Справа № 164/790/24
п/с 1-кп/164/136/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 грудня 2024 року. Селище Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за №0000107 від 26 березня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Семки Маневицького району Волинської області, зареєстрованого та мешканця в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_4 близько 16 години 00 хвилин 24 березня 2024 року, діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року, який згідно з Указом Президента України №734/2023 від 6 листопада 2023 року, затвердженим Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №3429-ІХ від 8 листопада 2023 року, продовжено на території України з 14 лютого 2024 року строком на 90 діб, керуючись корисливим мотивом, із метою таємного викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, перебуваючи в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , переконавшись, що його дії є непомітними для інших осіб, таємно викрав грошові кошти в сумі 15 000 гривень, які знаходились під матрацом ліжка ОСОБА_7 , чим спричинив останньому майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином ОСОБА_4 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), в умовах воєнного стану, тобто злочин, передбачений ч.4 ст. 185 КК України.

Позиція обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав за обставин, зазначених у обвинувальному акті, суду дав показання про те, що приблизно о 16 годині 24 березня 2024 року перебував у будинку свого дядька - потерпілого ОСОБА_4 , який, будучи у нетверезому стані, заснув і обвинувачений, вирішивши скористатися нагодою, викрав у нього грошові кошти в сумі 15 000 гривень. На даний час більшість коштів повернув потерпілому та попросив у нього вибачення. Щиро розкаявся у вчиненому та просив суд суворо не карати.

Позиція потерпілої сторони.

Потерпілий ОСОБА_7 подав суду заяву, в якій просив розгляд провадження проводити за його відсутності та зазначив, що претензій до обвинуваченого не має, щодо покарання покладається на розсуд суду.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини, його винуватість у вчиненні встановленого кримінального правопорушення повністю доведена доказами, що містяться в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження, дослідженими в судовому засіданні, які ніким з учасників процесу не оспорюються, є належними і допустимими.

Так, відповідно до висновку експерта № СЕ-19/103-24/4152-Д від 28 березня 2024 року слід пальця руки розміром 13х16 мм, виявлений та відкопійований на відрізок липкої стрічки, вилучений 25 березня 2024 року під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , залишений мізинцем лівої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.п. 61 71).

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

Мотиви призначення покарання та ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку і положення закону, якими керувався суд.

При призначенні покарання суд керується положеннями ст.50, ст.65 КК України в силу яких суд зобов`язаний призначаючи покарання врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання з тим, щоб особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, було призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, як цією особою, так і суспільними спостерігачами, які оцінюють співмірність вчиненого діяння та покарання.

При цьому покарання має на меті не тільки кару, але й має реалізувати принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

За змістом ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з засад співмірності, призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Ураховуючи в сукупності всі обставини кримінального провадження, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання характеризується посередньо, потерпілий претензій до нього не має, суд приходить висновку про можливість призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді мінімального строку позбавлення волі, передбаченого санкцією ч.4 ст. 185 КК України, зі встановленням іспитового строку.

На думку суду, саме такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами нових кримінальних правопорушень.

Строк дії запобіжного заходу у вигляду домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , згідно з ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 23 травня 2024 року закінчився і продовжений не був.

Витрати на залучення експертів на суму 3 029, 12 гривень слід стягнути з обвинуваченого в дохід держави.

Речові докази відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Витрати на залучення експертів на суму 3 029, 12 гривень стягнути з ОСОБА_4 у дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя

Маневицького районного суду ОСОБА_1