Справа № 190/1603/24
Провадження №1-в/190/201/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України,

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, в якому просить звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, призначеного вироком Приазовського районного суду Запорізької області від 03 листопада 2021 року.

Представник ДУ «ПВК №122» ОСОБА_5 та засуджений ОСОБА_4 в судове засідання не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, клопотання підтримують.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_4 ..

Вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд встановив наступне.

Вироком Приазовського районного суду Запорізької області від 03 листопада 2021 року ОСОБА_4 засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_4 , останній довів своє виправлення та має бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Згідно довідки про заохочення та стягнення від 07.02.2024 року засуджений ОСОБА_4 має 2 заохочення та 2 стягнення, які погашені в установленному законом порядку.

Згідно зі ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання за умови, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття ним призначеної судом частини строку покарання, яка визначена у ч. 3 ст. 81 КК України.

За змістом закону, становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання. Становлення особи на шлях виправлення характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Отже, аналіз матеріалів судового провадження дає підстави вважати, що хоча у поведінці засудженого ОСОБА_4 мають місце позитивні тенденції, проте у своїй сукупності вони не доводять, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, оскільки наявність заохочень, які отримав засуджений за весь період відбування покарання, не можуть свідчити про наявність достатніх підстав для звільнення засудженого умовно-достроково. Засуджений хоч і має два заохочення, однак також за період відбування покарання два рази піддавався стягненню.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_4 є особою, яка раніше неодноразово притягавався до кримінальної відповідальності, однак належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став, про що свідчать вчинені ним нові злочини.

Наведене свідчить про те, що ОСОБА_4 схильний до системної протиправної поведінки, має стійку антисоціальну спрямованість, а виправлення засудженого до повного відбуття призначеного покарання має беззаперечно підтверджуватись вагомими доказами, яких не вбачається.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що поведінка засудженого під час відбування покарання є зразковою та свідчить про його повне виправлення, у зв`язку з чим клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі семи днів з дня її проголошення.

Ухвала, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги - ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1