Справа № 126/863/22
Провадження № 1-кп/151/14/24
В И Р О К

іменем України

24 жовтня 2024 року селище Чечельник

Чечельницький районний суд Вінницької області у складі :

головуючої судді ОСОБА_1

за участю :

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4 захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Чечельник Вінницької області кримінальне провадження на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000820, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 грудня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вендичани Могилів-Подільського району Вінницької області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, одруженого, ФОП, з професійно-технічною освітою, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

19 грудня 2017 року близько 18 години в АДРЕСА_3 у ОСОБА_4 на території подвір`я перукарні ''АВС'', власником якої він є, виник словесний конфлікт з ОСОБА_6 , який прийшов на територію перукарні на запрошення власника. Під час даного конфлікту ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, наніс один удар кулаком лівої руки в область обличчя ОСОБА_6 , одночасно маючи в другій руці загострений предмет типу ножа, наніс ним один удар в область живота, заподіявши ОСОБА_6 тілесні ушкодження у виді проникаючого в черевну порожнину колото-різаного поранення передньої черевної стінки з послідуючим ушкодженням брижі сигмоподібної кишки та крововиливу в черевну порожнину, що згідно висновку експерта №6/1 від 09 січня 2018 року відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що вину визнає частково, а саме визнає факт завдання ОСОБА_7 ушкоджень, проте зазначив, що це було з метою самозахисту. Пояснив, що раніше дружив з ОСОБА_7 , а потім тому не сподобалося, що він друже з тими людьми, що і він, на грунті чого почалися конфлікти. ОСОБА_7 почав чіплятися до нього, його дружини та дитини. Того дня, телефонував йому на телефон з метою посваритися, але він не став з ним спілкуватися та поклав слухавку. Коли, десь о 18 годині прийшов у свою перукарню забрати виручку за день, застав там ОСОБА_7 , який був у приміщенні перукарні, а побачивши його вийшов на подвір`я, де одразу почав до нього виражатися нецензурними словами та завдавати йому удари кулаками у голову, на що ОСОБА_4 у відповідь почав відбиватися. Враховуючи, що той вживає наркотичні засоби та дужчий за нього, злякався за своє життя та коли впавши на коліна від ударів ОСОБА_7 піднявся на ноги і сперся на стіл, на якому побачив ножа, що використовувався працівники перукарні під час обіду, схопив його, з метою налякати ОСОБА_7 та махав ним перед останнім, на що той не реагував та почав на нього наступати, напоровшись на ножа. Мети вдарити його ножем ОСОБА_4 не мав, а лише думав, що той злякається і відступиться. Коли побачив у ОСОБА_7 кров, злякався та одназу завів його до свого автомобіля і повіз на швидку. Також зауважив, що ОСОБА_7 приїхав до нього не сам, а у автомобілі сиділи ще його дружина з дитиною та біля перукарні на вулиці стояв ОСОБА_8 , який побачивши його, сказав, що зараз його будуть бити. ОСОБА_8 ще перед тим, як ОСОБА_7 отримав ножове поранення, також вдарив його декілька разів у живіт, проте одразу відійшов. Розуміє, що саме він завдав того удару Майбороді, але дуже шкодує, що так сталося, такого точно не хотів.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 зазначив, що його підзахисний визнає сам факт нанесення ножового поранення потерпілому, однак як зазначив ОСОБА_4 на це його спровокував сам потерпілий. Звернув увагу на те, що потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні також зауважив, що саме він був ініціатором цього інциденту, претензій до обвинуваченого не має і просив суворо не карати. Враховуючи обставини справи просив врахувати і те, що ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, позитивно характеризується та має на утриманні неповнолітню дитину, тому вважає, що йому можливо призначити мінімальне покарання із призначенням мінімального терміну іспитового строку.

