Провадження № 1-кс/185/1261/24
10 жовтня 2024 року м.Павлоград
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краснодон Луганської області, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , на посаді заступника командира бойової машини навідника оператора бойових машин піхоти, молодшого сержанта, маючого неповну вищу освіту, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей, інших утриманців не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
Відповідно до клопотання будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, 06 жовтня 2024 року близько 20 год. 00 хв., перебуваючи в кухонній кімнаті квартири АДРЕСА_2 , разом з молодшим лейтенантом ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , під час вживання алкогольних напоїв в ході словесного конфлікту який виник на ґрунті особистих неприязних відносин між сторонами, ОСОБА_7 пішов до спальної кімнати вищезазначеної квартири, взяв пістолет, повернувся до кухні та здійснив постріл в бік ОСОБА_8 влучивши в стіну. Так, ОСОБА_8 з метою збереження свого життя взяла зі столу до рук розкладний ніж, в цей час ОСОБА_5 взяв до рук табурет та наніс один удар в область голови ОСОБА_8 в результаті чого остання впала на підлогу, де в подальшому ОСОБА_7 вихватив з рук ОСОБА_8 розкладний ніж та тримаючи його в правій руці наніс останній не менше тринадцяти ударів ножем в область шиї та грудної клітини ОСОБА_8 . Своїми умисними діями ОСОБА_5 та ОСОБА_7 спричинили ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді вдавленого перелому кісток черепа, множинні проникаючі колото-різані рани шиї зліва з пошкодженням органокомплексу шиї, поверхневих та глибоких вен і судин шиї, проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва з ушкодженням легені, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя у момент спричинення від яких ОСОБА_8 померла на місці вчинення кримінального правопорушення.
Підозра ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину повністю обґрунтована та підтверджується доданими до клопотання копіями письмових доказів.
Під час проведення досудового розслідування встановлено ряд наявних ризиків, передбачених п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років або довічного позбавлення волі, перебуваючи на свободі підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про обґрунтованість підозри, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання вини у скоєнні кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, сторона обвинувачення вважає, що застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання, просили його задовольнити з підстав зазначених в клопотанні. Вважають, що застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, так як підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічного позбавлення волі, підозрюваний самовільно залишив військову частину, разом з іншим підозрюваним здійснили ряд дій щодо знищення слідів злочину з метою уникнення кримінальної відповідальності, також відсутні докази підстав проживання підозрюваного за адресою в АДРЕСА_2 (договір оренди тощо), та перебуваючи під домашнім арештом за зазначеною адресою підозрюваний зможе вчиняти вплив на свідків - сусідів, які ще не допитані органом досудового розслідування.
Підозрюваний в судовому засіданні зазначив, що він має відношення до інкримінованих подій, жаліє, що не повідомив поліцію про вчинений злочин, та допомагав ОСОБА_7 знищувати сліди злочину, але він це робив так як боявся за своє життя. Він лікувався у лікаря психіатра з приводу ПТСР та іншого захворювання, доказів діагнозів та перебування на обліку не має, доказів його проживання за адресою в АДРЕСА_2 (договір оренди тощо) не має, це квартира знайомої його бабусі, там її речі. З запобіжним заходом погодився, але далі просив застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, з посиланням на практику ЄСПЛ зазначив, що тяжкість покарання не може бути підставою застосування запобіжного заходу, вважає, що ризики не доведені, просить застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, встановлене наступне.
08.10.2024 о 16: 00 ОСОБА_5 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.
09.10.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.
Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.
Частиною 1 статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 КПК України.
Статтею 178 КПК України визначено коло обставин, які слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.
Слідчий суддя враховує, що встановлення всіх обставин кримінального провадження, доведення факту вчинення злочину, встановлення виду вини та відповідна правова кваліфікація є метою досудового розслідування.
Крім цього, стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.
Враховуючи наявні у матеріалах клопотання та досліджені в судовому засіданні докази, в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що на даний час є достатні підстави вважати підозру обґрунтованою, так як на даний час існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йде мова - підозрюваний, міг вчинити злочин, та дана інформація не спростована іншими доказами.
Частиною 1 ст. 177 КПК України передбачено забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Слідчий у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою посилається на ризики, передбачені п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя, з`ясовуючи наявність зазначених ризиків, виходить з такого.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини рішення «Becciev v. Moldova Бекчиєв проти Молдови», § 58, відповідно до якого ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
Відповідно до матеріалів клопотання встановлено, що підозрюваний проходить військову службу в Збройних Силах України, на посаді заступника командира бойової машини навідник оператор бойових машин піхоти молодший сержант військової частини НОМЕР_1 , самовільно залишив військову частину, раніше не судимий, стійких соціальних зв`язків не має.
Враховуючи дані про підозрюваного та те, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, обставини та обґрунтування сторони обвинувачення, позицію та обґрунтування підозрюваного та захисника, встановлені в судовому засіданні, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість доводів прокурора про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на свідків, потерпілого.
Слідчий суддя вважає встановленим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти вищевказаним ризикам, так як перебуваючи під домашнім арештом підозрюваний буде мати доступ до засобів зв`язку, іншого спілкування та зможе вчиняти вплив на свідків, на момент розгляду клопотання стороною захисту не надано жодних доказів на підтвердження періоду та підстав проживання підозрюваного за адресою в АДРЕСА_2 (договір оренди тощо), враховано, що підозрюваний разом з ОСОБА_7 після скоєння злочину до правоохоронних органів не повідомив, а здійснив дії з метою приховання слідів злочину шляхом перевезення та підпалювання трупу потерпілої, тому зазначені обставини позбавляють слідчого судді можливості вирішити питання про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту за зазначеною адресою.
Отже, з огляду на викладені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі досудового розслідування жоден із більш м`яких запобіжних заходів, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, яке інкримінується та особи підозрюваного, не зможе запобігти вищевказаним ризикам та не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і не попередить спроби вчинити вищевказані дії.
Строк тримання під вартою визначається судом з урахуванням вимог ст. 197 КПК України та строків проведення досудового розслідування.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, які підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.
Враховуючи вищезазначене, підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, а також те, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відноситься до особливо тяжкого злочину з застосуванням насильства відносно потерпілого, з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваного, вважаю за можливе у відповідності до ч.4 ст.183 КПК України не визначати розмір застави у кримінальному провадженні.
Керуючись ст.176-178,182,186,193-194,196,197,205,309,372,395 КПК України, слідчий суддя
П О С Т А Н О В И В:
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 06 грудня 2024 року до 16:00 год.
Строк дії ухвали обчислювати з моменту затримання ОСОБА_5 , а саме з 16:00 год 06 жовтня 2024.
Строк дії ухвали - до 16:00 год 06 грудня 2024 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1