ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2329/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" серпня 2024 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого, погоджене прокурором, у кримінальному провадженні № 0003499 від 10.08.2024

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

У С Т А Н О В И В:

Слідчий слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у вчиненні відкритого чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Клопотання обґрунтоване таким.

Слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003499 від 10.08.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2201-ІХ затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години хвилин 24 лютого 2022 року на 30 діб, який у подальшому неодноразово продовжено до теперішнього часу і діє станом на 10.08.2024, таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення в умовах воєнного стану за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 09.08.2024 о 13 год. 46 хв. ОСОБА_5 умисно, повторно з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, знаходячись в кав`ярні « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , переслідуючи свої корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, вирішив відкрито заволодіти майном, яке належить ОСОБА_9 .

Реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на відкрите викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, діючи в умовах воєнного стану, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, ОСОБА_5 , підійшов до барної стійки кав`ярні «Lamakava», де знаходилась скляна банка з грошовими коштами, та шляхом ривка вихопив із скляної банки грошові кошти у сумі 90 гривень 00 копійок.

У подальшому, ОСОБА_5 , чітко усвідомлюючи факт свого викриття потерпілою, а також те, що його дії несуть відкритий характер, не відмовляючись від злочинного умислу спрямованого на заволодіння чужим майном, продовжував вчиняти активні дії, спрямовані на відкрите викрадення чужого майна, після чого почав тікати від потерпілої з грошовими коштами, та яким останній розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 завдав матеріального збитку потерпілій ОСОБА_9 на загальну суму 90,00 грн.

У вчиненні злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Прип`ять Київської обл., зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 22.12.2014 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України арешт на 6 місяців;

- 15.12.2017 Солом`янським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 205-1, ч. 2 ст. 205-1, 70 КК України до трьох років обмеження волі і на підставі ст.. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

- 16.02.2018 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

- 20.01.2020 Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць.

10.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення;

- протоколом допиту свідка;

- повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 10.08.2024;

- протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину;

- протоколом огляду місця події;

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу слід враховувати, що встановлені наразі ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, у своїй сукупності вказують на те, що обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 , враховуючи те, що:

- ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Зокрема, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину проти власності, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років. Усвідомлюючи реальність можливого покарання, яке передбачене за вчинення інкримінованого йому злочину, останній може умисно переховуватися від суду, з метою уникнення покарання. Відповідно до практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів»;

- ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків з метою зміни ними показів про обставини злочину та створення перешкоди у встановленні усіх обставин злочину та створення перешкоди у встановленні усіх обставин скоєного кримінального правопорушення та дотримання вимог ст. 23 КПК України в судовому засіданні. Свідки надають покази, які у своїй сукупності підтверджують вину підозрюваного у вчиненні злочину, тому з метою уникнення відповідальності, або її пом`якшення з боку підозрюваного може здійснюватися незаконний плив на них;

- ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення. Підозрюваний був раніше неодноразово засуджений, що свідчить про його стійку схильність до продовження протиправної діяльності.

Також слід врахувати, що ОСОБА_5 не має постійного джерела доходу, не має на утриманні інших осіб, без будь-яких фізичних чи психічних вад, а також досудовим розслідуванням не встановлено місця реєстрації особи, тому на даний час відсутні будь-які переконливі дані або застереження, які б унеможливлювали перебування його під вартою.

Обрання більш м`якого запобіжного заходу не сприятиме виконанню підозрюваним процесуальних обов`язків та запобіганню вказаних ризиків.

Ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

Тобто, кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково здійснить відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснення у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Згідно практики ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів , як підкреслює ЄСПЛ, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного виправдано наявністю конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості, превалює над принципом до свободи особистості (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України»), а альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку підозрюваного.

Крім того, при вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою слід врахувати, що фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікація дій підозрюваного, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішується під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Крім того, необхідно зазначити, що у розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особи під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів». Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винним, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, вчинення іншого корисливого кримінального правопорушення (злочину), доводять ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Враховуючи перелічені ризики, орган досудового розслідування вважає, що саме такий запобіжний захід, що пов`язаний з ізоляцією від суспільства, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

До підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не може бути застосований у зв`язку з тим, що він буде дієвим, так як останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину відповідно до ст. 12 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, даний запобіжний захід не може запобігти зазначеним ризикам, зокрема, переховуванню від органів досудового розслідування та суду та вчиненню іншого корисливого кримінального правопорушення (злочин).

