№ провадження 1-кп/646/455/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.09.2024 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001172 від 10.10.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 20.08.2023 №185, старшого лейтенанта ОСОБА_3 було зараховано та поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду командира взводу протитанкових ракетних комплексів 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

10 жовтня 2023 року, приблизно о 7 год. 30 хв. старший лейтенант ОСОБА_3 керував автомобілем VOLKSWAGENTRANSPORTERр.н. НОМЕР_2 та рухався по автодорозі «Чугуїв-Мілове» зі сторони м. Чугуєва в напрямку с.Мілове зі швидкістю близько 50 км/годину.

Під час руху по вищевказаній автодорозі, поблизу с. Петропавлівка, Куп`янського району, в порушення вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, згідно до якого:

- п.12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», діючи необережно, проявив неуважність та при виникненні перешкоди для руху у вигляді велосипедиста ОСОБА_6 , 1952 року народження, який рухався попереду нього по його смузі руху у попутному напрямку і якого він об`єктивно спроможній був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_6 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження:

голови - закрита черепно-мозкова травма у вигляді травматичного набряку м`яких тканин у лобно-тім`яно-потиличній області та ліворуч, з крововиливами в м`які тканини з боку їх внутрішньої поверхні в лобно-тім`яно-потиличній області праворуч та ліворуч, травматичних внутрішньочерепних крововиливів, набряку та набрякання головного мозку з дислокацією стволової частини;

тулуба - закрита травма грудної клітини у вигляді закритих косо-поперечних переломів з 2 по 8 ребро лівої половини грудної клітки та з 2 по 6 ребро правої половини грудної клітини по середньо-ключичній лінії, з крововиливами в м`які тканини зони вищевказаних переломів, з ушкодженням парієнтальної та вісцелярної плеври, масивних крововиливів в прикореневих областях правої та лівої легені по передній і по задній поверхні, наявності ран легеневої тканини лівої та правої легені по передній поверхні, наявності в плевральних порожнинах рідкої червоно-коричневої крові, від яких помер на місці пригоди.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_6 №12-17/456-3м/23 від 13.11.2023 причиною смерті ОСОБА_6 стала сукупна тупа травма тіла, яка по ступеню тяжкості відноситься до ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, за ознакою небезпечності для життя.

Згідно з висновком судової автотехнічної експертизи №СЕ-19/121-21/28292- ІТ від 11.12.2023 у даній дорожній обстановці водій автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER р.н. НОМЕР_2 ОСОБА_3 повинен був діяти згідно з п.12.3 Правил дорожнього руху України. У даній дорожній обстановці водій старший лейтенант ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти ДТП шляхом виконання вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху України, тобто при виникненні перешкоди для руху у вигляді велосипедиста ОСОБА_6 , який рухався попереду нього по його смузі руху у попутному напрямку і якого він об`єктивно спроможній був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, скоїв наїзд на велосипедиста ОСОБА_6 .

У даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER р.н. НОМЕР_2 старшого лейтенанта ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв`язку з даною ДТП.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначав про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, зібраними матеріалами справи та необхідність призначення останньому покарання в межах санкції відповідної частини статті КК України, а саме у виді позбавлення волі на строк 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки, а також про можливість звільнення ОСОБА_3 від основногопокарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком 2 роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав у повному обсязі, повністю підтверджує фактичні обставини вчиненого злочину, надав пояснення щодо місця, часу, способу вчинення злочину так, як вони встановлені судом. Вказав, що вибачився перед потерпілим, а також відшкодував завдану шкоду. Також за узгодженням з потерпілим, зобов`язався на річницю встановити пам`ятник померлому ОСОБА_6 .У вчиненому щиро розкаявся. Просив суворо не карати.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні звертав увагу на пом`якшуючі обставини, а саме: щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку. У зв`язку з викладеним, просив на підставі ст. 75 КК України призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

В матеріалах справи містяться заяви потерпілого ОСОБА_7 , в яких він просив справу розглядати за його відсутності, по міри покарання стосовно обвинуваченого, покладався на розсуд суд. Неявка до судового засідання потерпілого, відповідно до вимог ст.325 КПК України не є перешкодою для проведення судового розгляду.

Беручи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини, а також те, що він не піддає сумніву фактичні обставини справи, відсутність у суду сумніву в правильності розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, добровільності та істинності його позиції, суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ними не оспорюються, розглянув дане кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, попередньо роз`яснивши наслідки такого порядку дослідження доказів, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів досудового розслідування, а саме даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи обставини, що визнаються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в обсязі пред`явленого обвинувачення, є доведеною.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, якпорушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проходженнявійськової служби характеризується посередньо, раніше не судимий.

Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає щире каяття та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК Україниобтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить з положень ст.ст. 50, 65 КК України, а саме: принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого.

Якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням (ч. 1 ст. 75 КК України).

