УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

слідчого ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження № 0000628 від 21.08.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 364 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу СУ ГУНП у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з клопотанням про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000628 від 21.08.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 364 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що за результатами опрацювання матеріалів з Державної екологічної інспекції у Вінницькій області встановлено, що на земельних ділянках, які являються прибережно захисними смугами вздовж річок, навколо водойм та на островах, що знаходяться на території Погребищенської міської ради Вінницького району Вінницької області, невстановленими особами здійснено їх самовільне зайняття та використання, шляхом вирощування сільськогосподарських культур.

Крім цього, встановлено, що службові особи Погребищенської територіальної громади, зловживаючи службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, всупереч інтересам служби, передали в користування невстановленим особам землі, що відносяться до прибережно захисних смуг вздовж річок, навколо водойм та на островах з метою вирощування сільськогосподарських культур, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення 10.09.2024 в порядку ст.ст. 233, 237 КПК України проведено огляд земельної ділянки, з кадастровим номером :03:002:0063, площа якої становить 31,3414 га, не визначеної форми власності, відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення, вид використання землі запасу, розташована на території Погребищанської міської територіальної громади Вінницького району Вінницької області за межами с. Розкопане та суміжних з нею земельних ділянок прибережно захисної смуги.

В ході проведення огляду виявлено посів соняшнику на загальній площі 31,3414 га земельної ділянки, з кадастровим номером :03:002:0063, який частково зібрано з площі 3,8518 га, а також посів соняшнику на суміжних земельних ділянках прибережно захисної смуги, загальною площею 2,3126 га який частково зібрано з площі 0,9445 га.

Також, під час збору вищевказаного врожаю соняшнику із земельної ділянки :03:002:0063, неподалік від неї виявлено та вилучено комбайн марки «New Holland B8210», ID НОМЕР_1 , жовтого кольору без реєстраційного номерного знаку із жаткою «ЖНС-91НХ4», із № НОМЕР_2 , який на праві власності належить - ТОВ «Погребищанське» , бункер якого заповнений зерном соняшнику у кількості близько 3000 кг.

Вилучений комбайн марки «New Holland B8210», ID НОМЕР_1 , жовтого кольору без реєстраційного номерного знаку із жаткою «ЖНС-91НХ4», із № НОМЕР_2 , із зерном у бункері поміщено на охороняєму територію СПД №1 ВП №4 Вінницького РУП за адресою АДРЕСА_1 , де опечатано клеючими пломбами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та №0063811.

Даний комбайн з жаткою та зерном соняшника у бункері є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та речами, набутими кримінально протиправним шляхом і мають значення речових доказів по кримінальному провадженню, та являються на даний час тимчасово вилученим майном, що передбачено ст. 234 та ч. 1 і ч. 2 ст. 167 КПК України.

Окрім цього, вище зазначене зерно соняшника із зернового бункеру комбайну підпадає під ознаки майна, що підлягає спеціальній конфіскації, оскільки підпадають під ознаки зазначені в п. 1 ч. 1 ст. 96-2 КК України, а саме: одержані внаслідок вчинення злочину та/або є доходами від такого майна.

Не накладення арешту на зазначене майно призведе до фактично повного знищення слідів кримінального правопорушення, а отже - до неможливості виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» (далі - Закон), АРМА здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.

Зазначені активи приймаються в управління на підставі ухвали слідчого судді, суду чи згоди власника активів, копії яких надсилаються до АРМА не пізніше наступного робочого дня після їх винесення (надання) з відповідним зверненням прокурора (п. 2 ч. 1 ст. 19 Закону).

Таким чином, на підставі вищевикладеного, з метою забезпечення збереження речових доказів та економічної вартості арештованого майна та об`єктивну необхідність виключити прямий або опосередкований вплив та посягання на нього, запобігти можливості знищення, відчуження майна, слідчий просив клопотання задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав. Також надав суду копію протоколу огляду з зазначенням уточненої кількості вилученого майна.

Представник ТОВ "Погребищанське" адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000628 від 21.08.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 197-1, ч. 2 ст. 364 КК України.

В рамках вказаного провадження 10.09.2024, в порядку ст.ст. 233, 237 КПК України проведено огляд земельної ділянки, з кадастровим номером :03:002:0063, площа якої становить 31,3414 га, не визначеної форми власності, відноситься до категорії земель сільськогосподарського призначення, вид використання землі запасу, розташована на території Погребищанської міської територіальної громади Вінницького району Вінницької області за межами с. Розкопане та суміжних з нею земельних ділянок прибережно захисної смуги.

