Провадження № 11-кп/824/5735/2024 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

24 жовтня 2024 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 06 вересня 2024 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Київського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 06 вересня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Перевіривши вказану апеляційну скаргу на відповідність вимогам ст. 396 КПК України, суддя-доповідач встановив, що апеляційна скарга подана без додержання вимог вказаного закону.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України в апеляційній скарзі, окрім іншого, мають бути зазначені вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 06 вересня 2024 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки, покладено на нього передбачені ст. 76 КК України обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги прокурора, останнім ставиться питання про скасування оскаржуваного вироку в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, та необхідністю ухвалення у зв`язку з цим нового вироку, яким прокурор просить призначити ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 186 КК України покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами визначеними ст. 73 КК України, зарахувати йому повністю відбуте покарання за вироком Печерського районного суду м. Києва від 07.10.2021 року.

Частиною 1 ст. 420 КПК України визначено вичерпний перелік підстав за яких суд апеляційної інстанції ухвалює новий вирок. Однак, прокурором у поданій апеляційній скарзі не наведено підстав, передбачених зазначеною вище нормою кримінального процесуального законодавства для ухвалення нового вироку. Посилання прокурора на м`якість призначеного обвинуваченому покарання суперечить матеріалам провадження, оскільки, як вбачається з оскаржуваного вироку, суд призначив ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 186 КК України покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Як вбачається зі змісту апеляційної скарги прокурора, прокурор ставить питання про призначення ОСОБА_3 аналогічного покарання за ч.2 ст. 186 КК України, а саме, у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Крім того, посилаючись в прохальній частині на необхідність призначення обвинуваченому ОСОБА_3 остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі положень ч. 4 ст. 70 КК України, прокурор не навів конкретних доводів на обґрунтування необхідності призначення обвинуваченому покарання на підставі вказаних положень закону та не вказав, який із принципів призначення покарання, передбачених ст. 70 КК України повинен бути застосований при призначенні обвинуваченому остаточного покарання.

Наведені обставини свідчать про суперечливість доводів апеляційної скарги прокурора, викладених в прохальній та мотивувальній її частині.

Таким чином, апеляційна скарга прокурора не відповідає вимогам п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, що позбавляє суд апеляційної інстанції можливості визначити межі перегляду рішення суду першої інстанції за апеляційною скаргою прокурора та є перешкодою для відкриття апеляційного провадження, а тому вважаю за необхідне апеляційну скаргу прокурора залишити без руху з наданням відповідного строку для усунення недоліків.

Згідно з ч. 1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, встановивши, що апеляційну скаргу на судове рішення суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху з наданням відповідного строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 396, 399 КПК України,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 06 вересня 2024 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України - залишити без руху.

Для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині цієї ухвали, встановити строк, тривалістю 5 днів з дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_2