УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2024 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 , за участю прокурора - ОСОБА_3 , підозрюваного - ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , законного представника - ОСОБА_6 , , психолога - ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання т.в.о. старшого слідчого в ОВС - криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_8 , яке погоджено з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000135 від 06.04.2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ананьїв Одеської області, українця, громадянина України, учня ДЗН «Ананьївський ПАЛ», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.1, п. 2, ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 297 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

І.Суть клопотання.

26.07.2024 року суду надійшло клопотання т.в.о. старшого слідчого в ОВС - криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_8 , яке погоджено з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000135 від 06.04.2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п.1, п. 2, ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 297 КК України.

У клопотанні сторона обвинувачення вказує, що в межах кримінального провадження ЄРДР за №0000135 від 06.04.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.1, п. 2, ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 297 КК України.

Слідчий та прокурор зазначають, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, з метою уникнення від кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування та перешкоджатиме кримінальному провадженню, під час досудового розслідування встановлена наявність ризиків передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК.

Стверджують, що сотирьох-місячний строк слідства закінчується 07.08.2024, однак, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки необхідно провести ряд слідчих дій, а саме: провести відповідні порівняльні молекулярно-генетичні експертизи для підтвердження причетності ОСОБА_4 до вчинення вказаного злочину; провести аналіз інформації, отриманої у операторів телекомунікацій, щодо абонентських з`єднань номерів, що використовував ОСОБА_4 та інші особи, що мають відношення до вказаного провадження; провести інші слідчі (процесуальні) дій, спрямовані на встановлення усіх обставин скоєних злочинів.

Обставинами, що перешкоджали здійснити вищевказані процесуальні дії раніше є особлива складність кримінального провадження, яка виявляється у великій кількості проведених слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а також у зв`язку із складністю експертних досліджень, які проводяться, із великою завантаженістю експертних установ, що в свою чергу перешкоджає вчасному отриманню відповідних висновків експертів.

Результати вказаних процесуальних дій та рішень, проведення яких потребує проміжок часу строком не менше шести місяців, мають вирішальне значення для судового розгляду у зв`язку з всебічним, повним і неупередженим дослідженням обставин вчинення кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, просять продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 днів.

ІІ. Позиція учасників судового засідання.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні щодо продовження строку тримання під вартою не заперечували.

Законний представник - ОСОБА_6 , не заперечував щодо продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Старший психолог з ОД ГУНП в Одеський області - ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази, якими обґрунтовуються доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

ІІІ. Встановлені обставини, мотиви і оцінка слідчого судді.

Вирішуючи питання доцільності тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, слідчий суддя виходить з такого.

Відповідно до чч.1 та 2 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Зі змісту ст.199 КПК України вбачається, що підставами продовження строку тримання під вартою є наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Частиною 4 ст.199 КПК України визначено, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У ході розгляду клопотання встановлено, що слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській областіздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000135 від 06.04.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 297 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.04.2024 приблизно о 16 годині 00 хвилин, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані змішаного алкогольно-наркотичного сп`яніння, яке в свою чергу виключає можливість виникнення будь-якого емоційного стану, яке могло б суттєво вплинути на його свідомість і поведінку, знаходився за місцем свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 .

В подальшому, перебуваючи на території вказаного домоволодіння між ОСОБА_4 та його матір`ю ОСОБА_9 , яка також перебувала на території вказаного домоволодіння, виникла сварка на грунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході якої у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті своїй матері ОСОБА_9 .

