ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2803/24 Справа № 182/1/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2024 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора на вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2024 року відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2024 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м.Орджонікідзе Дніпропетровської області, громадянки України, має малолітніх дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима: 26.10.2021 Нікопольским міськрайнним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України, до покарання у виді 80(вісімдесят) годин громадських робіт,

визнано винуватою та засудженою за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 185, ч.1 ст. 357, ч.1 ст. 70, ст. 72 КК України до остаточного покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі. Стягнуто з неї процесуальні витрати. Вирішено долю речових доказів.

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки смт. Верхній Рогачик Верхньорогачівського району Херсонської області, громадянки України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , та мешкає за адресами: АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 ; раніше судима: 06.07.2021 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн,

-14.11.2023 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст. 187 КК України до 3-х років позбавлення волі,

визнано винуватою та засудженою за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч.1 ст.357, ч.1,4 ст.70 КК України до остаточного покарання у виді 8 (восьми) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. Стягнуто з неї процесуальні витрати. Вирішено долю речових доказів.

Вирок відносно обвинуваченої ОСОБА_10 не оскаржується.

Згідно вироку суду першої інстанції, 06.11.2021 приблизно о 12:00 годині ОСОБА_10 спільно з раніше їй знайомою ОСОБА_9 перебували в районі автовокзалу в м.Нікополь, якийрозташований за адресою: АДРЕСА_5 , де зустріли раніше незнайомого їм ОСОБА_13 , з яким познайомилися та в ході бесіди останній запросив їх до свого місцямешкання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , для спільного вживання алкогольних напоїв.У цей же день приблизно о 12:30 годині ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_9 та ОСОБА_13 приїхали до місця мешкання останнього, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_6 , де в приміщенні кухонної кімнати житлового будинку вживали алкогольні напої.

У ході вживання алкогольних напоїв, приблизно о 15:30 годині між ОСОБА_9 та ОСОБА_13 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, через залицяння ОСОБА_13 до неї та схиляння до вступу у статевий акт, виникла словесна сварка, в ході якої у ОСОБА_9 виник злочинний умисел направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 . Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , 06.11.2021 приблизно о 15:30 годині ОСОБА_9 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, перебуваючи в одній з кімнат будинку АДРЕСА_6 , порожньою скляною пляшкою, яку тримала у лівій руці, нанесла два удари в область потиличної частини голови ОСОБА_13 . Після чого, ОСОБА_9 відійшла в бік та покликала ОСОБА_10 , яка на той час знаходилася в приміщенні кухонної кімнати вищевказаного будинку.

У цей же день та час ОСОБА_10 повністю підтримуючи злочині дії ОСОБА_9 направлені на спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, не маючи умислу на вбивство, діючи групою осіб, підійшла до потерпілого ОСОБА_13 , який стояв до неї спиною та трохи нахилився вперед, взяла з підлоги гантеллю, у вигляді двох металевих дисків з`єднаних дерев`яною палкою та нанесла йому не менш 5 ударів в область потиличної части голови ОСОБА_13 , від чого останній впав спиною на підлогу, а ОСОБА_10 , продовжуючи виконувати свій вище вказаний злочинний умисел, нанесла вище вказаною гантеллю ще декілька ударів по обличчю ОСОБА_13 , від чого останній втратив свідомість.

Таким чином, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 діючи групою осіб спричинили потерпілому ОСОБА_13 тяжкі тілесні ушкодження, за ознаками небезпеки для життя, у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку ІІІ ступеня, субарахноїдального вентрикулярного крововиливу, перелому потиличної кістки з переходом на основу черепа, забитої рани волосяної частини голови, перелому кісток носу та задніх стінок обох гайморових пазух, синців навколо обох очей, забитої рани правої брови, саден обличчя (форма, розміри, кількість, точна локалізація в медичних документах не вказані) та легких тілесних ушкоджень у вигляді саден кінцівок (форма, розміри, кількість, точна локалізація в медичних документах не вказані).