В ході проведення огляду виявлено посів соняшнику на загальній площі 31,3414 га земельної ділянки, з кадастровим номером :03:002:0063, який частково зібрано з площі 3,8518 га, а також посів соняшнику на суміжних земельних ділянках прибережно захисної смуги, загальною площею 2,3126 га який частково зібрано з площі 0,9445 га.

Також, під час збору вищевказаного врожаю соняшнику із земельної ділянки :03:002:0063, неподалік від неї виявлено та вилучено комбайн марки «New Holland B8210», ID НОМЕР_1 , жовтого кольору без реєстраційного номерного знаку із жаткою «ЖНС-91НХ4», із № НОМЕР_2 , який на праві власності належить - ТОВ «Погребищанське» , бункер якого заповнений зерном соняшнику у кількості близько 3000 кг.

Вилучений комбайн марки «New Holland B8210», ID НОМЕР_1 , жовтого кольору без реєстраційного номерного знаку із жаткою «ЖНС-91НХ4», із № НОМЕР_2 , із зерном у бункері поміщено на охороняєму територію СПД №1 ВП №4 Вінницького РУП за адресою АДРЕСА_1 , де опечатано клеючими пломбами NPU №0063808, НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та №0063811.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

На підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Встановлені на даний час досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження містять об`єктивні дані, які вказують на те, що зерно соняшника, яке знаходилось у зерновому бункері комбайну відповідає критеріям, визначеним у ст. 170 КПК України, має істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містить відомості щодо обставин злочину, може бути використане під час проведення експертиз та може бути предметом спеціальної конфіскації.

Зважаючи на вищевикладене, враховуючи, що досудове розслідування перебуває на початковій стадії, встановлюються обставини правопорушення, існує необхідність у призначенні експертиз, слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі досудового розслідування, з метою забезпечення збереження речового доказу, слідчим доведено необхідність накладення арешту на зерно соняшника, при цьому слідчим доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Разом з тим, в частині клопотання про передачу вказаного зерна до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до абз. 7 ч. 6 ст. 100 КПК України, речові докази вартістю понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження, передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ними з метою забезпечення їх збереження або збереження їхньої економічної вартості, а речові докази, зазначені в абзаці першому цієї частини, такої самої вартості - для їх реалізації з урахуванням особливостей, визначених законом

Відповідно до частини 7 статті 100 КПК України, у випадках, передбачених абзацом 7 частини 6 цієї статті, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, або до суду під час судового провадження, яке розглядається згідно зі статтями 171-173 КПК України.

Як встановлено в судовому засіданні, в матеріалах кримінального провадження відсутні належні докази, які можуть підтвердити, що вартість речових доказів становить понад 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною першою статті 2 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» передбачено, що Національне агентство є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виявлення та розшуку активів, на які може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, та/або з управління активами, на які накладено арешт або які конфісковано у кримінальному провадженні.

У пункті 4 частини першої статті 9 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів» зазначається, що на Національне агентство покладено функцію з організації здійснення заходів, пов`язаних з проведенням оцінки, веденням обліку та управлінням активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. 19 ЗУ «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», Національне агентство здійснює управління активами, на які накладено арешт у кримінальному провадженні, у тому числі як захід забезпечення позову - лише щодо позову, пред`явленого в інтересах держави, із встановленням заборони розпоряджатися та/або користуватися такими активами, сума або вартість яких дорівнює або перевищує 200 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року.

Враховуючи те, що у клопотанні слідчого необґрунтовано основних умов та підстав для передачі майна в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів у відповідності до вимог ст. 19 Закону № 772-VIII, клопотання в цій частині задоволенню не підлягає, у зв`язку з відсутністю для цього правових підстав.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, ст. 19, ст. 21 ЗУ «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучене під час проведення огляду місця події - зерно соняшника у кількості близько 4020 кг. із зернового бункера комбайну марки «New Holland B8210», ID НОМЕР_1 , жовтого кольору без реєстраційного номерного знаку, який на праві власності належить - ТОВ «Погребищанське» .

В решті вимог клопотання відмовити.

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя