Дата документу 09.10.2024 Справа № 333/7134/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/7134/24 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/614/24 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 09 жовтня 2024 року в м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 16 серпня 2024 року, якою повернуто скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

ОСОБА_6 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 16 серпня 2024 року, якою повернуто скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_6 не долучено до скарги жодного доказу на підтвердження його звернення з відповідною заявою (повідомленням) про вчинення кримінального правопорушення до Генеральної прокуратури України або ТУ ДБР у м.Мелітополі, або відповідь від ТУ ДБР, у м.Мелітополі від 29 липня 2024 року. Також, не зазначена суть скарги, про вчинення яких саме кримінальних правопорушень було повідомлено скаржником, тобто не надано жодних доказів, що ОСОБА_6 є заявником чи потерпілим і має право подавати скаргу, крім того, слідчий суддя не може перевірити дотримання строків подання такої скарги, а тому скарга підлягає поверненню заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати розглянути його скаргу від 04 серпня 2024 року.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, невмотивованою та підлягає скасуванню.

Вказує, що він перебуває в умовах слідчого ізолятору, його права обмеженні та відсутня у нього можливість зробити копію відповіді з Генеральної прокуратури України та ТУ ДБР, у м.Мелітополі для підтвердження факту отримання відповіді, що в свою чергу було проігноровано слідчим суддею.

Посилається на те, що в його скарзі чітко вказані всі обставини, які підлягають розгляді в порядку ст.303 КПК України.

Вважає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам КПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить розгляд апеляційної скарги провести за його відсутності.

Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, звернувся з клопотанням про розгляд вказаного провадження без його участі.

Представник ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі, в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання.

Клопотань про відкладення розгляду провадження від учасників процесу не надходило.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за можливе провести апеляційний перегляд ухвали слідчого судді за відсутністю апелянта, прокурора, та представника ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі, належним чином повідомлених про дату, час та місце проведення апеляційного розгляду, так як відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України, ці обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення апеляційного розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів доходить таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, оскаржувана ухвала слідчого судді цим вимогам закону відповідає не в повній мірі, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно з вимогами ч.2 ст.304 КПК України, скарга повертається, якщо її подала особа, яка не має права подавати скаргу; скарга не підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Як убачається з матеріалів провадження, 04 серпня 2024 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Оскаржуваною ухвалою повернуто заявнику скаргу з наведених вище підстав.

Переглядаючи вказану ухвалу слідчого судді, колегія суддів звертає увагу на таке.

В поданій скарзі ОСОБА_6 зазначив про те, що 30 червня 2024 року він подав до Генеральної прокуратури України заяву про вчинення на його думку кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.374, ч.3 ст.365, ч.2 ст.367, ч.1 ст.366 КК України, прокурором ОСОБА_7 та суддею ОСОБА_8 02 серпня 2024 року він отримав лист від ТУ ДБР, розташованого у м.Мелітополі, про те, що вищевказана заява була перенаправлена до цієї установи. Також, в листі було зазначено, що за його заявою відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були.

До скарги ОСОБА_6 дійсно не додано документів, які б підтверджували факт його звернення до Генеральної прокуратури України із заявою про вчинене кримінальне правопорушення.

Разом з цим, на думку колегії суддів, викладене само по собі не може безумовно свідчити про те, що такого звернення не було. Не можуть зазначені обставини свідчити і про порушення заявником строку оскарження вищевказаної бездіяльності.

Більш того, кримінальним процесуальним законом не передбачено конкретних вимог до скарги, поданої в порядку ст.303 КПК України, та не покладено на особу, яка звертається зі скаргою, обов`язку одночасно зі скаргою подавати будь-які докази.

Колегія суддів звертає увагу і на те, що ОСОБА_6 утримується в умовах ізоляції від суспільства і ненадання ним певних документів могло бути обумовлено об`єктивними причинами.

В свою чергу, в матеріалах провадження відсутні відомості, які б давати обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_6 не звертався до Генеральної прокуратури України з вищевказаною заявою, а також відомості, які давали би підстави для висновку, що процесуальний строк звернення зі скаргою останнім пропущений.

Колегія суддів вважає, що у разі виникнення сумнівів з зазначеного приводу, слідчий суддя мав належним чином перевірити вказані питання, чого зроблено не було.

За таких обставин, рішення про повернення скарги ОСОБА_6 слідчим суддею прийнято передчасно, без з`ясування всіх обстави, що мають значення.

З урахуванням викладеного, оскаржувана ухвала слідчого судді не може бути визнана законною та обґрунтованою у розумінні положень ст.370 КПК України, тому - підлягає скасуванню.

Враховуючи те, що скарга ОСОБА_6 по суті слідчим суддею не розглядалась та всі доводи скарги не перевірялись, а розгляд таких скарг відноситься до компетенції слідчого судді місцевого суду, скасовуючи оскаржувану ухвалу, виходячи із загальних засад кримінального провадження, закріплених у ст.ст.7-9 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне призначити новий розгляд за вищевказаною скаргою у суді першої інстанції.

З наведених підстав, апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає задоволенню частково.

При новому розгляді необхідно врахувати викладене в цій ухвалі та прийняти законне і обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 16 серпня 2024 року, якою повернуто скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, скасувати та призначити новий розгляд за скаргою у суді першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4