Також, до підозрюваного ОСОБА_5 не може бути застосований запобіжний захід у вигляді особистої поруки у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особам, яких слідчий суддя, суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, проте з оточення підозрюваного вказані особи, які могли б бути поручителями, відповідні заяви не подавали.

Відповідно до ст. 181 КПК України запобіжний захід у виді домашнього арешту не може бути застосований до ОСОБА_5 у зв`язку з тим, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, адже ОСОБА_5 усвідомлює, що у разі доведення його вини йому загрожує покарання у виді позбавлення волі. Окрім того, даний запобіжний захід не може запобігти вчинити ОСОБА_5 інше корисливе кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, враховуючи наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Просив не визначати заставу.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки не доведено наявність ризиків, на які посилається прокурор. Просив врахувати незначну суму шкоди і те, що гроші повернуто потерпілій, та застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Підозрюваний проживає разом з батьками пенсійного віку.

Підозрюваний у судовому засіданні не заперечував свою причетність до вчинення кримінального правопорушення. Просив застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши сторін кримінального провадження та дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання з таких мотивів.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При цьому, слідчий суддя враховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у ст. 9 КПК України, а також ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у п. 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30.08.1990 зазначено, що обґрунтована підозра - це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З досліджених матеріалів кримінального провадження встановлено:

- до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.08.2024 за № 0003499 внесено відомості за обставинами того, що 09.08.2024 приблизно о 13:45 год., ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , відкрито заволодів грошовими коштами (41892);

10.08.2024 об 11 год. 40 хв. ОСОБА_5 затримано без ухвали слідчого судді на підставі ст. 208 КПК України;

- 10.08.2024 у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України підтверджена забраними у кримінальному провадженні доказами, які містяться у:

- протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 10.08.2024;

- протоколі огляду місця події від 10.08.2024;

- протоколі допиту потерпілу від 10.08.2024;

- протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.08.2024;

- протоколі допиту свідка від 10.08.2024;

- протоколі огляду предмету (відеозапису) від 10.08.2024;

- інших матеріалах кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий суддя вважає, що за обставин, викладених у клопотанні про застосування запобіжного заходу, прокурор довів наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя, оцінюючи в сукупності всі обставини, враховує, що ОСОБА_10 є громадянином України, раніше судимий, має зареєстроване місце проживання у м. Києві; підозрюється у вчиненні тяжкого злочину; наявні у кримінальному провадженні докази про вчинення підозрюваним злочину є вагомими.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

На думку суду, прокурор у судовому засіданні довів існування ризиків, зазначених у клопотанні, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та недостатність менш суворих запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам, з огляду на характер інкримінованого підозрюваному злочину, його ставлення до вчиненого протиправного діяння, тяжкість покарання та дані щодо його особи.

Сукупність встановл ених обставин дають слідчому судді підстави вважати, що ступінь існуючих ризиків є надзвичайно високим, а відтак жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде дієвим і не зможе запобігти існуючим ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує застосування найсуворішого запобіжного заходу, яким є тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

З урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України в якості альтернативи тримання під вартою суд встановлює підозрюваному заставу у межах, встановлених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме - 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560,00 грн, яка не буде для нього непомірною.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Враховуючи встановлені обставини, а також вимоги ч. 1 ст. 197 КПК України, слідчий суддя вважає, що строк дії ухвали про тримання під вартою підозрюваного слід встановити 60 днів

Керуючись нормами ст. 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого, погоджене прокурором, задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 11 год. 40 хв. 10 серпня 2024 року.

Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560,00 грн.

У разі внесення застави на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві та надання слідчому документа, що це підтверджує, підозрюваний підлягає звільненню з-під варти.

З моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави підозрюваний зобов`язаний прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора і суду та виконувати такі обов`язки: не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; докласти зусиль до пошуку роботи; утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у межах цього кримінального провадження.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків, покладених судом, застава звертається в дохід держави, а до підозрюваного може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладене грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Дія ухвали закінчується 08 жовтня 2024 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено після закінчення тимчасової непрацездатності головуючого судді 26.08.2024 о 09.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1