В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2024 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю:

прокурора - ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5

секретаря судового засідання - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Кобеляки кримінальне провадження № 0000211 від 25.07.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, Полтавської області, мешкає за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, фізична особа - підприємець, утриманців не має, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого статтею 291 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В :

Положеннями абзацу 2 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про внутрішній водний транспорт (далі-Закон) визначено, Закон регулює відносини з організації безпечного використання водних мотоциклів та засобів для розваг на воді на водних шляхах загального користування.

Згідно п. 14 ч. 1 ст. 1 Закону водний мотоцикл є самохідним прогулянковим судном, персональним плавучим засобом довжиною до 4 метрів, призначеним для занять спортом або відпочинку, що приводиться в рух водометом і управляється особою, яка перебуває на корпусі, а не всередині засобу.

За положеннями п. 1.1 Розділу 1 «Загальні положення» Правил судноплавства на внутрішніх водних шляхах України (затверджено Наказом Міністерства транспорту України № 91 від 16.02.2024) (далі-Правила судноплавства) водним мотоциклом є будь-яке мале судно, що використовує свої власні механічні засоби руху, яке здатне нести на своєму борту одного чи кількох людей і яке побудоване чи призначене для ковзання по водній поверхні чи виконання спортивних фігур.

Судноводієм згідно п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону є особа, яка має право керування судном, водним мотоциклом.

Вимогами ч. 1 ст. 34 Закону визначено, що водні мотоцикли допускаються до плавання за умови їх відповідності вимогам безпеки судноплавства, відповідної кваліфікації судноводіїв, дотримання безпечних умов для життя та здоров`я людей, а також за наявності необхідних суднових документів.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 35 Закону водні мотоцикли підлягають обов`язковій реєстрації в Судновій книзі України. Реєстрація засвідчується судновим білетом, який видається безстроково.

Згідно ч. 1 ст. 38 Закону малі судна, що обов`язково реєструються в Судновій книзі України, підлягають технічному нагляду, що здійснюється відповідно до порядку здійснення технічного нагляду за суднами.

За положеннями ч. 1 ст. 37 Закону кожне судно, зареєстроване в Судновій книзі України, повинно мати судновий білет, а судна, що підлягають технічному нагляду, - також свідоцтво про придатність судна до плавання.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону до керування водними мотоциклами допускаються особи, які мають кваліфікацію ,підтверджену відповідним посвідченням судноводія водного мотоцикла або безстроковим міжнародним посвідченням на право управління прогулянковим судном, посвідченням судноводія малого судна.

Згідно ч. 2 ст. 43 Закону вихід у плавання водних мотоциклів здійснюється виключно в місцях (зонах) для проведення розваг на воді, визначених відповідно до статті 44 Закону.

За положеннями ч. 1 ст. 44 Закону проведення розваг на воді з використанням водних мотоциклів та/або засобів для розваг на воді, а також навчання керуванню водними мотоциклами забороняються на всіх внутрішніх водних шляхах та інших водоймах, відкритих для загального водокористування, крім спеціально відведених для цього місць (зон).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 40 Закону забезпечення безпеки плавання малих суден, водних мотоциклів покладаються на їх судноводіїв, зокрема керування судном, вжиття всіх заходів, необхідних для забезпечення безпеки плавання, запобігання заподіянню будь-якої шкоди людям, що перебувають на судні; судноводій малого судна, водного мотоцикла під час керування судном повинен дотримуватися безпечної швидкості руху судна та практики плавання, вживати всіх необхідних заходів для запобігання створенню небезпеки для людського життя, заподіянню шкоди особам, які перебувають на судні та навколо нього; виконувати вимого цього Закону, правил плавання на внутрішніх водних шляхах і місцевих правил плавання для малих, спортивних суден і водних мотоциклів та використання засобів для розваг на воді.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 40 Закону судноводію малого судна, водного мотоцикла забороняється керувати судном, яке не зареєстровано та/або не пройшло огляд у процесі здійснення технічного нагляду і не має суднових документів, керувати судном без підтвердження кваліфікації посвідченням судноводія водного мотоцикла, безстроковим міжнародним посвідченням на право управління прогулянковим судном або посвідченням судноводія малого судна.

