МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"16" вересня 2024 р. Справа № 370/2764/24

Провадження № 1-кс/370/378/24

Слідчий суддя Макарівського районного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у смт. Макарів Київської області клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції № 3 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000166 від 14.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

в с т а н о в и в:

Старший слідчий слідчого відділення відділення поліції № 3 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Макарівського відділу Києво-Святошинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Макарівського районного суду Київської області із клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на пару гумових капців чорного кольору, вилучені в ході особистого обшуку, під час затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України.

В обґрунтування клопотання суб`єкт звернення вказав, що у провадженні слідчого відділу Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000166 від 14.09.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28.09.2022 на посаді офіцера резерву спеціального взводу резерву офіцерського складу 1 спеціальної роти резерву офіцерського складу спеціального загону у військовій частині НОМЕР_1 , проходить військову службу за мобілізацією, на особливий період, лейтенант ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, зобов`язаний додержуватися вимог ст. ст. 6, 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.

Однак всупереч вищенаведених нормативно-правових актів ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення проти безпеки руху та експлуатації транспорту за наступних обставин.

Так, у ОСОБА_5 , перебуваючого у стані алкогольного сп`яніння та проходячого повз домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , поблизу якого був припаркований автомобіль «ВАЗ 21099» державний номерний знак НОМЕР_2 , виник умисел на його заволодіння.

З метою реалізації умислу на незаконне заволодіння вищевказаним транспортним засобом для подальшого використання його у своїх особистих цілях, ОСОБА_5 14.09.2024 близько 07 години усвідомлюючи, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, всупереч волі власника транспортного засобу, підійшов до автомобіля марки «ВАЗ», моделі 21099, д.н.з. НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 , номер шасі: НОМЕР_5 , 2003 року випуску, що належить ОСОБА_6 , сів за кермо до незамкненого на ключ автомобіля, відшукав ключ від замка запалювання в бардачку, яким завів двигун автомобіля та поїхав в напрямку автодороги «М-06» «Київ-Чоп», де по АДРЕСА_2 , був затриманий працівниками БПП в с. Чайки УПП у Київській області ДПП Національної поліції України.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному заволодінні транспортним засобом, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Крім цього, 14.09.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, та під час затримання, в порядку ч. 7 ст. 233 і ст. 236 КПК України, було проведено особистий обшук останнього, в ході якого було вилучено пару гумових капців чорного кольору, які поміщено до спецпакету PSP3370407.

В судове засідання слідчий не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, в якій підтримав вимоги клопотання з викладених у ньому підстав, просив їх задовольнити.

Оскільки, згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, слідчий суддя визнав можливим розглянути клопотання за їх відсутності.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось у зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні.

Розглянувши клопотання, дослідивши матеріали, додані до нього, слідчий суддя керується наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Положеннями ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Підставою для накладення арешту на майно слідчий зазначає, виявлені та вилучені в ході обшуку речі є майном, яке відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, у зв`язку з чим постановою старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції № 3 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 від 14.09.2024 були визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні., у зв`язку з цим, виникла необхідність в накладенні арешту на вищевказане майно з метою його збереження як речового доказу в даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає, що у даному випадку наявні зазначені слідчим підстави, накладення арешту на вказане майно необхідно з метою забезпечення збереження речових доказів, не накладення арешту може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна., а тому клопотання про накладення арешту підлягає до задоволення. Слідчим надано належні достатні докази наявності підстав для накладення арешту на вказане у клопотанні майно, яке відповідає вимогам ст. 98 КПК України.

Негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідчим суддею не встановлено.

Керуючись вимогами ст. 170, 172-173, 309, 532 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділення поліції № 3 Бучанського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000166 від 14.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно в кримінальному провадженні №0000166 від 14.09.2024, а саме пару гумових капців чорного кольору, вилучені в ході особистого обшуку, під час затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1