В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/3477/24

Провадження № 1-кп/0285/610/24

20 листопада 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

у складі судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження (ЄРДР № 0000580) за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Городниця, Звягельського району, Житомирської області, громадянин України, освіта загальна середня, не працює, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , засуджений 05.08.2024 вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді громадських робіт строком на 80 годин,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , маючи на меті самоствердитися за рахунок своєї дружини ОСОБА_4 , шляхом приниження її честі та гідності, діючи з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, ігноруючи загальноприйняті сімейні цінності та норми моралі, умисно систематично вчиняв відносно ОСОБА_4 психологічне насильство шляхом висловлення на її адресу словесних образ, погроз, приниження та залякування, за наступних обставин.

30.06.2023 року в період часу з 00 год. 10 хв. до 03 год. 00 хв.; 18.01.2024 року приблизно о 16 год. 00 хв.; 05.04.2024 приблизно о 12 год. 00 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у будинку АДРЕСА_2 безпідставно створив конфлікти, які супроводжувались висловлюванням образ та погроз на адресу ОСОБА_4 .

Зазначеними діяннями ОСОБА_5 вчинив відносно потерпілої психологічне насильство. Внаслідок таких дій з боку ОСОБА_5 потерпіла ОСОБА_4 зазнала погіршення якості життя, а також психологічних страждань. Приниження та залякування викликало у неї побоювання за свою безпеку, емоційну невпевненість, відчуття нездатності захистити себе.

За вищевказаними фактами вчинення насильства в сім`ї відносно ОСОБА_5 працівниками поліції були складені протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених частинами 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, за результатами розгляду яких судом ОСОБА_5 14.07.2023, 29.01.2024, 01.05.2024 притягнуто до адміністративної відповідальності.

10.07.2023 року, 18.01.2024 року, 05.04.2024 року працівниками уповноваженого органу Національної поліції України в порядку ст. 25 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" виносились термінові заборонні приписи відносно ОСОБА_5 як кривдника, за результатами реагування на факти вчиненого ним домашнього насильства.

Незважаючи на неодноразове притягнення до адміністративної відповідальності, винесення заборонних приписів, ОСОБА_5 на шлях виправлення не став. Ігноруючи норми законів, якими врегульовані сімейні відносини, а також закріплено обов`язок не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, продовжив свою протиправну діяльність, що виразилося у вчиненні ним домашнього насильства за наступних обставин.

08.06.2024 року близько 23 год. ОСОБА_5 , маючи на меті самоствердитися за рахунок своєї колишньої дружини ОСОБА_4 , з якою перебував у близьких відносинах, шляхом приниження її честі та гідності, діючи умисно з мотивів явної неповаги до існуючих норм моралі, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , безпідставно створив конфлікт у присутності малолітньої дитини, який супроводжувався словесними образами, в ході якого забрав належний ОСОБА_4 мобільний телефон, чим вчинив психологічне та економічне насильство.

Крім того, в період часу з 22 год. 00 хв. 09.06.2024 року по 00 год. 30 хв. 10 червня 2024 року ОСОБА_5 , маючи на меті самоствердитися за рахунок ОСОБА_4 , з якою перебував у близьких відносинах, шляхом приниження її честі та гідності, діючи умисно з мотивів явної неповаги до існуючих норм моралі, перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , безпідставно створив конфлікт, який супроводжувався словесними образами.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав повністю. Суду пояснив, що він дійсно вчиняв насильство відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_4 за обставин, викладених в обвинувальному акті. Свої дії пояснив ревнощами. Висловив каяття.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що знайома з ОСОБА_5 14 років, з яких 8 років перебували у шлюбі. З 2020 року між ними часто виникали конфлікти, під час яких ОСОБА_5 висловлював образи та погрози. Вона вимушено змінила місце проживання.

Враховуючи повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розумів зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого.

За таких обставин, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого та потерпілої, а також дослідженням матеріалів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

На підставі показань обвинуваченого та потерпілої, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні правопорушення доведена повністю, та кваліфікує його дії за ст. 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчиненні психологічного насильства відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_4 , з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

При вирішенні питання щодо призначення ОСОБА_5 покарання суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого діяння, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 , суд визнає вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, особу ОСОБА_5 , а також думку потерпілої щодо призначення покарання, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарння у виді громадських робіт на максимальний строк в межах санкції ст. 126-1 КК України.

Застосування до ОСОБА_5 більш м`якого покарання суд визнає неможливим, оскільки неодноразове застосування судом адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП не досягло необхідного виховного впливу та не призвело до виправлення ОСОБА_5 , який продовжив вчиняти протиправні дії.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України суд враховує невідбуту ОСОБА_5 частину покарання у виді громадських робіт строком 80 годин, призначеного вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду від 05.08.2024 по справі № 285/4033/24.

Згідно повідомлення Філії ДУ "Центр пробації" у Житомирській області, станом на 18.11.2024 відбута частина покарання складає 51 годину громадських робіт.

Остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень суд призначає шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді громадських робіт строком на 240 годин.

До строку відбування покарання за даним вироком підлягає зарахуванню фактично відбутий строк покарання у виді громадських робіт за вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду від 05.08.2024 по справі № 285/4033/24.

Відповідно до ст. 91-1 КК України суд вважає необхідним застосувати до ОСОБА_5 обмежувальні заходи строком на три місяці, з покладанням обов`язків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України.

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374, 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, і призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 240 годин.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України суд враховує невідбуту ОСОБА_5 частину покарання у виді громадських робіт строком 80 годин, призначеного вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду від 05.08.2024 по справі № 285/4033/24.

Остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень суд призначає шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - у виді громадських робіт строком на 240 годин.

Зарахувати ОСОБА_5 до строку відбування покарання за даним вироком фактично відбутий строк покарання у виді громадських робіт за вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду від 05.08.2024 по справі № 285/4033/24.

Відповідно до ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_5 обмежувальні заходи строком на три місяці, з покладанням наступних обов`язків:

1) заборонити перебувати в місці проживання ОСОБА_4 ;

2) заборонити наближатися на відстань ближче 50 метрів до місця, де ОСОБА_4 може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

3) направити ОСОБА_5 для проходження програми для кривдників.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційна скарга не була подана. У випадку оскарження - вирок набирає законної сили за результатами апеляційного провадження.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя ОСОБА_1