За вимогами ч. 6 ст. 34 Закону особи, які перебувають на малому судні або водному мотоциклі, під час руху такого судна або мотоцикла повинні бути одягнені в індивідуальні засоби, крім випадків їх перебування у закритих приміщеннях таких малих суден.

Відповідно до п. 1.2.1 Розділу 1 Правил судноплавства на внутрішніх водних шляхах України кожне судно або з`єднання плавучого матеріалу, за винятком суден складу, що штовхається, крім штовхача, повинні управлятися особою, що має необхідну для цього кваліфікацію. Ця особа іменується «судноводієм».

За вимогами п. 1.10.1 Розділу 1 Правил судноплавства мале судно повинне мати суднові документи-судновий білет, свідоцтво про придатність судна до плавання.

Відповідно до п.1.4 та п.1.4.1 Розділу 1 Правил судноплавства на судноводіїв покладається загальний обов`язок виявляти пильність, згідно якого судноводії повинні вжити всіх запобіжних заходів, навіть якщо ці заходи не передбачені цими Правилами, але диктуються загальним обов`язком і сталою практикою плавання, виявляти пильність з метою запобігання, зокрема, небезпеці для людського життя.

Згідно положень п. 3 Розділу VПравил безпеки людей на водних об`єктах (затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ № 301 від 10.04.2017) (далі-Правила безпеки) для малого судна, водного мотоцикла, що буксирує засіб розваги на воді, установлюються такі вимоги: судноводій має ураховувати маневрені елементи суден (швидкість буксирування, радіуси поворотів тощо) та здійснювати безпечні маневри судна; судноводій, а також люди, які перебувають на малому судні, водному мотоциклі, мають бути одягнені в індивідуальні рятувальні жилети; інші вимоги зазначаються в правилах плавання для малих, спортивних суден і водних мотоциклів та використання засобів для розваг на воді та інструкціях виробника малого судна, водного мотоцикла і засобів для розваг на воді.

Згідно п.1 та п.3 Розділу І Правил плавання для малих ,спортивних суден і водних мотоциклів та використання засобів для розваг на воді у Полтавській області (затверджено Розпорядженням начальника Полтавської обласної військової адміністрації № 113 від 26.02.2024) (далі-Правила плавання) Правила плавання встановлюють вимоги до використання на водних об`єктах малих суден, водних мотоциклів та засобів для розваг на воді у Полтавській області, та поширюються на власників і судновласників малих суден, водних мотоциклів, або осіб, які використовують їх на інших підставах.

Відповідно до п. 10 Розділу ІІ Правил плавання, плавання водних мотоциклів на судноплавних внутрішніх водних шляхах здійснюється відповідно до вимог Закону, Правил судноплавства на внутрішніх водних шляхах України, Правил безпеки людей на водних об`єктах України.

За положеннями п. 3 Розділу ІІ Правил плавання водні мотоцикли підлягають реєстрації в Судновій книзі України відповідно до ст. ст. 35 і 36 Закону, а також підлягають технічному нагляду відповідно до ст. 38 Закону. Судна, що зареєстровані в Судновій книзі України повинні мати судновий білет, свідоцтво про придатність судна до плавання, нанесення ідентифікаційного номера.

Згідно п. 6 Розділу ІІ Правил плавання судноводії водних мотоциклів повинні мати документ на право управління.

За п. 5 Розділу V Правил плавання судноводію водного мотоцикла забороняється керувати судном, яке не зареєстровано (крім суден, які не підлягають обов`язковій реєстрації), керувати судном, яке не має чинних суднових документів, передбачених ст. 37 Закону, керувати судном без документа на право управління, порушувати обмеження щодо району плавання.

