ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2024 року

м. Київ

справа № 523/6387/22

провадження № 51-2438 км 22

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000352 від 03 травня 2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Гути-Боровенської Волинської області, мешканця АДРЕСА_1 ),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України,

за касаційною скаргою прокурора ОСОБА_7 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 18 липня 2023 року.

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2022 року кримінальне провадження стосовно ОСОБА_6 закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, після повідомлення про підозру.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18 липня 2023 року апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_7 залишено без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Вимоги, викладені в касаційній скарзі, та узагальнені доводи особи, яка її подала

У своїй касаційній скарзі прокурор ОСОБА_7 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. При цьому вказує, що суд апеляційної інстанції, в порушення положень, передбачених ст. 370 КПК України, відмовляючи у задоволенні апеляційної скарги сторони обвинувачення, дійшов хибних висновків щодо законності ухвали суду першої інстанції про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

На підтвердження своїх доводів прокурор зазначає, що:

- 11 лютого 2022 року ОСОБА_6 в межах кримінального провадження № 0001100 від 10 листопада 2020 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України;

- 11 квітня 2022 року постановою заступника Генерального прокурора було продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 11 травня 2022 року;

- 03 травня 2022 року матеріали досудового розслідування стосовно ОСОБА_6 були виділені прокурором із матеріалів кримінального провадження № 0001100 від 10 листопада 2020 року в окреме провадження та того ж дня прокурором на підставі ч. 1 ст. 290 КПК України було надано доручення слідчому про повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування;

- 04 травня 2022 року відомості про завершення досудового розслідування були внесені до ЄРДР;

- 05 травня 2022 року слідчим було зареєстровано повідомлення ОСОБА_6 про завершення досудового розслідування та того ж дня скеровано його поштовим зв`язком на адресу підозрюваного (тобто, на переконання прокурора, до закінчення строку досудового розслідування, з моменту скерування зазначеного повідомлення, залишалось 6 днів);

- 16 червня 2022 року стороні захисту було надано доступ до матеріалів досудового розслідування, про що було складено відповідний протокол, при цьому того ж дня прокурором було затверджено обвинувальний акт у кримінальному провадженні та вручено його примірник разом із реєстром матеріалів досудового розслідування підозрюваному та його захиснику;

- 17 червня 2022 року обвинувальний акт було направлено до Суворовського районного суду м. Одеси.

При цьому прокурор зауважує, що період з моменту повідомлення (направлення або безпосереднього вручення відповідного повідомлення) стороні захисту про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів провадження для ознайомлення у строки досудового розслідування не включається.

Ураховуючи вищенаведене, прокурор зазначає, що, на його переконання, строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні не закінчився, а тому підстави, передбаченої п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України для закриття кримінального провадження у суду першої інстанції не було. При цьому стверджує, що стороною захисту не було надано жодних документів, які б засвідчували факт отримання ними повідомлення про завершення досудового розслідування не інакше як поштовим зв`язком, надісланим слідчим на адресу ОСОБА_6 .

Від учасників провадження заперечень на касаційну скаргу прокурора не надходило.

Позиції інших учасників судового провадження

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав подану касаційну скаргу та просив її задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, з`ясувавши позицію прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та наведені в касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга прокурора не підлягає задоволенню на таких підставах.

Мотиви Суду

Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПКУкраїни підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених у ч. 1 цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 КПК України.

Доводи касаційної скарги прокурора зводяться до незгоди з рішенням суду апеляційної інстанції, яким було залишено без зміни ухвалу суду першої інстанції про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Так, прокурор ОСОБА_7 зазначає, що 05 травня 2022 року слідчим було зареєстровано повідомлення ОСОБА_6 про завершення досудового розслідування та того ж дня скеровано його поштовим зв`язком на адресу підозрюваного. При цьому вказує, що, оскільки період з моменту повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів провадження для ознайомлення у строки досудового розслідування не включається, то до закінчення строку досудового розслідування, з моменту скерування зазначеного повідомлення, залишалось 6 днів, а тому на момент скерування обвинувального акта до суду строк досудового розслідування не закінчився, внаслідок чого, на переконання сторони обвинувачення, у суду першої інстанції не було підстав для закриття кримінального провадження з огляду на положення, передбачені п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Перевіривши рішення судів попередніх інстанцій, а також доводи прокурора, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Частиною 1 ст. 219 КПК України передбачено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Положеннями п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України встановлено, що з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, не включається у строки досудового розслідування.

