26.11.2024
Справа № 642/353/24
Провадження № 1-кп/642/239/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2024 року колегія суддів Ленінського районного суду м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001257 від 08.08.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шипилівка, Попаснянського району Луганської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працює, без місця реєстрації, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий , а саме: 07.06.2002 Алчевським міським судом Луганської області за ч.1 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 1 року позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; ??11.02.2004 Ленінським районним судом м.Луганська за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186 КК України на підставі ст.ст.70,71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, звільненого на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; ??05.11.2004 Ленінським районним судом м.Луганська за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки 7 місяців, звільненого 16.01.2009 по відбуттю покарання з Божковської виправної колонії №16 Полтавської області; 28.09.2009 Ленінським районним судом м.Луганська за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки, звільненого 08.05.2013 по відбуттю покарання з Суходольської виправної колонії №36 Луганської області; 17.09.2014 Лисичанським міським судом Луганської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, звільнений 12.11.2014 по відбуттю покарання з Старобільського СІЗО Луганської області; 29.12.2023 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, за ч.2 ст.186 КК України визнано невинуватим та виправдано (вирок не набрав законної сили),-

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.4 ст.152, ч.6 ст.152, ч.2 ст.155, ч.1 ст.3011 , ч.3 ст.3011 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні колегії суддів Ленінського районного суду м. Харкова перебуває обвинувальний акт у кримінальному №0001257 від 08.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.4 ст.152, ч.6 ст.152, ч.2 ст.155, ч.1 ст.3011 , ч.3 ст.3011 КК України.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_7 заявив клопотання про відмову від захисника адвоката ОСОБА_6 у зв`язку з неузгодженістю позиції з захисником щодо здійснення його захисту та призначити іншого захисника.

Адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого, але зазначив, що це його право.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання, вважаючи його необґрунтованим та проявом зловживання процесуальними правами.

Колегія суддів, вислухавши учасників процесу, дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 54 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його.

Частина перша статті 49 КПК України вказує, що суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні.

Належна реалізація права на захист у кримінальному провадженні вимагає застосування практики ЄСПЛ, згідно з правовою позицією якого, відображеною, зокрема, у п. 262 рішення ЄСПЛ від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «право кожного обвинуваченого увчиненні злочину на ефективний захист, наданий захисником…, є однією зосновних ознак справедливого судового розгляду».Також у п. 89 рішення ЄСПЛ від 13 лютого 2001 року усправі «Кромбах проти Франції» вказано, що «хоча право кожної особи, обвинувачуваної увчиненні кримінального правопорушення, на ефективний захист адвокатом не є абсолютним, воно становить одну з головних підвалин справедливого судового розгляду».

В силу положень Конвенції, правозастосовної практики ЄСПЛ, суд повинен забезпечити реалізацію конституційного права засудженого на захист.

У п. 65 рішення ЄСПЛ від 15 листопада 2012 року у справі «Єрохіна проти України» викладена ще одна важлива правова позиція щодо відмови від захисника, зокрема, ЄСПЛ вказав: «перед тим, як вважати обвинуваченого таким, що відмовився від важливого права за ст. 6 Конвенції, з огляду на непрямі ознаки його поведінки слід переконатися, що він міг розумно передбачити наслідки своєї поведінки» (п. 59 рішення від27березня 2007 року у справі «ОСОБА_3 проти Туреччини»).

Розглядаючи заяви чи клопотання обвинувачених осіб щодо заміни захисників, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, повинно бути враховане наступне: безоплатна вторинна правова допомога - це вид державної гарантії, що полягає у створенні рівних можливостей для доступу осіб до правосуддя (ч.1 ст. 13 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу).