Крім часткового визнання, вина доказується також показами потерпілого, свідка та безпосередньо дослідженими у судовому засіданні доказами.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив суду, що з ОСОБА_4 перебуває у дружніх відносинах. Того дня зателефонував ОСОБА_4 і запропонував зустрітися, на що той відповів, що не має нагоди, однак він наполіг на зустрічі. Уже підвечір приїхав до нього у перукарню разом із дружиною та ОСОБА_9 і коли побачив ОСОБА_4 одразу почав з`ясовувати, чому той не хотів з ним зустрітися і запропонував йому поборотися. Від такої пропозиції ОСОБА_4 відмовився, однак він будучи випившим і трохи накрученим через те, що той не хотів з ним зустрітися, наполіг, взяв його за пояс, кинув на землю і впав на нього. Трохи поборікалися і він почув, що у нього з боку тече кров. Звідки взялася кров, одразу не зрозумів, ножа в ОСОБА_4 не бачив. Коли побачив кров, а ОСОБА_8 не зміг завести автомобіль, щоб відвести його у лікарню, ОСОБА_4 запропонував завести його своїм автомобілем і сам завіз його у лікарню. Щодо завданих ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, то не пам`ятає хто їх завдав, чи він чи ОСОБА_9 . Просив врахувати те, що саме він спровокував ОСОБА_4 на цей конфлікт і тому просить його суворо не карати і дати йому іспитовий термін.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що потерпілий ОСОБА_7 є його кумом, а з ОСОБА_4 раніше спілкувалися. Того дня він їхав із ОСОБА_7 і почув як той домовився із ОСОБА_4 про зустріч. Коли приїхали до нього, ті почали грубо спілкуватися, конфліктували і штовхатися. Спочатку на них не дивився, а дивився на ОСОБА_10 , який теж з ними приїхав, хотів зрозуміти, чому той так близько біля них стоїть, оскільки сам не дуже підходив, щоб дати можливість хлопцям поспілкуватися. Під час цього він побачив легкий взмах руки ОСОБА_4 знизу вгору, після чого ОСОБА_7 зігнувся і на його здивування не відбивався. Він підбіг до них, турнув ОСОБА_11 , а ОСОБА_10 звернув його увагу на ОСОБА_12 , що той тримається за бік і побачив кров. Не розбираючись у ситуації, схопив Майбороду і намагався завести автомобіль, щоб відвезти його у лікарню. Не міг увімкнути передачу і ОСОБА_13 запропонував відвезти його сам, посадили в автомобіль і ОСОБА_13 повіз Майбороду у лікарню. Вони витурляли той автомобіль і поїхали за ними. У лікарні ще потім сварилися через цю ситуацію. Взагалі тоді був сніг, болото і темно, не все було видно. Ножа ні в кого не бачив і чим був завданий цей удар теж не бачив, однак знав, що раніше у ОСОБА_13 завжди при собі був ніж, а сутичка була лише між ОСОБА_13 і Майбородою. Хлопці були друзями і він ніколи не міг подумати, що таке може трапитися.

Разом із цим, крім показів потерпілого та свідка, винуватість обвинуваченого також підтверджується дослідженими судом письмовими доказами:

- протоколами огляду місця події від 19.12.2017 з ілюстрованою таблицею, під час чого вилучено куртку, належну ОСОБА_4 із плямами речовини бурого кольору (а.с.1-2 Т.2);

- висновками експертів № 383, № 384 та № 385 від 19 грудня 2017 року (а.с.9-17 т.2) ;

- висновком експерта № 187 від 21 грудня 2017 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_4 були виявлені легкі тілесні ушкодження, у вигляді забою м`яких тканин та синців, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я (а.с. 21 Т.2) ;

- висновком судово-медичної експертизи №6/1 від 09.01.2018, згідно якого у потерпілого ОСОБА_6 встановлено наявність тілесних ушкоджень у вигляді проникаючого в черевну порожнину колото-різаного поранення передньої черевної стінки з послідуючим колото-різаним пораненням брижі сигмоподібної кишки та з послідуючим крововиливом в черевну порожнину, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. Зазначене колото-різане поранення могло бути спричинене плоским колото-ріжучим предметом, типу ножа, яке на момент дії на черевну стінку діяло в напрямку знизу вверх спереду назад (а.с.23-24 Т.2);

- картою амбулаторного медичного хворого № 285 від 19.12.2017, у якій міститься висновок амбулаторного медичного огляду про те, що у ОСОБА_4 виявлено стан алкогольного сп`яніння, встановлено факт вживання канабіноїдів (а.с.28 Т.2);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 31.01.2018 за участі свідка

ОСОБА_14 та відеозаписом (а.с.41-44 Т.2);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.02.2018 за участі свідка

ОСОБА_15 та відеозаписом (а.с.33-36 Т.2);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22.02.2018 за участі свідка

ОСОБА_16 та відеозаписом (а.с.37-40 Т.2).

Оцінивши у сукупності надані по кримінальному провадженню докази, досліджені у судовому засіданні, оцінюючи покази потерпілого та свідка, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена повністю.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

За таких обставин суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 охоплюються складом злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а тому вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить з вимог ст.65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003, за №7 "Про судову практику призначення судами кримінального покарання" суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та надання допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, проте до кримінальної відповідальності раніше не притягувався,на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, щиро розкаявся у скоєному, одразу надав допомогу потерпілому безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, завізши його до лікарні. Також, суд враховує висновок Гайсинського районного сектору № 4 філії Державної установи "Центр пробації" у Вінницькій області, згідно якого на їх думку виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 є можливим без ізоляції від суспільства.

Крім того, суд зазначає, що факт самозахисту під час судового розгляду не доведено, однак достовірно встановлено, що саме потерпілий спровокував даний конфлікт, що також враховується судом при прнийнятті рішення про міру покарання.

Враховучи викладене, обставини справи, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання у межах санкції ч.1 ст. 121 КК України,із застосуванням ст.75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався, підстав для застосування запобіжних заходів відносно обвинуваченого немає.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд вирішує питання про скасування арешту майна.

Керуючись статтями 100, 366-368, 369, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України і признати покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 1 (один) рік.

Відповідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи чи навчання.

Початок іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралася.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 21 грудня 2017 року на речові докази у даному кримінальному провадженні.

Речові докази, а саме : балонову куртку темного кольору, що знаходиться на зберіганні у ВП №1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, за адресою: АДРЕСА_4 - повернути ОСОБА_4 .

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду через Чечельницький районний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1