Справа №573/1728/24
Номер провадження 1-кс/573/525/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2024 року м. Білопілля

Слідчий суддя Білопільського районного суду Сумської області - ОСОБА_1 , з участю секретаря - ОСОБА_2 , прокурора - ОСОБА_3 , слідчого - ОСОБА_4 , підозрюваного - ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Лебедин, Сумської області, не одруженого, з професійно- технічною освітою, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуваючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

- запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и в :

30.08.2024 слідчий ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ ВП № 1 ( м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000400 від 29.08.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, 27.08.2024, близько 21 години 00 хвилин, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_2 перебував біля нежитлового приміщення «Їдальня», за адресою: АДРЕСА_3 , в якому тимчасово мешкав ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де за столом з останнім розпивав спиртні напої.

Перебуваючи біля вищевказаного нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , під час вживання алкогольних напоїв, між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 виникла словесна сварка, і в цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , у той самий день та час, почав наносити удари кулаками рук по голові ОСОБА_6 , від чого останній впав на землю.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , діючи умисно, ОСОБА_5 , перебуваючи біля будівлі АДРЕСА_3 , сів зверху на тулуб, тим самим здійснюючи тиск колінним суглобом потерпілому ОСОБА_6 в районі черевної порожнини дещо справа та продовжив наносити удари кулаками рук по обличчю та голові ОСОБА_6 поки його дії не були припинені ОСОБА_7 , який вийшов з приміщення непрацюючої «Їдальні».

В результаті вчинення вказаних дій ОСОБА_5 умисно заподіяв ОСОБА_6 , тілесні ушкодження у вигляді: травма підшлункової залози; ушкодження внаслідок контакту з тупим предметом, від чого останній помер 28.08.2024.

Отже, ОСОБА_5 , виконуючи вказані дії, усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, тобто протиправного посягання на здоров`я іншої людини, порушення анатомічної цілісності її тканин, органів та функцій, передбачав настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання тілесних ушкоджень потерпілому і бажав їх настання, тобто діяв з прямим умислом.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями, що виразилися у спричиненні тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від яких останній помер- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

У ході досудового розслідування даного кримінального провадження 29.08.2024 о 19.14 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українцю, громадянину України, уродженцю м. Лебедин, Сумської області, не одруженому, з професійно- технічною освітою, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуваючому, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимому - повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Вина ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події в АДРЕСА_3 , в ході якого виявлено та вилучено речові докази; протоколом огляду трупу ОСОБА_6 від 29.08.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , копією лікарського свідоцтва про смерть № 1065 від 29.08.2024 та іншими матеріалами кримінального провадженні у їх сукупності.

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке згідно ст. 12 КК України віднесено до категорії тяжких злочинів, санкцією даної статті передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

У ході здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1 та 3 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме те, що ОСОБА_5 на даний час не має постійного місця роботи, при цьому постійно проживає на території Сумського району Сумської області, котрий є прикордонним регіоном та межує з Російською Федерацією, з якою на даний час припинено міжнародно-правове співробітництво, що у свою чергу унеможливлює кримінальне переслідування підозрюваного у разі якщо останній перебуватиме на території даної держави.

Також, необхідно врахувати, що як підозрюваний, так усі встановлені на даний час свідки вчинення вказаного кримінального правопорушення проживають у с. Калинівка, Сумського району Сумської області, а відтак у разі застосування відносно ОСОБА_5 менш обтяжливого покарання, ніж тримання під вартою, останній матиме можливість незаконно впливати на свідків даної події, що може суттєво вплинути на повноту та об`єктивність досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Тому, з метою запобігання вищевказаним ризикам, передбаченим п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме з метою запобігання переховування від органів досудового розслідування та/або суду, та незаконно впливу на свідків, існує необхідність застосувати запобіжний захід, який певним чином обмежить свободу пересування підозрюваного та забезпечить реальне виконання покладених на нього процесуальним законом обов`язків.Тому, з метою запобігання вищевказаним ризикам, передбаченим пунктами 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме з метою запобігання переховування від органів досудового розслідування та/або суду, а також незаконного впливу на свідків, існує необхідність застосувати запобіжний захід, який певним чином обмежить свободу пересування підозрюваної та забезпечить реальне виконання покладених на неї процесуальним законом обов`язків.

