Справа № 446/2190/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.10.2024 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ;

обвинуваченого ОСОБА_4 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.09.2024 за №0000107 за обвинуваченням:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Жовтанці, Кам`янка-Бузького району, Львівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, тимчасово не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 , 09 вересня 2024 року, близько 14 години 45 хвилин, керуючи зернозбиральним комбайном «CLAAS DOMINATOR 66» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автодорозі по вулиці Куликівській в селі Жовтанці Львівського району Львівської області, за порушення правил дорожнього руху був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Львівського РУП № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області. На виконання законної вимоги працівників поліції щодо пред`явлення документу, який посвідчує право керування зернозбиральним комбайном, ОСОБА_4 достовірно знаючи і усвідомлюючи, що посвідчення тракториста - машиніста із серійним номером НОМЕР_2 , видане 28 лютого 2020 року виконавчим кабінетом органу Держсільгоспінспекції ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, з категоріями машин, на керування якими видане посвідчення: «А1», «А2», «В1», «В2», «D1» та «D2» являється підробленим, так як він не отримував таке посвідчення тракториста-машиніста у відповідності до вимог п. 7, 8 постанови Кабінету Міністрів України від 02.04.1994 року № 217 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень тракториста - машиніста» (із змінами, внесеними згідно з постанови Кабінету Міністрів № 587 від 30.10.2014) та п. 2.1 наказу Міністерства аграрної політики України від 06.04.2010 року № 174 «Про затвердження Порядку складання, приймання іспитів для отримання права на керування тракторами, в тому числі саморобними, самохідними сільськогосподарськими, меліоративними і дорожньо-будівельними машинами та Вимог до екзаменаційних білетів» (із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства № 347 від 13.06.2012), маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, а саме підробленого посвідчення тракториста-машиніста, в підтвердження наявного в нього права керування зернозбиральним комбайном, пред`явив працівникам сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 Львівського РУП № 1 Головного управління Національної поліції у Львівській області посвідчення тракториста-машиніста із серійним номером НОМЕР_2 , видане 28 лютого 2020 року виконавчим кабінетом органу Держсільгоспінспекції ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області, з категоріями машин, на керування якими видане посвідчення: «А1», «А2», «В1», «В2», «D1» та «D2», що виготовлене не поліграфічним підприємством «Держзнак», яке здійснює виготовлення бланків типових документів та не відповідає аналогічним документам, які знаходяться в офіційному обігу на території України.

Такими діями ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 щиро розкаявся і свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України визнав повністю. Зокрема пояснив, що у 2019 році він мав підробіток на станції технічного обслуговування, де і дізнався, як швидко та легко отримати водійське посвідчення. Після цього, подзвонивши до осіб, які надавали такі послуги, він домовився з людиною про виготовлення посвідчення тракториста-машиніста, у зв`язку з чим передав йому гроші за цю роботу. Згодом, таке посвідчення було зроблено та передано йому. Вказує, що він беззаперечно знав, що посвідчення є підробним, про те, воно було йому необхідним для роботи.

Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, просив його суворо не карати.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що прокурор також не оспорював встановлені фактичні обставини, при яких скоєно кримінальний проступок і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в частині, що характеризують особу обвинуваченого, матеріали справи щодо речових доказів, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.

При призначенні покарання суд враховує положення ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якого покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Також суд враховує загальні засади призначення покарання, визначені ст. 65 КК України, а саме призначення покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно положень Загальної частини цього Кодексу та з урахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України є кримінальним проступком.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 66 КК України суд визнає його щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого у відповідності до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого, суд бере до уваги, що він раніше не судимий, з професійно-технічною освітою, тимчасово не працюючий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в психолога та наркологічному кабінеті не перебуває, звільнений з військової служби у зв`язку з наявністю матері із числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи.

При таких обставинах, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для його виправлення, попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та відповідає загальним засадам призначення покарання і не знаходить підстав для призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Цивільний позов не заявлявся.

Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 11.09.2024 - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Речові докази по справі слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта Львівського НДЕКЦ МВС України для проведення судової технічної експертизи документів в розмірі 3029,12 грн. необхідно стягнути з обвинуваченого в користь держави на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України.

Керуючись ст. ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України,

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 11.09.2024 - скасувати на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Речовий доказ:

- посвідчення тракториста-машиніста серії НОМЕР_2 , видане 28.02.2020 року ГУ Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області із категоріями «А1», «А2», «В1», «В2», «D1», «D2» видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - знищити.

- оптичний диск CD-R 700 MB - залишити при матеріалах кримінального провадження від 09.09.2024 за №0000107.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта Львівського НДЕКЦ МВС України для проведення судової технічної експертизи документів в розмірі 3029,12 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок ухвалено 10.10.2024.

Суддя ОСОБА_1