Після чого, ОСОБА_10 знайшла в приміщенні будинку провід та мотузку, якими зв`язала ОСОБА_13 руки за спиною, з метою протиправних дій останнього, направлених на статеву недоторканість ОСОБА_9 .

Крім цього, 06.11.2021 приблизно о 16:00 годині у ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , які перебували в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_6 , після спричинення ОСОБА_13 тілесних ушкоджень та усвідомлюючи, що останній перебуває у без свідомому стані, виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 за попередньою змовою групою осіб перебуваючи в той самий час та в тому самому місці, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_14 перебуває у без свідомому стані та за їх діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, повторно викрали: обігрівач «Termoplaza STP475» вартістю 2374,50 грн; пральну машинку «Samsung WW60K42101W» вартістю 5700,00 грн; пилосос «SaturnIndigo ST-VC0260» вартістю 640,00 грн; мобільні телефони «SIGMAX-style 18 TRECK», «SIGMAX-styleS3500 sKai», NOKIA 1280, двома металевими ключами від замку дверей, які для потерпілого матеріальної шкоди не представляють, чим спричинили потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 8714,50 грн.

Після чого, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 з викраденим майном залишили місце злочину та в подальшому розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.

Крім цього, 06.11.2021 приблизно о 16:00 годині ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , перебуваючи в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_6 , куди їх запросив власник вищевказаного домоволодіння ОСОБА_13 , вступили в злочинну змову направлену на таємне викрадання чужого майна, яке належить ОСОБА_13 .

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 за попередньою змовою групою осіб перебуваючи в той самий час та в тому самому місці, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_14 перебуває у без свідомому стані та за їх діями ніхто не спостерігає, в портмоне виявили банківську картку АБ «УКРГАЗБАНК» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_13 , яка згідно з п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», п.1.27 ч.1 ст.1 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку, та в цей час у ОСОБА_10 та ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на викрадання офіційного документу банківської картки АБ «УКРГАЗБАНК» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_13 , з метою подальшого викрадення грошових коштів з вищевказаної банківської картки.

Реалізуючи свій спільний злочинний умисел ОСОБА_10 та ОСОБА_9 06.11.2021 о 16:05 годині, знаходячись приміщенні житлового будинку АДРЕСА_6 , з метою заволодіння чужим майном та особистого збагачення, діючи умисно незаконно викрали офіційний документ банківську картку АБ «УКРГАЗБАНК» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_13 , отримавши змогу розпорядитись викраденою вищевказаною банківською карткою на власний розсуд, тим самим довели свій злочинний умисел, направлений на викрадання платіжної банківської картки, до кінця.