У ході досудового розслідування відносно ОСОБА_5 зібрано достатньо доказів, які свідчать про вчинення ним тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, відповідної репутації, відсутності постійного місця роботи, встановленим ризикам неможливо запобігти шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів окрім як тримання під вартою.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Отже, враховуючи вищевикладене, неможливо запобігти вказаним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім як тримання під вартою.

Так, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути обраний стосовно ОСОБА_5 , так як його особистість не заслуговує на довіру та не встановлено підстав, що остання буде виконувати покладені обов`язки; запобіжний захід у вигляді застави не може бути застосований до ОСОБА_5 , так як останній не має можливості внести кошти, необхідні для застави, оскільки ніде не працює та не має постійного джерела доходів; запобіжний захід у вигляді домашнього арешту не може бути застосований до ОСОБА_5 , так як останній мешкає по сусідству зі свідками у даному кримінальному провадженні, а отже може незаконно впливати на них.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_5 свою вину за пред`явленою підозрою визнав, проти задоволення клопотання заперечував і просив обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 29 Конституції України та п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини ніхто не може бути позбавлений свободи інакше як за вмотивованим рішенням суду і на підставах та в порядку, встановлених законом.

Як вбачається зі статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Щодо поняття «обґрунтована підозра» суд, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує позицію ЄСПЛ, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення та в п. 32 рішення в справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, згідно з якою вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Як вбачається з матеріалів провадження, пред`явлена ОСОБА_5 підозра за ч. 2 ст. 121 КК України має місце та підтверджується на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, зокрема, протоколом допиту свідка ОСОБА_5 , протоколом допиту свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Чахла проти Сполученого Королівства» зазначено, що будь-яке позбавлення волі має здійснюватися не тільки відповідно до основних процесуальних норма національного права, але також відповідати меті ст. 5 Конвенції, тобто захищати людину від свавільного позбавлення волі.

Суд звертає увагу на те, що сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (рішення ЄСПЛ у справі «Ніколова проти Болгарії»).

Ризик переховування обвинуваченого від правосуддя також не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку. У цьому контексті мають враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, соціальні зв`язки, його майновий стан і зв`язки з державою, а також міжнародні контакти (рішення ЄСПЛ у справі «W. проти Швейцарії» від 26.01.1993).

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину пов`язаного із застосування насильства, з кваліфікацією його дій за ч. 2 ст. ст. 121 КК України, за що передбачене покарання у виді позбавлення волі до 10 років, раніше не судимий, працює не офіційно, проживає з родиною у АДРЕСА_4 , що свідчить про стійкі соціальні зв`язки за місцем проживання.

Доказів на підтвердження того, що останній переховувався від органів досудового слідства чи суду, незаконно впливав на свідків суду надано не було.

При цьому слідчий суддя критично ставиться до твердження слідчого та прокурора, що запобігти наявним ризикам можна лише шляхом застосування найсуворішого запобіжного заходу, а саме: тримання під вартою.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що тримання підозрюваного під вартою не буде виправданим у цьому конкретному кримінальному провадженні, а запобігти доведеним у судовому засіданні ризикам зможе більш м`який запобіжний захід, який є менш суворий ніж тримання під вартою, а саме: цілодобовий домашній арешт без застосування електронного засобу контролю.

При цьому на підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 194, 369-372 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в :

Клопотання старшого слідчого Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Білопільського відділу Сумської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Лебедин, Сумської області, не одруженого, з професійно- технічною освітою, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуваючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не судимого, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати житло цілодобово, без застосування електронного засобу контролю та покласти на нього наступні обов`язки:

1) прибувати до суду, прокурора та слідчого за першою вимогою;

2) заборонити залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за винятком прибуття до слідчого, прокурора, суду, а також за винятком необхідності прибуття до укриття під час повітряної тривоги;

3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон (у разі їх наявності);

5) не відлучатись за адміністративні межі АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду;

6) утримуватися від спілкування зі свідками в кримінальному провадженні.

Строк дії домашнього арешту та обов`язків, покладених судом на ОСОБА_5 ,, визначити до 28 жовтня 2024 року включно.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою під час перебування під домашнім арештом мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням підозрюваним ОСОБА_5 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту під час досудового розслідування покласти на старшого слідчого СВ Відділення поліції №1 (м. Білопілля) Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя