Провадження № 1-кс/201/3509/2024
УХВАЛА

Іменем України

16 серпня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Правобережної окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0000062 від 18.07.2024, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся із погодженим прокурором клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що у провадженні слідчого відділу відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000062 від 18.07.2024, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи умисно, в умовах правового режиму воєнного стану в Україні, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді незаконного переправлення осіб через державний кордон України, розуміючи порядок перетину державного кордону України, вчиняв активні дії, направлені на сприяння незаконному переправлянню військовозобов`язаних громадян через державний кордон України. Так, в невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше початку липня 2024 року, ОСОБА_5 зустрівся з військовозобов`язаним ОСОБА_6 та запропонував останньому за грошову винагороду в розмірі 20 000 доларів США посприяти в незаконному виїзді за кордон України в умовах воєнного стану шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей стосовно останнього в систему «Шлях», а також надати вказівки та поради з приводу незаконного перетину кордону.

Так, 14.08.2024 приблизно о 13:00 год. в ході документування та доказування злочинної діяльності ОСОБА_5 пов`язаної з організацією та сприянням незаконному переправлянню військовозобов`язаних громадян через державний кордон України, під час проведення контролю за вчиненням злочину, ОСОБА_6 перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , зустрівся з ОСОБА_5 та за попередньою домовленістю з останнім передав йому імітаційні грошові кошти в розмірі 10 000 доларів США купюрами по 100 доларів, в кількості 100 купюр, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 14.08.2024 становить 413 464 грн., в якості частини грошової винагороди за організацію незаконного перетину державного кордону ОСОБА_6 шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей стосовно останнього в систему «Шлях», при цьому отримавши від ОСОБА_5 поради та вказівки та інформацію стосовно внесення відомостей в електронну систему «Оберіг», проходження ВЛК, дати отримання документів на підставі яких можна буде незаконно перетнути державний кордон.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 332 КК України, а саме: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприянні вчиненню таких дій порадами, вказівками, вчиненому з корисливих мотивів.

14.08.2024 в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська.

Під час особистого обшуку ОСОБА_7 було виявлено та вилучено:

Мобільний телефон ZTE Blade A7 2019, imei 1 НОМЕР_1 , imei 2 НОМЕР_2 ;

Імітаційні засоби у вигляді купюр доларів США номіналом 100 доларів в кількості 100 штук з серійними номерами KB 86817228T, загальною сумою 10 000 доларів США;

Банківська карта НОМЕР_3 ;

Банківська карта Izi- НОМЕР_4

Банківська карта А- НОМЕР_5 ;

Копія паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вищевказане майно, яке було вилучене в ході особистого обшуку, вилучено до СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області. Постановою слідчого від 14.08.2024 вилучені речі визнані речовими доказами.

На підставі викладеного, просив накласти арешт на вилучене під час обшуку майно з метою збереження речових доказів.

Слідчий надав заяву в якій клопотання просив задовольнити в повному обсязі.

Від захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 , надійшла заява про розгляд клопотання без її участі.

Слідчий суддя, з`ясувавши позиції слідчого, захисника, дослідивши клопотання та матеріали, додані до нього, приходить до такого висновку.

З матеріалів клопотання встановлено, у провадженні слідчого відділу відділення поліції № 5 Дніпровського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000062 від 18.07.2024, за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , діючи умисно, в умовах правового режиму воєнного стану в Україні, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді незаконного переправлення осіб через державний кордон України, розуміючи порядок перетину державного кордону України, вчиняв активні дії, направлені на сприяння незаконному переправлянню військовозобов`язаних громадян через державний кордон України. Так, в невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше початку липня 2024 року, ОСОБА_5 зустрівся з військовозобов`язаним ОСОБА_6 та запропонував останньому за грошову винагороду в розмірі 20 000 доларів США посприяти в незаконному виїзді за кордон України в умовах воєнного стану шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей стосовно останнього в систему «Шлях», а також надати вказівки та поради з приводу незаконного перетину кордону.

Так, 14.08.2024 приблизно о 13:00 год. в ході документування та доказування злочинної діяльності ОСОБА_5 пов`язаної з організацією та сприянням незаконному переправлянню військовозобов`язаних громадян через державний кордон України, під час проведення контролю за вчиненням злочину, ОСОБА_6 перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , зустрівся з ОСОБА_5 та за попередньою домовленістю з останнім передав йому імітаційні грошові кошти в розмірі 10 000 доларів США купюрами по 100 доларів, в кількості 100 купюр, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 14.08.2024 становить 413 464 грн., в якості частини грошової винагороди за організацію незаконного перетину державного кордону ОСОБА_6 шляхом внесення завідомо неправдивих відомостей стосовно останнього в систему «Шлях», при цьому отримавши від ОСОБА_5 поради та вказівки та інформацію стосовно внесення відомостей в електронну систему «Оберіг», проходження ВЛК, дати отримання документів на підставі яких можна буде незаконно перетнути державний кордон.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 3 ст. 332 КК України, а саме: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприянні вчиненню таких дій порадами, вказівками, вчиненому з корисливих мотивів.

14.08.2024 в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Дніпропетровська.

Під час затримання в ході особистого обшуку ОСОБА_7 було виявлено та вилучено:

Мобільний телефон ZTE Blade A7 2019, imei 1 НОМЕР_1 , imei 2 НОМЕР_2 ;

Імітаційні засоби у вигляді купюр доларів США номіналом 100 доларів в кількості 100 штук з серійними номерами KB 86817228T, загальною сумою 10 000 доларів США;

Банківська карта НОМЕР_3 ;

Банківська карта Izi- НОМЕР_4

Банківська карта А- НОМЕР_5 ;

Копія паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2

Майно вилучено до СВ ВП №5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Постановою слідчого від 14.08.2024 вилучені речі визнані речовими доказами.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

За правилами ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу (ч. 1 ст. 100 КПК). Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Виходячи з приписів ч. 5 ст. 171 КПК України арешт за клопотанням слідчого накладається на тимчасово вилучене майно - майно, яке вилучене під час обшуку, але дозвіл на вилучення якого не був наданий слідчим суддею в ухвалі про обшук.

Як визначено ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Крім того, ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Разом з тим, згідно зі ст.ст. 7, 16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Кримінальний закон не вимагає аби зібрані органом досудового розслідування на підтвердження вчинення кримінального правопорушення докази були достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

При прийнятті рішення слідчий суддя враховує те, що на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні не закінчено, вилучені предмети не оглянуті, відсутні очевидні дані вважати, що вони не мають відношення до вчинення кримінального правопорушення, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 170-173, 369-372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучено під час затримання і особистого обшуку ОСОБА_5 від 14.08.2024, а саме:

Мобільний телефон ZTE Blade A7 2019, imei 1 НОМЕР_1 , imei 2 НОМЕР_2 ;

Імітаційні засоби у вигляді купюр доларів США номіналом 100 доларів в кількості 100 штук з серійними номерами KB 86817228T, загальною сумою 10 000 доларів США;

Банківська карта НОМЕР_3 ;

Банківська карта Izi- НОМЕР_4

Банківська карта А- НОМЕР_5 ;

Копія паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - з метою збереження речових доказів, шляхом позбавлення права на розпорядження, відчуження і користування до скасування у встановленому КПК України порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню на всій території України. Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно дізнавачем, слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя ОСОБА_1