Крім того, 06.11.2021 приблизно о 20:00 годині ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , після вчинення крадіжки майна, яке належить ОСОБА_13 , та викрадення платіжної банківської картки АБ «УКРГАЗБАНК» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_13 , знаходилися поблизу магазину «АТБ-маркет», розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.Нікополь, пр.Трубників, буд.25, де у них виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення грошових коштів, які могли перебувати на викраденій платіжній банківській картці АБ «УКРГАЗБАНК» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_13 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_9 групою осіб 06.11.2021 о 20:14 годині, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання їх суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_13 та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, діючи повторно, використовуючи раніше викрадену ними платіжну банківську картку АБ «УКРГАЗБАНК» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_13 , таємно, звернувшись за допомогою свого знайомого ОСОБА_16 , який на той час також перебував поблизу вищевказаного магазину та якому нічого про злочинний умисел ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , направлений на таємне викрадання грошей з банківської картки АБ «УКРГАЗБАНК» № НОМЕР_1 видану на ім`я ОСОБА_13 відомо не було, використовуючи додаток «Google» через мобільний телефон, використовуючи реквізити вищевказаної банківської картки, а саме її номер, дату та CVV код, переказали гроші в сумі 2500 грн. з банківської картки АБ «УКРГАЗБАНК» № НОМЕР_1 , видану на ім`я ОСОБА_13 , на номер банківської картки ОСОБА_17 тим самим умисно, повторно таємно викрали з рахунку вищевказаної платіжної банківської карти грошові кошти в сумі 2500 грн., чим спричинили ОСОБА_13 матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього, 07.11.2021 приблизно о 06:00 годині ОСОБА_10 , з метою таємного викрадання чужого майна, повернулася до території домоволодіння АДРЕСА_6 , яке належить ОСОБА_13 та який на той час перебував у без свідомому стані в приміщені вищевказаного будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_10 через хвіртку, яка не була зачинена зайшла на територію вищевказаного домоволодіння, де за допомогою ключа від замку, який вона викрала 06.11.2021, відчинила вхідні двері та таким шляхом проникла в приміщення будинку, який є житлом, звідки, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_14 перебуває у без свідомому стані та за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, таємно, повторно викрала: саморобний зварювальний апарат, який складається із мідної катушки та дротів загальною довжиною 10 метрів вартістю 1500,00 грн, ТВ тюнер «Opticum X80» вартістю 150,00 грн, ТВ тюнер «Satintegral» модель Т-820 вартістю 190,00 грн, мікрохвильову піч «LG», модель М4049F вартість не встановлена, сумку матерчату в який знаходились металеві рожкові ключі в кількості 15 штук різного розміру, які для потерпілого матеріальної шкоди не представляють, чим спричинила потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 1840,00 грн.

Після чого, ОСОБА_10 з викраденим майном залишила місце злочину та в подальшому розпорядилися викраденим майном на власний розсуд.

Дії ОСОБА_10 валіфіковано: за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчиненому групою осіб; за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадання чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло; за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб; за ч.1 ст.357 КК України, як викрадення офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів.

Дії ОСОБА_9 кваліфіковано:за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, вчиненому групою осіб; за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб; за ч. 1 ст. 357 КК України, викрадення офіційного документу, вчиненого з корисливих мотивів.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини справи та призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_10 , просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання обвинуваченій ОСОБА_9 за вчинений кримінальний проступок за ч. 1 ст. 357 КК України, оскільки суд першої інстанції не дотримався вимог ч. 3 ст. 61 КК України, призначивши їй покарання у виді обмеження волі.

Обвинувачена ОСОБА_9 має на утриманні малолітніх дітей 2015 та 2018 року народження.

Автор апеляції просить вважати винною ОСОБА_9 засудженою за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки; за ч. 1 ст. 357 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів зазначає наступне.

Висновки суду про доведеність вини обвинуваченої та кваліфікація її дій ніким не оскаржуються, тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 КК України, обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Як встановлено судом, обвинувачена ОСОБА_9 має на утриманні малолітніх дітей ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто покарання у виді обмеження волі за кримінальний проступок передбачений ч. 1 ст. 357 КК України до неї не може бути застосований.

Таким чином, суд першої інстанції не дотримався вимог закону України про кримінальну відповідальність та призначив покарання обвинуваченій ОСОБА_9 у виді обмеження волі.

Враховуючи вимоги ст. 65 КК України, тяжкість скоєного кримінального проступку та конкретні обставини його вчинення, а також дані про особу обвинуваченої, яка раніше судима, має на утриманні малолітніх дітей та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про призначення ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 357 КК України покарання у виді пробаційного нагляду, яке буде законним, справедливим і таким, що сприятиме перевихованню та попередженню вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення є, зокрема, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є застосування закону, який не підлягає застосуванню, та неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає за необхідне виправити допущене судом першої інстанції неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність шляхом зміни оскаржуваного вироку, у зв`язку з чим апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню.

Інших істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404 408, 413 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 червня 2024 року змінити в частині призначеного покарання ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 357 КК України.

Вважати ОСОБА_9 засудженою за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років; за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки; за ч. 1 ст. 357 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, в той же строк, з дня вручення їй копії ухвали.

Судді