії Державної установи «Центр пробації» в Донецькій області. Отже, сектор №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях є правонаступником прав та обов`язків Лівобережного районного відділу філії Державної установи "Центр пробації» в місті Маріуполі Донецькій області.

Відповідно до ч.7 ст.147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судом здійснювати правосуддя під час воєнного стану, затвердженої розпорядженням Верховного суду України від 06.03.2022 року №1/0/9-22 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», змінено територіальну підсудність судових справ Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області на Ленінський районний суд міста Дніпропетровська.

Згідно вимог ч.1 ст.80 КК України слідує, що: особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки:

1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч.4 ст.80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.1 та ч.3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст.80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя за ч. 2 ст. 263 КК України від 12.03.2021 року, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі ст. 80 ч.1 п.1 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.80 КК України, ст.539 КПК України, ст.152 КВК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання начальника відділу №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонських областях ОСОБА_3 відносно ОСОБА_4 про звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь, Донецької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, який проживав за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 12 березня 2021 року вироком Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя за ч. 2 ст.263 КК України до покарання у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_6