Після чого відразу, ОСОБА_4 направився до приміщення будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де зайшовши до приміщення кухні, деякий час перебував там. В подальшому, знаходячись в приміщенні кухні, ОСОБА_4 почув, як до будинку почала заходити його матір ОСОБА_9 . В цей час ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті своєї матері ОСОБА_9 та бажаючи їх настання, діючи з мотивів особистої неприязні до останньої, взяв до рук кухонний ніж, який знаходився на столі, підійшов до ОСОБА_9 , яка в цей час зайшла до приміщення будинку, та тримаючи вказаний ніж у правій руці, наніс останній не менше шести ударів в область шиї та область голови, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран шиї з ушкодженням верхньої щитовидної артерії та вени, дрібних гілок артерій та вен шиї, що ускладнилося розвитком гострої крововтрати, які були небезпечними для життя і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_9 ; тілесні ушкодження у вигляді різаної та колото-різаної рани голови, колото-різаної рани обличчя, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я та в прямому причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Крім того, перебуваючи біля потерпілої, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого раптово виниклого злочинного умислу спрямованого на умисне протиправне заподіяння смерті своїй матері ОСОБА_9 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, взяв своїми руками ОСОБА_9 за волосся, та не менше двох разів вдарив її головою об холодильник, що знаходився біля входу до приміщення вказаного будинку, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді забійної рани обличчя, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я та в прямому причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають; тілесні ушкодження у вигляді синців та саден обличчя, садно шиї, синця лівої вушної раковини, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень та в прямому причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_9 померла на місці події.

В подальшому, в той же день та час, перебуваючи в приміщенні вказаного будинку, ОСОБА_4 почув, що в іншій кімнаті будинку знаходилася його малолітня сестра ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка звала свою матір. В цей час у ОСОБА_4 раптово виник злочинний умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті своїй сестрі ОСОБА_10 .

Далі, ОСОБА_4 , реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті своєї малолітньої сестри ОСОБА_10 та бажаючи їх настання, діючи з мотивів особистої неприязні до останньої, повернувся до приміщення кухні вказаного будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де з підвіконня взяв інший кухонний ніж та разом з ним направився до кімнати, в якій знаходилася малолітня ОСОБА_10 .

Надалі, перебуваючи в приміщенні вказаної кімнати, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію раптово виниклого злочинного умислу спрямованого на умисне протиправне заподіяння смерті своїй сестрі ОСОБА_10 , підійшов до останньої, яка в цей час сиділа на ліжку, та тримаючи вказаний ніж в правій руці завдав їй не менше семи ударів в область шиї спричинивши тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних ран бокової поверхні шиї справа та зліва з ушкодженням м`язів шиї, крупних судин та дрібних гілок вен та артерій шиї, що ускладнилось розвитком гострої крововтрати та які були небезпечні для життя і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_10 ; тілесні ушкодження у вигляді різаних поверхневих ран передньої поверхні шиї та колото-різаної поверхневої рани області лівої ключиці, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричиняють короткочасний розлад здоров`я та в причинному зв`язку з настанням смерті не перебувають.

Після нанесення вказаних тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію раптово виниклого злочинного умислу спрямованого на умисне протиправне заподіяння смерті своїй сестрі ОСОБА_10 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з мотивів особистої неприязні до останньої, наніс ОСОБА_10 один удар кулаком своєї руки в область обличчя, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді синця лівого ока, яке відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень та в причинному зв`язку з настанням смерті не перебуває.

Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_10 померла на місці події.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що 06.04.2024 приблизно о 01 годині 00 хвилин, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де в останнього раптово виник злочинний умисел спрямований на вчинення наруги над тілом його померлої матері ОСОБА_9 , а саме: на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло трупа з використанням своїх геніталій, тобто здійснення акту некрофілії.

В подальшому, продовжуючи реалізацію раптово виниклого злочинного умислу спрямованого на наругу над тілом померлої матері, ОСОБА_4 , в той же день та час, підійшов до тіла матері, яке знаходилося на підлозі в одній з кімнат будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , зняв з тіла матері одяг та перетягнув її до ванної кімнати, з метою обмити за допомогою води тіло матері від слідів крові, що були на ній.

