Провадження № 1-кп/635/1050/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року сел.Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000363 від 21.06.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Люботин Харківського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, військовослужбовця Збройних сил України військової частини НОМЕР_1 , який має статус учасника бойових дій, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до розстановки сил та засобів відділення поліції №2 Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області на період часу з 20:00 год. 20.06.2024 року по 08:00 год. 21.06.2024 року, інспектор СРПП відділення поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області, лейтенант поліції ОСОБА_6 та поліцейський СРПП відділення поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області, старший сержант поліції ОСОБА_7 , заступили на службу у складі екіпажу автопатруля «Байрак-37» для виконання покладених на них обов`язків на території Люботинської міської об`єднаної територіальної громади.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" та роздавальних відомостей відео реєстраторів та рацій, перед початком несення служби 20.06.2024, інспектор СРПП відділення поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області, лейтенант поліції ОСОБА_6 , у складі екіпажу «Байрак-37», отримав нагрудний відеореєстратор №8.

Так, 20.06.2024 приблизно о 23 годині 17 хвилин, працівники групи реагування патрульної поліції екіпажу «Байрак-37», а саме: інспектор СРПП відділення поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області, лейтенант поліції ОСОБА_6 та поліцейський СРПП відділення поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області, старший сержант поліції ОСОБА_7 , виконуючи покладені на них обов`язки з безперервного та цілодобового патрулювання території обслуговування з метою забезпечення публічної безпеки і порядку на території Люботинської міської об`єднаної територіальної громади, патрулюючи за адресою: селище Барчани Харківського району Харківської області, по вул. Караванській, біля буд. 5, виявили та зупинили транспортний засіб «ВАЗ» модель «111740 (Калина)», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » та його водія, особу якого встановлено як ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підставою зупинки транспортного засобу під керування ОСОБА_4 , було здійснення руху у темну пору доби, без ближнього світла фар, чим останній порушував пункт правил 31.6 «б» Правил дорожнього руху України, що є адміністративним правопорушенням, відповідальність за яке передбачено ст. 121 КУпАП.

В ході розгляду справ про адміністративні правопорушення ОСОБА_4 , 20.06.2024, приблизно о 23 годині 23 хвилин, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , усвідомлюючи, що порушив пункт 31.6 «б» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 121 КУпАП, а працівники поліції є службовими особами, які уповноважені на складання протоколу про адміністративне правопорушення та постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розуміючи незаконність своїх дій та достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі, маючи намір щодо надання службовій особі неправомірної вигоди з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення, неодноразово пропонував, з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, інспектору СРПП відділення поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області, лейтенанту поліції ОСОБА_6 , який здійснював розгляд адміністративної справи, отримати від нього неправомірну вигоду, за не складання відносно нього, як водія, адміністративного матеріалу, на що отримав відмову від співробітника поліції та неодноразове попередження про кримінальну відповідальність за ст. 369 КК України.

Але незважаючи на це, ОСОБА_4 , маючи намір на доведення свого злочинного наміру до кінця стосовно надання службовій особі неправомірної вигоди з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, поклав на переднє пасажирське сидіння службового транспортного засобу Renault Duster, державні реєстраційні номери: НОМЕР_3 на синьому фоні, грошові кошти у сумі 3 000 гривень, які були призначені інспектору СРПП відділення поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області, лейтенанту поліції ОСОБА_6 , який є службовою особою, як неправомірна вигода, за не складання відносно нього, як водія, протоколу про адміністративне правопорушення.

Тим самим, ОСОБА_4 , виконав усі дії, які вважав необхідними для надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою відносно нього дії з використанням службового становища.

Надалі, інспектор СРПП відділення поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області, лейтенант поліції ОСОБА_6 , розуміючи, що ОСОБА_4 , не реагуючи на попередження, здійснює дії направлені на надання йому та його колезі поліцейському СРПП відділення поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області, старшому сержанту поліції ОСОБА_7 , як службовим особам, неправомірної вигоди за не вчинення ними в інтересах ОСОБА_4 , певних дій з використанням службового становища, повідомив про незаконні дії останнього, на лінію диспетчерського центру «102», викликавши на місце слідчо-оперативну групу відділення поліції №2 Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області, для фіксації вказаного факту.

