Справа № 761/9822/24
Провадження № 1-кп/761/2945/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2024 року м. Київ

Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 120 241 051 000 000 06 від 03.01.2024, у якому

гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Києва, громадянин України, українець, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, у зареєстрованому шлюбі не перебуває, зареєстрований та мешкає за адресою - АДРЕСА_1 , судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України,

у с т а н о в и в :

Шевченківським районним судом м. Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження № 120 241 051 000 000 06 від 03.01.2024 за обвинуваченням гр. ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 190 КК України.

У судовому засіданні прокурор просив закрити кримінальне провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку набранням чинності Закону України щодо внесення змін до ст. 51 КУпАП.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав заявлене клопотання, проти закриття кримінального провадження не заперечував, надав згоду щодо закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Суд, заслухавши думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали судового провадження та долучені до нього документи, дійшов висновку про таке.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 28.12.2023, приблизно о 13 год. 00 хв., перебуваючи за адресою - АДРЕСА_2 , помітив раніше невідомого йому ОСОБА_5 , який тримав у руках мобільний телефон.

У цей момент у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на заволодіння майном ОСОБА_5 , а саме його мобільним телефоном, шляхом обману.

Реалізовуючи свій умисел, ОСОБА_4 28.12.2023, приблизно о 13 год. 00 хв., перебуваючи за вищевказаною адресою, попросив ОСОБА_5 надати йому мобільний телефон для здійснення телефонного дзвінка. Після чого останній передав мобільний телефон «ZTE BLADE A 31» ОСОБА_4 та вони разом почали рухатися у напрямку вулиці Старовокзальної у місті Києві.

У подальшому, ОСОБА_4 , діючи з корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, тримаючи в руках мобільний телефон, непомітно для ОСОБА_5 під виглядом здійснення телефонного дзвінка почав відходити від нього.

З метою доведення до кінця умислу, діючи умисно, ОСОБА_4 разом з мобільним телефоном «ZTE BLADE A 31», вартістю 1924 грн. 45 коп., непомітно для ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись майном ОСОБА_5 на власний розсуд.

Такі умисні дії ОСОБА_4 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно.

Вказаний обвинувальний акт 14.03.2024 затверджено прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва та 15.03.2024 вказане провадження надійшло до місцевого суду на розгляд по суті обвинувачення.

Водночас, з метою врегулювання правовідносин в адміністративній та кримінально-правовій сферах та забезпечення більш ефективного, справедливого застосування покарання за фактами дрібних крадіжок, а також удосконалення процесу розкриття адміністративних та кримінальних правопорушень, законодавцем прийнято Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-ІХ, який набрав законної сили 09.08.2024.

Цим законом серед іншого внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), якими визначено, що дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається правопорушення вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян (ч. 1 ст. 51 КУпАП), а також вказану норму доповнено новою ч. 2, якою встановлено відповідальність за дію, передбачену частиною першою цією статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 2 ст. 51 КУпАП).

Національним законодавством встановлено, що кримінальні правопорушення у формі крадіжки (ст. 185 КК України), шахрайства (ст. 190 КК України) та привласнення, розтрати майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем (ст. 191 КК України) слід відрізняти від дрібного викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати як адміністративних правопорушень, передбачених ст. 51 КУпАП, лише таким елементом об`єктивної сторони, як вартість викраденого майна, що встановлюється законом.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума у розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної Податковим кодексом України для відповідного року.

Відповідно до пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2023 у сумі 2684,00 грн. Отже, податкова соціальна пільга у 2023 році складала 1342,00 грн.

Водночас, 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024.

Згідно з чинною редакцією ч. 1 ст. 51 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію у часі.

Відповідно до ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Отже, наведені норми законодавства, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію у часі.

Згідно з п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Так, відповідно до абзацу 5 ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 41 частини першої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 4792 цього Кодексу.

Цим же Законом положення КПК доповнено главою 361, якою регулюється регулює особливості судового провадження кримінального провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність.

Статтею 4792 КПК України встановлено, що суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 3 ст. 4792 КПК у разі, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 41 частини першої статті 284 КПК. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 інкриміновано заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме мобільного телефона, вартість якого становила 1924 грн. 45 коп.

Отже, з урахуванням Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», завдана ОСОБА_4 матеріальна шкода у розмірі 1924 грн. 45 коп. не перевищує розмір двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2023 році становив 2684,00 грн., відтак суд дійшов висновку, що втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду на викладене, враховуючи, що особа не може перебувати під тягарем обвинувачення за ймовірно вчинене діяння, що законом про кримінальну відповідальність не визнається кримінально-караним діянням, беручи до уваги, що обвинувачений під час судового провадження висловив свою згоду на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 41 ч. 1 ст. 284 КПК, у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. 51 КУпАП у редакції Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ, ст. 9, 284, 4792 КПК України, суд

у х в а л и в :

Кримінальне провадження № 120 241 051 000 000 06 від 03.01.2024 за обвинуваченням гр. ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, закрити на підставі п. 41 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1