Після чого ОСОБА_4 перетягнув тіло своєї померлої матері ОСОБА_9 на диван, що знаходився в іншій кімнаті вказаного будинку, де діючи умисно, маючи намір задовольнити свою статеву пристрасть, зневажаючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих, нехтуючи існуючими в суспільстві загальноприйнятими моральними принципами, традиціями та релігійними положеннями щодо поховання померлих, в порушення вимог ст.ст.6, 26 Закону України «Про поховання та похоронну справу», порушуючи право на належне ставлення до тіла після смерті, зневажаючи тим самим пам`ять про померлу людину, і в подальшому, демонструючи свою байдужість, здійснив вагінальний статевий акт із використанням своїх геніталій, який завершився сім`явиверженням на зовні, тобто на живіт трупа ОСОБА_9 .

06.04.2024 року ОСОБА_4 в порядку ст.208 КПК України було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого п.1, п. 2 ч. 2 ст.115 КК України.

07.04.2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в присутності: захисника - ОСОБА_5 , законного представника - ОСОБА_6 , психолога ОСОБА_11 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.1, п. 2 ч. 2 ст.115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Любашівського районного суду Одеської області від 08.04.2024 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів. Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання - з 13 год. 27 хв. 06 квітня 2024 року. Строк дії ухвали - до 13 год. 27 хв. 07 червня 2024 року.

05.06.2024 слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 винесено ухвалу про продовження строку досудового розслідування вказаного провадження до 4-х місяців, тобто до 07.08.2024.

05.06.2024 слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 винесено ухвалу про продовження відносно ОСОБА_12 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 03.08.2024.

26 липня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про нову та зміну раніше повідомленої підозри.

За викладених обставин, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів:

- передбаченого п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України, за кваліфікуючими ознаками: вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті двом особам, в тому числі малолітньої дитини.

- передбаченого ч. 1 ст. 297 Кримінального кодексу України, за кваліфікуючими ознаками: наруга над тілом померлого.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 02.08.2024 року продовжено строк досудового розслідування кримінального провадження № 0000135 від 06.04.2024, за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 1, п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, до 6 (шести) місяців, тобто до 07.10.2024 року, включно.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подано слідчим з дотриманням строків, встановлених ч.1 ст.199 КПК України.

Копію клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 отримали 31.05.2024 року.

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя враховує:

По-перше: ймовірність та обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.1, п. 2 ч. 2 ст.115, ч. 1 ст. 297 КК України, підтверджується наданими прокурором письмовими доказами, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 06.04.2024, а саме території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено: кухонний ніж з рукояткою коричневого кольору із погнутим лезом, на якому виявлено сліди бурого кольору, схожі на кров; обгорілий металевий кухонний ніж із пластиковою рукояткою сірого кольору; чоловічу куртку чорного кольору, чоловічі шорти чорного кольору, чоловічі штани чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору; рушник із слідами речовини бурого кольору, схожими на кров; змиви слідів бурого кольору в будинку, схожими на кров; змиви біологічних зразків з трупа ОСОБА_9 ; змиви з вхідних дверей будинку, сліди пальців рук з пошкоджених вікон, 4 мобільних телефони.

- протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України від 06.04.2024 під час якого проведено обшук ОСОБА_4 та вилучено: мобільний телефон з номером НОМЕР_1 , труси зі слідами речовини бурого кольору схожі на кров, грошові кошти, банківська картка.

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 07.04.2024, в ході якого останній повідомив про обставини вбивства своєї матері та сестри. Так ОСОБА_4 повідомив, що 05.04.2024 він після того, як прийшов з вулиці, де незнайомі йому хлопці запропонували йому вжити наркотичний засіб, а саме «Солі», зайшов до двору свого будинку, де в туалеті знаходилася мати, яка образила його лайкою. Після цього він зайшов до будинку, випив води та після того, як мати почала заходити до будинку, взяв кухонний ніж зі столу, підійшов до матері та завдав їй один удар ножем в шию, від чого мати впала. Далі, коли мати лежала на підлозі він завдав ще один удар ножем в шию. Після цього він викинув ніж. Далі він почув як із сусідньої кімнати кричить сестра «мама-мама». Після цього він пішов до кухні знову, взяв інший ніж та зайшов до кімнати де була сестра. Після цього він підійшов до сестри та два рази вдарив її ножем в шию. Після цього він пішов до ванної кімнати, роздягнувся та поклав речі до пральної машини та прийняв душ. Після цього ОСОБА_4 , повідомив, що він направився до міста, де з банківської картки матері зняв грошові кошти та придав автомобіль марки ВАЗ 2102 білого кольору. Після цього він зустрівся зі своїми знайомими, де вони всі разом відпочивали в барі «Луч», де вживали спирті напої. В подальшому близько опівночі він прийшов додому, де вступив в статевий акт з тілом матері. Після цього він ліг спати, та через деякий час знову пішов до міста, де його вже знайшли працівники поліції.

