Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/501/24
Провадження № 1-в/499/29/24
У Х В А Л А

Іменем України

24 жовтня 2024 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю учасників кримінального провадження: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Іванівка Березівського району Одеської області подання провідного інспектора Березівського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 з питання звільнення від призначеного судом покарання у зв`язку з декриміналізацією вчинених діянь відносно ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сухомлинове Іванівського району Одеської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; засудженого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, вироком Іванівського районного суду Одеської області від 18 липня 2024 року до 5 (п`яти) років позбавлення волі та звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців), -

ВСТАНОВИВ

Провідний інспектор Березівського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_5 звернулася до суду з поданням про звільнення від покарання ОСОБА_4 в зв`язку з декриміналізацією вчиненого ним діяння.

В поданні вказується, що на обліку Березівського районного сектору №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області перебуває ОСОБА_4 засуджений 18 липня 2024 року Іванівським районним судом Одеської області за ч.4 ст. 185 Кримінального кодексу України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі с.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців. Вирок набрав законної сили 19.08.2024 року. Відповідно положення ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Сума завданої матеріальної шкоди за даним вироком становить 570 грн., що станом на день крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Провідний інспектор Березівського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_6 просила подання задовольнити, а прокурор ОСОБА_7 підтримав.

Засуджений ОСОБА_4 просив задовольнити подання та розглянути таке без його участі.

Відповідно до другого абзацу ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Так, 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX. (далі також Закон)

Пунктом 3 цього Закону ст.51 КУпАП викладена в новій редакції, відповідно до якої відповідальність за ч.1ст.51 КУпАП за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян; відповідальність за ч.2 ст.51 КУпАП за дії, передбачені частиною першою цієї статті настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу визначено, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду 07 жовтня 2024 року у справі №278/1566/21 надала такий висновок про застосування відповідних частин статей 185, 190, 191 КК з урахуванням положень Закону 3886-IX: «Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння».

Згідно вироку Іванівського районного суду Одеської області від 18 липня 2024 року в справі №499/501/24, який набрав законної сили 19.08.2024 року, ОСОБА_4 09.03.2024 року здійснив крадіжку належного потерпілій ОСОБА_8 майна на загальну суму 570 гривень, що станом на момент вчинення крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян крізь призму кваліфікації адміністративних правопорушень (3028 грн).

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимості. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише у тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

За приписами п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання в тому числі про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і ч. 3 ст. 74 КК України (усунення караності діяння, за яке особа засуджена, призначення особі покарання, що перевищує санкцію нового Закону. У разі, якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст. 72 цього Кодексу).

Згідно із п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що дане подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, ст. 318, 322, 342-345, 369-372, 537 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Подання провідного інспектора Березівського районного сектору № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_3 з питання звільнення від призначеного судом покарання у зв`язку з декриміналізацією вчинених діянь відносно ОСОБА_4 задовольнити.

Закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, а саме у відповідності до Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» та на підставі ч. 2 ст 74 КК України негайно звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання згідно вироку Іванівського районного суду Одеської області від 18 липня 2024 року.

Копію даної ухвали направити у Березівський районний сектор № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, прокурору та засудженому до відома .

На ухвалу суду протягом 7-ми днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду.

СуддяОСОБА_9