Як убачається зі змісту ухвали суду першої інстанції, місцевий суд, розглядаючи клопотання захисника ОСОБА_8 про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, встановив, що:

- 11 лютого 2022 року ОСОБА_6 був повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України;

- 11 квітня 2022 року постановою керівника прокуратури строк досудового розслідування було продовжено до трьох місяців, а саме до 11 травня 2022 року, та в подальшому в рамках даного кримінального провадження строк досудового розслідування не продовжувався, а саме досудове розслідування не зупинялось, тобто кінцевою датою строку досудового розслідування було визначено 11 травня 2022 року;

- 03 травня 2022 року матеріали досудового розслідування стосовно ОСОБА_6 були виділені прокурором із матеріалів кримінального провадження № 0001100 від 10 листопада 2020 року в окреме провадження;

- 16 червня 2022 року стороні захисту були відкриті матеріали досудового розслідування;

- 17 червня 2022 року обвинувальний акт було направлено до Суворовського районного суду м. Одеси.

При цьому місцевий суд також зазначив, що в матеріалах справи міститься повідомлення для сторони захисту про завершення досудового розслідування від 05 травня 2022 року, а також лист головного спеціаліста відділу документообігу ГСУ НП України, відповідно до якого повідомлення про завершення досудового розслідування було зареєстровано у канцелярії та передано безпосередньо слідчому.

Разом з тим суд зауважив, що:

- жодних документів, щодо підтвердження факту направлення вказаного повідомлення про завершення досудового розслідування стороні захисту, прокурором не надано, через їх відсутність;

- відповідно до листа АТ «Укрпошта» від 20 липня 2022 року засвідчення факту направлення повідомлення поштою 05 травня 2022 року або в інший день є неможливим, оскільки у випадку направлення звичайного листа таке підтвердити неможливо;

- у судовому засіданні місцевого суду прокурор пояснив, що його доручення про відкриття матеріалів досудового розслідування стороні захисту, станом на 16 червня 2022 року, слідчим виконані не були, а тому йому особисто, після витребовування матеріалів, довелось їхати в м. Одесу для ознайомлення підозрюваного та захисника з матеріалами провадження;

- у судовому засіданні місцевого суду захисник засвідчив, що саме 31 травня 2022 року у телефонному режимі його повідомив слідчий про необхідність ознайомитися з матеріалами справи, але через відсутність письмового повідомлення захисник не з`явився на телефонний виклик;

- обвинувачений підтвердив пояснення захисника, при цьому засвідчив, що особисто він повідомлення про завершення досудового слідства від слідчого не отримував.

Таким чином, місцевий суд, враховуючи практику Верховного Суду щодо надання належної доказової бази про надсилання документів (наявність квитанції або касового чеку), зазначив, що повідомлення слідчого про завершення досудового розслідування від 05 травня 2022 року є формальним, оскільки воно не було доведено до сторони захисту через відсутність підтвердження направлення його поштою або безпосереднього вручення, а тому строк до 16 червня 2022 року тобто до часу ознайомлення сторони захисту з матеріалами справи має бути включений до строку досудового розслідування.

З такими висновками погодився і суд апеляційної інстанції.

Так, залишаючи апеляційну скаргу прокурора без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, суд апеляційної інстанції вказав на відсутність в матеріалах провадження документів, які б підтверджували факт направлення слідчим стороні захисту 05 травня 2022 року або в будь-який інший день, повідомлення про завершення досудового розслідування.

Разом з тим суд апеляційної інстанції також послався і на пояснення прокурора, надані в судовому засіданні суду першої інстанції, відповідно до яких доручення останнього про відкриття матеріалів досудового розслідування стороні захисту, станом на 16 червня 2022 року, виконано не було.

З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції, який не прийняв до уваги повідомлення про завершення досудового розслідування від 05 травня 2022 року та зазначив про його формальність, оскільки воно не було доведено до відома сторони захисту через відсутність підтвердження направлення його поштою або безпосереднього вручення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції зазначив, що з дати повідомлення ОСОБА_6 про підозру (11 лютого 2022 року), з урахуванням продовження строку досудового розслідування (до 11 травня 2022 року), та виконання приписів ст. 290 КПК України (16 червня 2022 року), до направлення обвинувального акта в суд (17 червня 2022 року) строк досудового розслідування, передбачений ст. 219 КПК України закінчився, оскільки його кінцевою датою було саме 11 травня 2022 року, а тому, з огляду на положення, передбачені п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, наявні підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру.

Відповідно до судової практики Верховного Суду, яка знайшла своє відображення у постанові від 28 вересня 2021 року у справі № 758/12538/20 (провадження № 51-3811км21), вбачається, що період з моменту повідомлення сторони захисту про завершення досудового розслідування у порядку, визначеному ст. 290 КПК України, та відкриття матеріалів провадження для ознайомлення у строки досудового розслідування не включається. Проте факт завершення досудового розслідування має бути належно підтверджений, як і факт повідомлення цієї інформації стороні захисту. Тобто у строк досудового розслідування не включається весь період часу з моменту направлення або безпосереднього вручення такого повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування до моменту закінчення ознайомлення цієї сторони з матеріалами досудового розслідування.

Схожу правову позицію про темпоральний відлік строків досудового розслідування висловлено у постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (постанова від 15 вересня 2021 року у справі №711/3111/19, провадження №51-2890км19).

З огляду на вказане, ураховуючи положення частин 3, 5 ст. 219 КПК України, та приймаючи до уваги те, що:

- 11 травня 2022 року закінчувався строк досудового розслідування;

- стороною обвинувачення не було надано судам попередніх інстанцій жодних доказів щодо направлення стороні захисту повідомлення про завершення досудового розслідування 05 травня 2022 року (як про те вказує у своїй касаційній скарзі прокурора) або в будь-який інший день,

то колегія суддів вважає, що направлення прокурором 17 червня 2022 року обвинувального акта до суду першої інстанції було здійснено поза межами визначених положеннями ст. 219 КПК України строків досудового розслідування, а тому висновки судів попередніх інстанцій про наявність підстав для закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України в цілому є правильними.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Таким чином, що стосується тверджень у касаційній скарзі прокурора про те, що стороною захисту не було надано жодних документів, які б засвідчували факт отримання ними повідомлення про завершення досудового розслідування не інакше як поштовим зв`язком, надісланим слідчим на адресу ОСОБА_6 , то Верховний Суд не приймає такі доводи сторони обвинувачення до уваги, оскільки вони жодним чином не спростовують висновків судів попередніх інстанцій про відсутність даних на підтвердження факту направлення стороною обвинувачення такого повідомлення стороні захисту, а також не доводять версію прокурора про отримання вказаного повідомлення підозрюваним та його захисником.

Інших доводів, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції, а також ухвали суду апеляційної інстанції, на чому під час касаційного розгляду наполягала сторона обвинувачення, у касаційній скарзі прокурора ОСОБА_7 не наведено.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає, що ухвала суду апеляційної інстанції, якою було залишено без зміни ухвалу суду першої інстанції про закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, з урахуванням вищенаведених обставин, в цілому відповідає вимогам, передбаченим статтями 370, 419 КПК України.

За таких обставин, оскільки таких істотних порушень, які перешкодили чи могли перешкодити суду апеляційної інстанції ухвалити законне та обґрунтоване рішення, в ході касаційного розгляду встановлено не було, то касаційну скаргу прокурора слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції - без зміни.

Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, Верховний Суд

ухвалив:

Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського апеляційного суду від 18 липня 2023 року стосовно ОСОБА_6 - без зміни.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3