Відповідно до п. 9 Розділу ІІ Правил плавання вихід у плавання водних мотоциклів здійснюється виключно в місцях (зонах) для проведення розваг на воді, визначених ст. 44 Закону.

За п. 1 Розділу ІІІ Правил плавання проведення розваг на воді з використанням водних мотоциклів та/або засобів для розваг на воді, а також навчання керуванню водними мотоциклами, забороняються на всіх водних шляхах загального користування крім спеціально відведених для цього місць (зон).

Відповідно до п. 1 та п. 3 Розділу V Правил плавання забезпечення безпеки плавання малих суден, водних мотоциклів покладається на судновласника та судноводія таких суден; судноводію дозволяється вихід у плавання за наявності чинних суднових документів та відповідного документа на право управління, наявності на борту індивідуальних рятувальних засобів, що відповідає кількості людей на борту, відповідності кількості людей на борту судна, що не перевищує зазначену судновими документами.

За п. 4 Розділу V Правил плавання під час керування судном судноводій повинен дотримуватись безпечної швидкості руху ,усіх правил плавання та вживати всіх необхідних заходів для запобігання створенню небезпеки для людського життя, заподіянню шкоди особам, які перебувають на судні та навколо нього, виконувати вимоги Закону цих Правил, Правил судноплавства.

Відповідно до п. 8 Розділу ІІІ Правил плавання під час здійснення розваг судноводії малих суден, що буксирують, або водних мотоциклів зобов`язані приділяти особливу увагу дотриманню безпечної відстані від берега, від людей, які перебувають у воді, та від інших суден, водних мотоциклів та засобів розваг на воді.

Згідно до п. 5 Розділу ІІІ Правил плавання використання водного мотоцикла для буксирування засобу розваг на воді дозволяється, якщо інструкцією виробника з експлуатації водного мотоцикла передбачено або дозволено буксирування.

Відповідно до п. 8 Розділу ІІ Правил плавання усі особи, які перебувають на водному мотоциклі під час його руху, повинні бути одягнені в рятувальні жилети або інші індивідуальні рятувальні засоби.

Також згідно п. 5 Розділу ІІІ Правил плавання судноводіїв та особи, які перебувають на судні, що буксирує засіб для розваг на воді, а також особи, які перебувають на засобах для розваг на воді, повинні бути одягнені в рятувальні жилети. Під час використання малих суден, водних мотоциклів, засобів для розваг на воді заборонено завантаження суден та засобів для розваг на воді понад встановлену пасажиромісткість.

За п. 7 Розділу ІІІ Правил плавання на водному мотоциклі або на малому судні, що буксирує засіб для розваг на воді, повинна знаходитись, окрім судноводія, також особа, яка здійснює безпосередній нагляд за буксирним кінцем ,засобом для розваг на воді та за людьми, які знаходяться на цьому засобі.

Згідно п. 1 Розділу VII Правил плавання судноплавство малими суднами, водними мотоциклами на території Полтавської області дозволяється в межах Ворсклянської затоки в межах с. Кишеньки та с. Орлик.

Відповідно до п. 6.1.1 Розділу 6 Правил судноплавства ділянка р. Ворскла від с. Світлогірське до м. Кобеляки є судноплавними шляхом категорії 1.

Згідно до п. 1 Розпорядження начальника Полтавської обласної військової адміністрації № 37 від 30.03.2022 «Про заборону навігації для маломірних (малих) суден та вилову водних біоресурсів на водоймищах Полтавської області на період воєнного стану» встановлено заборону навігації для маломірних (малих) суден на водоймищах Полтавської області на період воєнного стану.