- протоколом проведення слідчого експерименту від 07.04.2024 за участі підозрюваного ОСОБА_4 , під час якого останній повідомив про обставини умисного вбивства матері та сестри.

- протоколом огляду місця події від 06.04.2024, а саме а саме: ділянки дороги, що розташована біля будинку АДРЕСА_3 під час якого було виявлено та вилучено автомобіль марки ВАЗ 2102 білого кольору, державний номерний знак « НОМЕР_2 », який ОСОБА_4 придбав після вчинення злочину за грошові кошти, які знаходилися на банківській картці матері ОСОБА_9

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 07.04.2024, яка повідомила, що сім`ю ОСОБА_14 вона може охарактеризувати позитивно, а старший син ОСОБА_15 неодноразово вчиняв сварки с матір`ю. Крім того, остання повідомила, що минулого року ОСОБА_9 зверталася до неї та попрохала залишити ОСОБА_16 та ОСОБА_17 так як її побив старший син ОСОБА_15 , та вони бояться бути вдома. В той час ОСОБА_18 розповідала, що коли її чоловіка ОСОБА_19 немає вдома, то ОСОБА_15 не керований та вчиняє з нею сварки.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_20 від 07.04.2024, яка повідомила, що проживає неподалік будинку Драчуків, якх характеризує позитивно. Повідомила, що в сім`ї є син ОСОБА_15 , який під час вживання алкогольних напоїв ображав свою матір.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 11.04.2024, який повідомив, що мав у власності автомобіль марки ВАЗ 2102 білого кольору, д/н НОМЕР_2 . 06.04.2024 йому зателефонувала з номеру НОМЕР_1 невідома особа за захотіла придбати в нього дане авто, яке було виставлено на продаж. В подальшому, того ж дня біля магазину «Тилигул» він зустрівся з покупцем, яким виявився чоловік одягнений в світлу футболку, жилетку темного кольору. В подальшому, після огляду авто вказана особа погодилася придбати його за 21 000 грн.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_22 від 11.04.2024, яка є фізичною особою підприємцем, та яка повідомила, що 05.04.2024 до її кафе «Луч» близько 21:50 приходив підозрюваний ОСОБА_4 , разом з іншими особами, які заказали їжу на вживали спирті напої.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_23 від 11.04.2024, яка є заступником директора з господарчої роботи КУ «Ананьївський професійний ліцей №1», та яка повідомила, що ОСОБА_9 працює в них на посаді прибиральниці службових приміщень. При бесіді ОСОБА_9 скаржилася на свого сина ОСОБА_15 , що він її не слухається, та вона боїться щоб він нікуди не вліз в погану компанію. Крім того, ОСОБА_9 повідомляла їй, що ОСОБА_15 пізно повертається додому напідпитку. Крім того, 05.04.2024 приблизно о 17:00 вона побачила, як до відділення Ощадбанку прийшов ОСОБА_15 , син ОСОБА_9 , який в руці тримав банку з напоєм, яким саме не звернула уваги. ОСОБА_15 направився до терміналу при вході до банку та постійно озирався. З ним вона не говорила. Після того, як вона викинула сміття, ОСОБА_15 вже там не було.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_25 від 13.04.2024, який повідомив, що 05.04.2024 приблизно о 18:00 ОСОБА_4 зателефонував йому та запитав, чи може він прийти до нього. Після того як він прийшов до нього додому, то він був трішки випивший. В подальшому, ОСОБА_4 перебував у дворі ОСОБА_25 , поки той господарював. Після цього, вони направилися до міста в кафе яке називається « Шайба », де вживали спирті напої. ОСОБА_4 розповідав йому, що придбав авто марки ВАЗ 2102. Після цього вони пішли до кафе «Кацап» по вул. Незалежності приблизно о 21:00 та сіли за столик. ОСОБА_15 повідомив, що він пригощає. Після цього ОСОБА_15 замовив пляшку коньяку та піццу, горілку та вони сиділи та виживали вказані напої. Далі близько 23:00 заклад зачинився та він пішов додому. Крім того, свідок повідомив, що ОСОБА_4 зловживав алкоголем.