При реалізації цієї державної гарантії особа позбавлена можливості вільно обирати собі захисника, оскільки відповідно до ст.49 КПК України, захисник такій особі призначається за постановою слідчого/прокурора або ухвалою судді чи суду. Так само особа, що отримує безоплатну вторинну правничу допомогу, не може на власний розсуд вимагати від суду заміни захисника з особистих мотивів.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу», заміна призначеного адвоката проводиться Центром шляхом прийняття відповідного рішення (яке видається у формі наказу).

Виключні підстави та порядок заміни адвокатів, що надають безоплатну вторинну правничу допомогу, визначені ст. 24 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу».

Таким підставами є:

1) хвороби, повної або часткової втрати працездатності, смерті адвоката або працівника центру з надання безоплатної правничої допомоги;

2) неналежного виконання адвокатом своїх зобов`язань за умовами договору;

3) відмови адвоката або працівника центру з надання безоплатної правничої допомоги від виконання доручення/рішення центру з надання безоплатної правничої допомоги з підстав, передбачених законом;

4) зміни підсудності провадження або справи чи підслідності кримінального правопорушення;

5) припинення дії договору про надання безоплатної вторинної правничої допомоги;

6) неналежного надання безоплатної вторинної правничої допомоги працівником центру з надання безоплатної правничої допомоги;

7) припинення трудового договору з працівником центру з надання безоплатної правничої допомоги;

8) зупинення або припинення права на зайняття адвокатською діяльністю;

9) виключення адвоката з Реєстру адвокатів, які надають безоплатну вторинну правничу допомогу;

10) наявності інших підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст. 25 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», оцінка якості, повноти та своєчасності надання безоплатної вторинної правової допомоги здійснюється Комісіями з оцінювання якості, повноти та своєчасності надання безоплатної вторинної правової допомоги.

Порядок оцінки якості надання безоплатної вторинної правової допомоги відповідає змісту ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», якою визначені гарантії адвокатської діяльності. Ці гарантії розповсюджуються в повній мірі і на безоплатну вторинну правову допомогу.

Право особи на заміну захисника, передбачене ст. 54 КПК України, є похідним від права вільного вибору захисника своїх прав, яке особа реалізує самостійно, укладаючи договір з обраним нею захисником.

Це право не розповсюджується на зміст права на безоплатну вторинну правову допомогу, де особа не обирає собі захисника, а отримує захист, гарантований державою та за державні кошти. В цьому разі особа має право на отримання правової допомоги належної якості та відповідно до стандартів якості надання БВПД у кримінальному процесі, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 25.02.2014р. №386/5.

Крім того, ухвалою колегії судді від 19.02.2024 вже приймалася відмова обвинуваченого ОСОБА_7 від захисника, наданого центром безоплатної вторинної правової допомоги - адвоката ОСОБА_8 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001257 від 08.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.152, ч.4 ст.152, ч.6 ст.152, ч.2 ст.155, ч.1 ст.3011 , ч.3 ст.3011 КК України.

Таким чином, наразі підстав заміни захисника за призначенням, визначених ст. 24 Закону України «Про безоплатну правничу допомогу», по справі не вбачається.

Разом з цим, зі сторони обвинуваченого суд вбачає ознаки зловживанням правом, з метою затягування розгляду кримінального провадження.

Обвинуваченому ОСОБА_7 призначений захисник за рахунок держави, від якого він відмовляється, про що заявив відповідне клопотання. Належних обґрунтувань такої відмови обвинувачений суду не навів. Таким чином, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Разом з тим, враховуючи, що важливою складовою права на захист у кримінальному провадженні є також забезпечення ефективності захисту та створення умов для вільного вибору захисника, суд вважає за потрібне роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що він має право укласти договір з іншим захисником, а у випадку не укладення такого договору, розгляд справи буде продовжений цим складом суду.

На підставі викладеного, керуючись вимогами п. 7 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», ст.ст. 42, 46, 48, 49, 54, 369, 372, 376 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Не прийняти відмову обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від захисника - адвоката ОСОБА_6 ..

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Наталя ПЕТРОВА

Судді

ОСОБА_9