Справа № 182/4381/24
Провадження № 1-кс/0182/806/2024
У Х В А Л А

Іменем України

06.08.2024 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл.. ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 липня 2024 за №0000963 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, українця, неодруженого, з базовою середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

27.07.2009 Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ч. 2 ст. 186, 69 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік;

28.10.2010 Нікопольським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. Звільнився 03.05.2012 року умовно-достроково на 10 місяців 25 днів;

21.02.2013 Нікопольським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнився 04.08.2016 року по відбуттю строку покарання;

25.09.2020 Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст.289 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст.75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки. 24.10.2022 року знятий з обліку по закінченню іспитового строку;

29.03.2023 Нікопольським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст.75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік. Вирок вступив у силу 11.05.2023 року,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією ч.1 ст.121 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

До Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл. надійшло клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 липня 2024 за №0000963 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією ч.1 ст.121 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 28 липня 2024 року приблизно о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 , перебували на сходах до магазину «777» по вул. Шевченко 235, в м. Нікополь, Дніпропетровської області , де розпивали алкогольні напої. В цей час до них підійшов ОСОБА_7 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, та з яким у ОСОБА_5 почався словесний конфлікт, на ґрунті того, що ОСОБА_7 , нецензурно виражатися на його адресу та адресу його співмешканки ОСОБА_6 . Під час словесного конфлікту у ОСОБА_5 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, виник умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Так, 28 липня 2024 року приблизно о 20 годині 40 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись поблизу магазину «777» по вул. Шевченко 235, в м. Нікополь, Дніпропетровської області , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , діючи умисно, не маючи наміру на заподіяння смерті, з ціллю спричинення тілесних ушкоджень, дістав зі своєї сумки, кухонний ніж, який носив з собою для побутових цілей, та тримаючи його у правій руці, наніс ОСОБА_7 , один удар в область черевної порожнини справа та один удар в область лівого плеча, чим заподіяв останньому згідно довідки №1525 від 29.07.2024 року, наданої з КП «Нікопольська міська лікарня №4» НМР» тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаної рани передньої стінки черевної порожнини справа, різана рана лівого плеча, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Після вчинення протиправних дій ОСОБА_5 , разом з ОСОБА_6 направилися за місцем свого спільного мешкання, а ОСОБА_7 лікарями швидкої медичної допомоги було госпіталізовано до КП «Нікопольська міська лікарня № 4» НМР».

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 інкримінованому йому злочину повністю підтверджується наступними доказами:

- Протоколами огляду місця події та предмета від 29.07.2024 та вилученими речовими доказами;

- Протоколами допитів свідків;

- Протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участі свідка та потерпілого;

- Іншими зібраними в ході досудового розслідування матеріалами.

Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідно забезпечення виконання підозрюваного покладених на нього процесуальних обов`язків, та наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, тому виникла необхідність обрати запобіжний захід у відношенні підозрюваного, який попередить настання ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконний вплив на потерпілого та свідків) об`єктивно існує, бо підозрюваний може незаконно впливати на них з метою зміни показів.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (вчинення іншого кримінального правопорушення), оскільки ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий: 28.10.2010 Нікопольським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. Звільнився 03.05.2012 року умовно-достроково на 10 місяців 25 днів; 21.02.2013 Нікопольським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнився 04.08.2016 року по відбуттю строку покарання; 25.09.2020 Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст.289 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст.75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки. 24.10.2022 року знятий з обліку по закінченню іспитового строку; 29.03.2023 Нікопольським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст.75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік. Вирок вступив у силу 11.05.2023 року. Зазначене свідчить про його схильність до вчинення нових злочинів.

Інкримінований ОСОБА_5 злочин належить до категорії тяжких, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років; доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 даного кримінального правопорушення; доведення існування ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків та потерпілого; ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, а також те, що ОСОБА_5 не має законних джерел доходів, не одружений, на утриманні нікого не має, що дає певну характеристику особі підозрюваного.

Зважаючи на вищевикладені обставини у сукупності, є всі підстави для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт, неможливо, оскільки застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави не зможе забезпечити реальне запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- у разі обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_5 зможе впливати на потерпілого та свідків його задокументованої злочинної діяльності з метою зміни ними своїх показань та неповідомлення про свій незаконний вплив слідчому, прокурору та судді, а також покинути відомі слідству можливі місця перебування, внаслідок чого прокурор не зможе фактично контролювати виконання ним своїх обов`язків;

- під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_5 комусь на поруки, що унеможливлює передачу його на поруки;

- не підтверджено факт наявності у ОСОБА_5 будь-яких заощаджень, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави, також цей запобіжний захід може спонукати його до вчинення нових кримінальних правопорушень та продовження своєї злочинної діяльності.

Таким чином, наданими матеріалами клопотання доведено відсутність обставин, передбачених ч. 3 ст. 176, п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним ризика передбаченим п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням відомостей про особу підозрюваного.

Враховуючи вищевикладене виникла необхідність обрання у відношенні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу, який забезпечить виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також попередить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме у вигляді домашнього арешту заборонивши підозрюваному цілодобово залишати житло з покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий і звернувся до суду з клопотанням про застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Прокурор вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а також є ризики, зазначені у клопотанні, тому просив задовольнити клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував проти застосування стосовно нього запобіжного заходу.

Вислухавши прокурора, підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Як вбачається з наданих копій матеріалів, а саме Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, відомості про вчинене кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією ч.1 ст. 121 КК України, внесені до ЄРДР за № 0000963.

29 липня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

При вирішенні питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, однією з підстав є саме обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, яка, власне, випливає зі змісту процесуального рішення повідомлення про підозру.

Наявність обґрунтованої підозри є умовою законності застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Звертаючись до практики ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), «Лабіта проти Італії» (Labita v. Italy), «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v. the United Kingdom), «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану» (Ilgar Mammadov v. Azerbaijan), «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), зазначається, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ця особа могла вчинити злочин. Факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як такі, що обґрунтовують засудження особи, тобто мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення вищевказаних кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема: протоколами огляду місця події та предмета від 29.07.2024 та вилученими речовими доказами; протоколами допитів свідків; протоколами пред`явлення осіб для впізнання за фотознімками за участі свідка та потерпілого та іншими зібраними в ході досудового розслідування матеріалами

Ураховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що повідомлена ОСОБА_5 підозра на час розгляду клопотання відповідає мінімальному рівню обґрунтованості, тобто зазначені у клопотанні слідчого і додані до нього докази, досліджені в судовому засіданні, на мінімальному рівні підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_5 міг вчинити кримінальне правопорушення за наведених обставин, а наявні в матеріалах клопотання докази у їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1статті 177 КПК України).

Так, у клопотанні слідчим заявлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику переховування від органу досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків та потерпілого; вчинення інших кримінальних правопорушень, аналогічних тим у яких підозрюється.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя вважає, що заявлений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховування від органу досудового розслідування та/або суду) об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком до 8-ми років, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрювана може втекти.

Щодо ризику незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні.

Так, ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконний вплив на свідків та потерпілого) об`єктивно існує, бо підозрюваний може незаконно впливати на них з метою зміни показів, оскільки вони вже допитані органом досудового розслідування та ОСОБА_5 відомі місця їх проживання. Вказаний ризик на даному етапі досудового розслідування існує.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, аналогічного тим, у яких підозрюється.

На обґрунтування вказаного ризику слідчим у клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий: 28.10.2010 Нікопольським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч.1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. Звільнився 03.05.2012 року умовно-достроково на 10 місяців 25 днів; 21.02.2013 Нікопольським міськрайонним судом за ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до відбуття 4 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнився 04.08.2016 року по відбуттю строку покарання; 25.09.2020 Нікопольським міськрайонним судом за ч.2 ст.289 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст.75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки. 24.10.2022 року знятий з обліку по закінченню іспитового строку; 29.03.2023 Нікопольським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 309 КК України до обмеження волі строком на 2 роки. На підставі ст.75,76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік. Вирок вступив у силу 11.05.2023 року. Зазначене свідчить про його схильність до вчинення нових злочинів.

З огляду на вищевказане, існування даного ризику не виключається.

Зазначена позиція не суперечить принципу презумпції невинуватості, оскільки мова йде про ймовірну можливість особи вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, а не про звинувачення особи у вчиненні кримінальних правопорушень.

Отже, на думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, аналогічного тим, у яких підозрюється. Вказаний ризик на даному етапі досудового розслідування існує.

Враховуючи положення ст. 176-178 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти вказаним ризикам, т.я. у оточенні підозрюваного немає осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків; грошових коштів для виплати застави він не має; злочини вчинено ним в умовах воєнного стану.

Слідчий суддя вважає необхідним застосувати умови домашнього арешту, заборонивши ОСОБА_5 цілодобово залишати місце постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 .

Також слідчий суддя вважає необхідним покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені п. 1), 3) ч. 5 ст. 194 КПК України.

Строк дії запобіжного заходу належить встановити на 2 місяці.

Керуючись ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 липня 2024 за №0000963 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу органу досудового розслідування, прокурора, суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора - під час досудового розслідування, суду - коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні буде розглядатися судом;

- повідомляти слідчого, прокурора - під час досудового розслідування чи суд - коли обвинувальний акт у кримінальному провадженні буде розглядатися судом, про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці та не більше строку досудового розслідування, тобто до 06.10.2024 і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду прокурор.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити підозрюваній та прокурору.

Слідчий суддя ОСОБА_1