Враховуючи конкретні обставини справи, а також те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, особу винного, який раніше не судимий, на обліку у лікарівнарколога та психіатра не перебуває, одружений, обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку, відсутність обставин, які обтяжують покарання, думку прокурора, який вважав за можливе виправлення ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства та зазначав про необхідність застосування положень ст. 75 КК України, позицію потерпілого, який щодо призначення покарання обвинуваченому покладався на розсуд суду, суд приходить до переконання щодо необхідності призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами , в межах санкції ч. 2 ст. 286КК України та можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання, у зв`язку із чим він може бути звільнений відвідбування основногопокарання з випробуванням на підставі ч. 1 ст. 75 КК України.

Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 69-1КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, є необхідним та достатнім для подальшого виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Із досліджених судом матеріалів вбачається що ОСОБА_3 , ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12.10.2023у справі №953/9890/23 (провадження №1-кс/953/7957/23) було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 08.12.2023 включно, із визначенням застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53 680,00 грн. Також ухвалою слідчого судді визначено, що у разі внесення визначеної застави ОСОБА_3 з-під варти звільнити та покласти на нього такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; не відлучатися із м. Харкова та Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 05.12.2023у справі №953/9890/23 (провадження №1-кс/953/9401/23) продовжено строк запобіжного заходу стосовно ОСОБА_3 , у виді тримання під вартою до 10.01.2023 включно.

Згідно матеріалів клопотання, 21.12.2023 обвинуваченим ОСОБА_3 внесено заставу.

Під час судового розгляду сторона обвинувачення не зверталася з клопотанням про продовження обов`язків, що покладені на ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 05.12.2023, в порядку ч. 6 ст. 194 КПК України.

Таким чином, на час розгляду справи по суті, строк дії обов`язків, визначений ухвалою від 12.10.2023 та продовжений ухвалою від 05.12.2023, вважається припиненим.

Відповідно до ч. 11ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2012 р. № 15(далі-Порядок) встановлений порядок повернення застави, зокрема: кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до п.8 Порядку застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку. Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до територіального управління ДСА або апеляційного суду, якому відкрито депозитний рахунок, на який було внесено заставу, такі документи: заяву особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку; засвідчену судом копію ухвали слідчого судді, суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави; копію платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави.

На підстав викладеного, а також враховуючи те, що підстав для звернення застави в дохід держави, внесеної за обвинуваченого ОСОБА_3 судом не встановлено, запобіжний захід у вигляді застави останнім не був порушений, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді застави підлягає продовженню до набрання вироком законної сили, а внесений розмір застави підлягає поверненню заставодавцю, після набрання вироком законної сили.

Цивільний позов не заявлено.

Питання, щодо майна, на яке накладено арешт, слід вирішити у відповідності до ст. 174 КПК України.

Так під час, досудового розслідування ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 16.10.2023 накладено арешт на автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, р.н. НОМЕР_2 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , належить Благодійному фонду «ЛАТУА», адреса: АДРЕСА_3 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 22.02.2024арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 16.10.2023 у кримінальному провадженні №0001172 від 10.10.2023 на майно, а саме: VOLKSWAGEN TRANSPORTER, р.н. НОМЕР_2 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , належить Благодійному фонду «ЛАТУА», скасовано в частині заборони користуватись та розпоряджатись вказаним транспортним засобом.

Залишено чинним арешт в частині заборони відчужувати транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER, р.н. НОМЕР_2 .

Таким чином, арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 16.10.2023 підлягає скасуванню в частині заборони відчуження транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER, р.н. НОМЕР_2 .

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 згідно ст. 124 КПК України.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) рокиз позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

Згідно ст.75 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відбування призначеного основного покаранняз випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК Українипокласти на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 5ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, за період з 10.10.2023 по 21.12.2023, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з дати набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді застави до набрання вироком законної сили залишити без змін, після набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді застави скасувати.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.10.2023, у справі №953/9890/23 (провадження №1-кс/953/7998/23) на майно, а саме:на автомобіль VOLKSWAGEN TRANSPORTER, р.н. НОМЕР_2 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 , належить Благодійному фонду «ЛАТУА», адреса: АДРЕСА_3 , скасувати,в частині заборони відчуження транспортного засобу,після набрання цим вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати за проведення:

судової експертизи № СЕ-19/121-23/28292-ІТ від 11.12.2023 у розмірі 4 543, 68 грн.;

судової експертизи № СЕ-19/121-23/23632-ІТ від 08.11.2023 у розмірі 2 868, 00 грн.

Речові докази по кримінальному провадженню, після набрання цим вироком законної сили:

- змиви з керма автомобіля VOLKSWAGEN TRANSPORTER, р.н. НОМЕР_2 та з ручки перемикання передач, - знищити;

- велосипед марки «WINNER» - вважати повернутим власнику;

- автомобіль марки VOLKSWAGEN TRANSPORTER, р.н. НОМЕР_2 , - вважати повернутим власнику.

Заставу, визначену ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 12.10.2023 у справі №953/9890/23 (провадження №1-кс/953/7957/23) та ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 05.12.2023 у справі №953/9890/23 (провадження №1-кс/953/9401/23) у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень 00 копійокза обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0001172 від 10.10.2023повернути заставодавцю, відповідно до ст. 182 КПК України, після набрання вироком суду законної сили.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1