Крім того, відповідно до п. 1 спільного Наказу № 2/38 Полтавської обласної військової адміністрації та Оперативно-тактичного угрупування військ «Сіверськ» «Про особливий режим судноплавства на судноплавних ділянках річки Дніпро в межах Полтавської області на час дії правового режиму воєнного стану» заборонено фізичним та юридичним особам (судновласникам, судноводіям, власникам плавучих об`єктів) здійснювати рух усіх суден (малих, моторних, прогулянкових вітрильних, швидкісних та спортивних суден, а також водних мотоциклів і засобів розваг на воді) на судноплавних ділянках р. Дніпро в межах Полтавської області.

Під час досудового розслідування встановлено, що 25.07.2024 в денний час доби близько 17:00 (більш точно не встановлено) ОСОБА_4 , перебуваючи на ділянці місцевості водойми Ворсклянської затоки поблизу бази відпочинку по АДРЕСА_2 , не передбачаючи можливості настання суспільно-небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, в порушення вищезазначених чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, тобто попри встановлену заборону навігації для маломірних (малих) суден на водоймищах Полтавської області на період воєнного стану, всупереч заборони використання водних мотоциклів на всіх внутрішніх водних шляхах (крім спеціально відведених для цього місць), не маючи права керування водним мотоциклом, не маючи відповідної кваліфікації судноводія, в невідведеному для розваг на воді місці, без необхідних суднових документів (судновий білет, свідоцтво про придатність судна до плавання), порушуючи обов`язки із забезпечення безпеки плавання, із вжиття всіх заходів необхідних для забезпечення запобігання будь-якої шкоди людям, порушуючи правила використання засобів для розваг на воді та заборону завантаження засобів для розваг на воді понад встановлену пасажиромісткість, керуючи водним мотоциклом марки «Sea-Doo» модель «SPARK 2UP 90 HO/IBR/ НОМЕР_2 », серійний номер НОМЕР_3 , який не зареєстровано в Судновій книзі України та який не проходив відповідний технічний нагляд, з прикріпленим до нього за допомогою буксирувального тросу засобом для розваг на воді типу «Шайба», марки «WOW Big Bubba», без особи, яка здійснює безпосередній нагляд за буксирним кінцем, засобом для розваг на воді та за людьми на ньому, на вказаний засіб для розваг на воді, попри його технічну місткість 2 особи, взяв 3 осіб: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , без їх спорядження рятувальними жилетами чи іншими індивідуальними рятувальними засобами, та під час плавання, порушуючи загальний обов`язок виявляти пильність, згідно якого повинен вжити всіх запобіжних заходів, навіть якщо ці заходи не передбачені Правилами, але диктуються загальним обов`язком і сталою практикою плавання, повинен виявляти пильність з метою запобігання, зокрема, небезпеці для людського життя, порушуючи обов`язок дотримуватись безпечної швидкості руху судна та практики плавання, порушуючи обов`язок враховувати маневрені елементи судна під час буксирування засобів для розваг на воді (швидкість буксирування, радіуси повороту) та здійснювати безпечні маневри судна, порушуючи обов`язок судноводія судна, що буксирує засіб для розваг на воді, приділяти особливу увагу дотриманню безпечної відстані від берега, в безпосередній близькості до берегової лінії здійснив маневрування на водоймі Ворсклянської затоки, не врахував швидкість руху водного мотоциклу, дистанцію до берегової лінії та споруд на ній (дерев`яний причал), а також траєкторію руху буксируваного засобу для розваг на воді («Шайба»), через що засіб для розваг на воді, в якому перебували 3 особи: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , зіткнувся з дерев`яним причалом.

Через зіткнення засобу для розваг на воді із дерев`яним причалом ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у виді: тупої травми грудної клітки, множинних переломів ребер, розривів легені і верхівки серця, травматичного гемопнемотораксу, гострої крововтрати, забитої рани на верхній частині завитка правого вуха, ссаден на передній поверхні грудної клітки з переходом на область живота справа, ссадна у нижній третині зовнішньої поверхні правого плеча, рани у верхній частині правого передпліччя, синця в області внутрішньої поверхні лівого колінного суглобу, що відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, від яких загинув на місці події.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ст. 291 КК України, тобто - порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, що спричинило загибель людини.