- висновком судово-медичної імунологічної експертизи №811 від 03.05.2024 згідно якого на змиві з живота померлої ОСОБА_9 , що зроблений під час огляду місця події від 06.04.2024 виявлена кров з домішкою одиничних сперматозоїдів з білком людини.

- висновками судово-медичних криміналістичних експертиз №№175, 176 від 24.04.2024 згідно яких не виключається заподіяння колото-різаних та різаного пошкодження клинками обох ножів, що вилучені під час проведення огляду місця події.

- висновком судово-медичної імунологічної експертизи №857 від 09.05.2024 згідно якого на трусах, що вилучені під час затримання ОСОБА_4 виявлено мікросліди крові.

- висновком судово-медичної цитологічної експертизи №226 від 11.04.2024, згідно якого на мазках з головки статевого члену ОСОБА_4 виявлено кров та епітеліальні клітини подібні клітинам букального епітелію, які властиві слизовій оболонці ротової порожнини (клітин піхвового епітелію не знайдено).

- висновком судово-медичної імунологічної експертизи №812 від 24.04.2024 згідно якого у вмісті тампону з піхви та анального отвору трупа ОСОБА_9 , зробленого під час огляду трупа, виявлена кров та одиничні сперматозоїди.

- висновком судово-медичної цитологічної експертизи №249 від 22.04.2024 згідно якого на клинку та рукоятці ножа вилученого під час огляду місця події виявлена кров.

- висновком судово-медичної імунологічної експертизи №1205 від 04.06.2024 відповідно до якого на кросівках жовтого кольору вилучених під час огляду місця події виявлено потові виділення, походження яких не виключається від ОСОБА_4

- висновком судово-медичної імунологічної експертизи №891 від 01.05.2024 згідно якого, на кросівках жовтого кольору вилучених під час огляду місця події виявлено кров людини, походження якої не виключається від ОСОБА_9 та ОСОБА_10

- висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 №53 від 08.04.2024 згідно якого смерть останньої перебуває у прямому причинному зв`язку з наявними вищевказаними пошкодженнями бокової поверхні шиї справа і зліва, в виді пошкодження крупних судин шиї та дрібних кровеносних гілок справа і зліва з послідовною кровотечею. Безпосередньою причиною смерті став геморагічний шок.

- висновком судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 №52/52 від 08.04.2024 згідно якого смерть останньої перебуває у прямому причинному зв`язку з наявними колото-різаним пораненням шиї з ушкодженням м`язів шиї, верхньої щитової артерії та вени, дрібних гілок артерій та вен шиї. Безпосередньої причиною смерті стала гостра крововтрата.

- та іншими доказами в їх сукупності.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Аналогічна правова позиція ЄСПЛ відображена у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, в якому також зазначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 року ЄСПЛ зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Тобто, стандарт «обґрунтована підозра», який використовується на стадії вирішення питання про застосування запобіжного заходу, є значно нижчим, аніж на стадії вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення після отримання обвинувального акта. Адже обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри, не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (рішення ЄСПЛ у справі «Мерабішвілі проти Грузії» (Merabishvili v. Georgia) від 28.11.2017, заява №72508/13, п. 184).

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Таким чином, відповідно до практики ЄСПЛ, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до положень ч. 2 ст. 94 КПК, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі докази в даному кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до положень ч. 1 ст. 94 КПК України.

Відповідно до ст. ст. 89, 94 КПК, оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті у випадку направлення обвинувального акту до суду.

Дані, що містяться у наданих слідчому судді копіях матеріалів кримінального провадження № 0000135 можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальні правопорушення, передбачені п.1, п2 ч. 2 ст. 115 , ч. 1 ст. 297 КК України, та виправдовують подальше розслідування.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

По-друге: ступінь ризиків, які стали підставою для обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися та продовжують існувати ризики, передбачені ст.177 КПК України зокрема, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі буде мати можливість:

- переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, оскільки підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років.

Наявність даного ризику у відповідності до КПК України не означає, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме переховування, однак достатньо встановити, що він має реальну можливість здійснити такі дії у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

На думку слідчого судді, тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та суворість покарання за його вчинення може свідчити про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування чи суду.

Це твердження узгоджується із позицією ЄСПЛ, викладеною у рішенні по справі «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений, та у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000, § 76, відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Варто також зазначити, що у рішенні ЄСПЛ по справі «Бессієв проти Молдови» суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність же покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

-незаконно впливати на свідків, які є місцевими жителями;

Перевіряючи наявність зазначеного ризику, слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного ст. 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

Отже, на переконання слідчого судді, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України. За таких обставин, заборона спілкуватися з певними визначеними особами, як наслідок встановлення ймовірного впливу на них, є об`єктивною необхідністю забезпечення «недоторканості» показань інших учасників кримінального провадження, які мають доказову цінність.

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, зважаючи на його схильність до вживання алкогольних напоїв та наркотичних засобів та потрапляння в поле зору правоохоронних органів, зокрема підрозділів ювенальної превенції за фактами перебування в стані алкогольного сп`яніння. Також ОСОБА_4 не пов`язаний міцними соціальними зв`язками та перебуваючи на свободі, відчуваючи свою некараність може вчинити інший злочин.

Також прокурором доведено наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, а саме органу досудового розслідування необхідно:

- провести відповідні порівняльні молекулярно-генетичні експертизи для підтвердження причетності ОСОБА_4 до вчинення вказаного злочину;

- провести аналіз інформації, отриманої у операторів телекомунікацій, щодо абонентських з`єднань номерів, що використовував ОСОБА_4 та інші особи, що мають відношення до вказаного провадження;

- провести інші слідчі (процесуальні) дій, спрямовані на встановлення усіх обставин скоєних злочинів.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України, тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 в судовому засіданні встановлено не було з огляду на їх м`якість, а також встановлення в судовому засіданні продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що не забезпечить належне виконання підозрюваним обов`язків, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні; вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним особливо тяжкого умисного злочину проти життя двох осіб, зокрема і малолітньої дитини, які були членами його сім`ї; особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я.

Тобто слідчим суддею встановлено, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на даний час існує, а також наявні обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 05.06.2024 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання підозрюваного під вартою.

Доказів того, що на даний час перестали існувати ризики, які стали підставою для обрання та продовження відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ним та його захисником не надано.

Таким чином, з урахуванням цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність продовження підозрюваному ОСОБА_4 строку тримання під вартою на 60 днів в межах строку, визначеного законом та в межах строку досудового розслідування.

Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

А відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Оскільки злочин, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 спричинив загибель двох людей, в тому числі малолітньої особи, то у даному кримінальному провадженні визначати розмір застави є недоцільним.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196-197, 199, 201, 202, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання т.в.о. старшого слідчого в ОВС - криміналіста відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_8 , яке погоджено з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.1, п.2 ч. 2 ст.115, ч. 1 ст. 297 КК України - задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до -30.09.2024 року, включно, з утриманням в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор".

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1