Також відносно ОСОБА_4 , на місці події, працівниками СРПП відділення поліції №2 Харківського районного управління поліції №1 ГУНП в Харківській області, було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 21.06.2024, серія ЕНА № 2439106 за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Дії ОСОБА_4 містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, тобто надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища.

24 вересня 2024 року між обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_3 , та прокурором начальником Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000363 від 21.06.2024, була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Згідно такої угоди обвинувачений ОСОБА_4 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 369 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 .

Так, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, щире каяття ОСОБА_4 , беззастережне визнання ним своєї винуватості, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, відомості щодо особи ОСОБА_4 , який за місцем проходження військової служби і місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, раніше не судимий, сторони вважали за можливе призначити покарання ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Враховуючи те, що між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором була досягнута угода про визнання винуватості, суд розглядає дане кримінальне провадження відповідно до положень статей 472-476 КПК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості та просив призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання, наслідки укладання угоди йому зрозумілі.

Обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України, обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію своїх дій не оспорює, щиро кається у вчиненому, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості між ним та прокурором та призначити узгоджене сторонами покарання.

Крім того, зазначив, що укладання угоди є добровільним, тобто без застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також ОСОБА_4 зазначив, що цілком розуміє свої права та наслідки укладання угоди про визнання винуватості, що передбачені статтею 473 КПК України, які йому були роз`яснені судом в ході судового засідання.

Захисник ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні також просила затвердити дану угоду про визнання винуватості, призначити узгоджене сторонами покарання, зазначила, що їй відомі наслідки укладення та невиконання даної угоди.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, рішення про затвердження угоди.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом, встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до нетяжких злочинів.

Встановлено, що сторони кримінального провадження уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України. При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, визначені ст. 470 КПК України.

При цьому, судом перевірено, що ОСОБА_4 цілком розуміє роз`яснені йому судом права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, суть обвинувачення та вид покарання, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених частиною 7 статті 474 КПК України судом не встановлено.

Узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим Загальною частиною КК України: ступеню тяжкості злочину, який згідно статті 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів,конкретним обставинам справи, особі обвинуваченого, який раніше не судимий, одружений, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, є учасником бойових дій, а також враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, -щире каяття обвинуваченого, беззастережне визнання ним своєї вини, активне сприяння у розкритті злочину.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, відсутність обтяжуючих покарання обставин, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд вбачає підстави для призначення узгодженого сторонами покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів і на переконання суду, не суперечить інтересам суспільства і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Судом встановлено, що укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін провадження та інших осіб..

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно з ч.1 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною першою статті 96-2 КК України визначено, що спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно, були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Враховуючи той факт, що грошові кошти були використані як засіб вчинення злочину, вони підлягають спеціальній конфіскації відповідно до ст.ст. 96-1, 96-2 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.174,314,368,370,373,374,468, 469, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 24 вересня 2024 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_3 , та прокурором начальником Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_8 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 369 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 (сімнадцять тисяч) гривень.

Зняти арешт, накладений ухвалою слідчого судді Люботинського міського суду Харківської області від 24 червня 2024 року три банкноти номіналом по 1000 гривень (АЛ7143261, АЛ7143262, АЛ7143263).

Речові докази :

-CD-R диск, на якому міститься відеозапис з бодікамери №8, що у період з 20:00 год. по 20.06.2024 року по 08:00 год. 21.06.2024 року використовувалась інспектором СРПП відділення поліції №2 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 під час добового чергування у складі екіпажу ГРПП Байрак-37, після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження №0000363 від 21.06.2024;

-CD-R диск, на якому міститься відеозапис з відео реєстратора, що встановлений на службовому транспортному засобі «Renault Duster», номерні знаки НОМЕР_3 на синьому фоні, після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження №0000363 від 21.06.2024;

-три банкноти номіналом по 1000 гривень (АЛ7143261, АЛ7143262, АЛ7143263), які знаходяться на зберігання у камері схову відділення поліції №2 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили конфіскувати в дохід держави.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим, про визнання винуватості може бути оскаржений:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладання угоди;

прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

На підставі частини 15 статті 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, повний текст вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Учасникам судового провадження, які не були присутні при проголошенні резолютивної частини вироку, направити копію повного тексту вироку не пізніше наступного дня після ухвалення вироку (частина 7 статті 376 КПК України).

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Суддя ОСОБА_1