10 жовтня 2024 року між прокурором Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 та підозрюваним ОСОБА_4 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 та за письмовою згодою потерпілих, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 291 Кримінального кодексу України, в обсязі підозри.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за статтею 291 Кримінального кодексу України у виді штрафу в розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 грн.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 468 Кримінального процесуального кодексу України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За змістом частини 2 статті 469 Кримінального процесуального кодексу України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Частиною 4 статті 469 Кримінального процесуального кодексу України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо:

1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;

2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами;

3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Відповідно до ч. 2 ст. 473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди про визнання винуватості для прокурора, підозрюваного чи обвинуваченого є обмеження їх права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а для підозрюваного чи обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 цього Кодексу.

Відповідно до ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Відповідно до ст. 291 КК України порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, а також нормативно-правових актів, норм і правил виготовлення, переобладнання, ремонту транспортних засобів, якщо це спричинило загибель людей або інші тяжкі наслідки, - карається штрафом від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до п`яти років.

Таким чином, покарання визначене угодою, відповідає межам санкції статті 291 КК України та не є найменшим.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, викладені в угоді обставини злочину підтвердив, погодився на застосування до нього передбаченого угодою покарання та пояснив, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди про визнання винуватості, укладення угоди ініційовано ним і є добровільним, а він об`єктивно може виконати покладені на нього угодою обов`язки та визначене покарання.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Потерпілими ОСОБА_10 та ОСОБА_3 10.10.2024 надано письмову згоду прокурору на укладення з підозрюваним ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 291 КК України.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 підтвердила свою згоду на укладення угоди та підтвердила надання нею та іншою потерпілою прокурору письмової згоди на укладення угоди, підтвердила добровільне відшкодування обвинуваченим моральної та матеріальної шкоди відповідно до розписок та відсутність матеріальних і моральних претензій до обивнуваченого, пояснила, що вона цілком розуміє наслідки укладення угоди, надала згоду на її укладення і така згода є добровільною.

Потерпілій роз`яснено положення КПК України щодо правових підстав та наслідків укладення угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості.

Потерпіла ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилася, подавши письмову заяву про розгляд справи без її участі, відсутність претензій до обвинуваченого.

У судовому засіданні прокурор, потерпіла, обвинувачений та його захисник просили затвердити дану угоду, призначити узгоджене сторонами покарання.

Таким чином, судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та інтересам суспільства у, обвинуваченим було вжито заходів до відшкодування моральної і матеріальної шкоди потерпілим до початку судового провадження, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та ОСОБА_4 .

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні не обирався і підстав для його обрання до набрання вироком законної сили не вбачається.

Цивільний позов не заявлено.

Підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи відсутні.

Судові витрати у справі на залучення експерта відсутні.

Винагорода викривачу відсутня (викривач у кримінальному провадженні відсутній).

У межах кримінального провадження ухвалою слідчого судді від 29.07.2024 накладено арешт на речові докази, який підлягає скасуванню, а питання речових доказів підлягає вирішенню відповідно до положень ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 314, 369, 370, 374, 468-476 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 10 жовтня 2024 року між прокурором Кобеляцького відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 та підозрюваним ОСОБА_4 , письмову згоду на укладення якої надано потерпілими ОСОБА_10 та ОСОБА_3 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 291 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене покарання у виді штрафу в розмірі 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 85 000 (вісімдесят п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 29.07.2024.

Речові докази: червоні шорти, сорочку різнокольорову та футболку, буксирувальний фал, повітряну шайбу "BIG BUBBA" та водний мотоцикл (гідроцикл) "Sea-Doo" Rotax" CA-YDU40386A020 після набрання вироком законної сили повернути власникам за належністю.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

У разі невиконання угоди про примирення або про визнання винуватості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя