Справа № 729/1479/24
1-кс/729/62/24 р.

У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

В С Т А Н О В И Л А :
27 серпня 2024 року слідчий слідчого відділення Відділення поліції № 2 (м. Бобровиця) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту надві дерев`яні палиці, постільну білизну що були вилучені 22.08.2024 року під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а також на чоловічу сорочку в полоску трьох кольорів (чорного, білого та коричневого кольору), що перебувала у володінні ОСОБА_6 , які визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
В клопотанні слідчий зазначає, що 22.08.2024 року о 10 год. 13 хв., до відділення поліції № 2 (м. Бобровиця) Ніжинського районного управління поліції ГУНП в Чернігівській області з лінії 102 надійшло повідомлення за зверненням сімейного лікаря КНП «Бобровицький центр ПМЗД» Бобровицької міської ради ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що 22.08.2024 року, вона прибувши по виклику за адресою АДРЕСА_1 , виявила мертву ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При огляді трупу останньої виявлено тілесні ушкодження в області голови та на тілі.
При виїзді слідчо-оперативної групи відділення поліції № 2 (м. Бобровиця) на місце події, та в ході проведення огляду у приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у 1-й кімнаті «спальня» на підлозі виявлено труп ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з явними ознаками насильницької смерті, а саме на голові та тілі померлої виявлено тілесні ушкодження характерні для спричинення для нанесення твердим тупим предметом.
Проведеними першочерговими слідчо-оперативними заходами було встановлено, що до спричнення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 причетний її чоловік ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який пояснив, що дані тілесні ушкодження, виявлені на ОСОБА_8 , він спричинив шляхом нанесення множинних ударів палицею по голові та тілу останньої, що мало місце 22.08.2024 у ранковий час.
22.08.2024 року у ОСОБА_6 було вилучено одяг, а саме, чоловічу сорочку в полоску трьох кольорів (чорного, білого та коричневого кольору), а також речі які були вилучені в ході проведення ОМП за адресою АДРЕСА_1 , а саме: дві дерев`яні палиці, постільна білизна з дивану кімнати №1 зі слідами речовини бурого кольору, які визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України 23.08.2024.
На даний час, з метою встановлення обставин кримінального правопорушення, існує необхідність у проведенні ряду слідчих дій з вищевказаними речами та проведення експертиз, тому слідчий з метою запобігання можливості приховування, зникнення, втрати та відчуження зазначених речей, просить накласти на них арешт.
Слідчий у судове засідання не з"явився.
Прокурор вважає достатніми підстави для накладення арешту на речі, які зазначені слідчим у клопотанні.
Захисник та підозрюваний у судове засідання також не з`явилися. Від адвоката надійшла заява про розгляд клопотання у їх відсутність. Адвокат не заперечує щодо задоволення клопотання слідчого. Відповідно до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття у судове засідання викликаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.
Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до ч.4 ст.107 КПК України.
Повно та всебічно дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить такого висновку.
Положеннями абзацу першого ч.1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Частиною 2 ст.170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За приписами ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч.1 ст.98 КК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.
У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.
З матеріалів клопотання вбачається, що розпочато кримінальне провадження, в ході досудового розслідування в якому під час проведеного обшуку було вилучено одяг затриманого, а саме:чоловічу сорочку в полоску трьох кольорів (чорного, білого та коричневого кольору), на рукавах якої, а також біля нагрудної кишені де маються сліди пошкодження тканини, містяться плями невизначеної форми речовини темно-бурого кольору, які зовні схожі на кров, а також дві дерев`яні палиці, постільна білизна з дивану кімнати №1 зі слідами речовини бурого кольору.
Тому, з метою запобігання можливості приховування вказаних речей, їх пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження слідчий суддя доходить висновку про наявність підстав для накладення на нього арешту у виді заборони розпоряджатися та користуватися.
У даному випадку, на думку слідчого судді, права власника вказаного майна не будуть порушені, оскільки це не позбавляє його права, у разі необґрунтованого накладення арешту на майно, звернутися із клопотанням про скасування арешту майна відповідно до положень статті 174 КПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И Л А :
Накласти арешт на дві дерев`яні палиці, постільну білизну з плямами схожими на кров, що були вилучені 22.08.2024 року під час проведення огляду місця події за адресою АДРЕСА_1 , а також на чоловічу сорочку в полоску трьох кольорів (чорного, білого та коричневого кольору), на рукавах якої, а також біля нагрудної кишені де маються сліди пошкодження тканини, містяться плями невизначеної форми речовини темно-бурого кольору, що перебувала у володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Осокорівка Бобровицького району Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя Бобровицького районного суду ОСОБА_1