Провадження № 1-кс/201/4179/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська в м.Дніпрі клопотання слідчого 2 відділення слідчого відділу 3 управління ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , погоджене начальником управління Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000639 від 31.08.2016 за підозрою ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єлізаветівка Белецького району Республіки Молдова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 438 КК України,

У судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4 (в режимі відео конференції)

захисник ОСОБА_6 (в режимі відео конференції)

УСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 438 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено наступне.

Упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади та Збройних Сил Російської Федерації (далі - ЗС РФ) виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, направлених на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Мотивами зазначеного умислу послугували Євроінтеграційний курс розвитку України, підготовка до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, та їхніми державами-членами, які були розцінені представниками влади і ЗС РФ як безпосередня загроза економічним та геополітичним інтересам РФ, що сприятиме втраті впливу над політичними процесами в Україні та позбавить контролю над її економічною діяльністю, призведе до поглиблення співпраці з Організацією Північноатлантичного договору з метою досягнення критеріїв, необхідних для набуття членства у цій організації та можливої денонсації угод щодо тимчасового розташування Чорноморського флоту РФ на території України - в Автономній Республіці Крим (далі - АДРЕСА_2 .

Своїх злочинних цілей представники влади і ЗС РФ вирішили досягти шляхом ведення агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців ЗС РФ, створення і фінансування терористичних організацій та вчинення інших злочинів.

При цьому, вони усвідомлювали, що такі протиправні дії можуть призвести до загибелі людей, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, передбачали і бажали їх настання.

З метою реалізації цих намірів, упродовж 2013 року на території РФ невстановлені на цей час представники влади РФ та службові особи Генерального штабу ЗС РФ розробили злочинний план, яким передбачалася незаконна окупація та подальша анексія півострову Крим і південно-східних регіонів України.

У подальшому, з грудня 2013 року по лютий 2014 року для забезпечення схвалення та підтримки громадянами РФ і жителями південно-східних регіонів України злочинних діянь, направлених на порушення суверенітету і територіальної цілісності України та відновлення впливу і вагомості РФ на світовій арені, представники влади та ЗС РФ, на виконання спільного злочинного плану, організували із застосуванням засобів масової інформації розпалювання в Україні національної ворожнечі шляхом ведення інформаційно-пропагандистської підривної діяльності, а також сприяли підготовці та створенню терористичних угрупувань з метою вчинення терористичних актів на території України.

Так, з грудня 2013 року за допомогою всіх видів мас-медіа РФ розпочато негативне викривлення подій на « ОСОБА_7 », якими вказувалось на хибність Європейського вектору розвитку зовнішніх відносин України. При цьому, шляхом перекручування, постійного нав`язування хибного тлумачення, компонування інформації для зміни свідомості та ставлення громадян РФ і місцевих жителів південно-східних регіонів України щодо дійсності та значення подій, які насправді відбувались в Україні, представники опозиційних сил висвітлювались як прихильники націоналістичних поглядів та побудови української держави на засадах ідей національної самосвідомості та ідентичності, учасники національно-визвольного руху середини ХХ століття (ОУН, УПА) - як прибічники та послідовники фашизму, пропагувалась їх неповноцінність за ознаками ідеологічних та політичних переконань.

Одночасно за допомогою засобів масової інформації здійснювалось спотворення свідомості частини населення України з метою зміни світоглядних настанов, зародження сумніву в необхідності та доцільності спільного існування в рамках самостійної, унітарної, суверенної держави Україна з європейським вектором розвитку, підбурювання до міжетнічних конфліктів, розпалювання сепаратистських настроїв серед населення окремих регіонів України ( АДРЕСА_2 та її південно-східних областей), провокування національних зіткнень, формування хибного образу частини українського населення як «націонал-фашистів», котрі мають інші духовні та моральні цінності, пропагують культ насильства та знущання над російськомовним населенням України.

ЗС РФ, продовжуючи виконання вказаного злочинного плану, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, за попередньою змовою групою осіб, усупереч вимогам законодавства України спланували, підготували і почали ведення агресивних військових дій, а також сприяли підготовці та створенню терористичних угрупувань з метою вчинення терористичних актів на території України. А саме, в один із днів лютого 2014 року віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України - АР Крим і м. Севастополь.

Так, починаючи з 20.02.2014, реалізуючи вищезазначений умисел, з метою блокування та захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури для забезпечення військової окупації та подальшої анексії РФ частини території України - АДРЕСА_2 , на виконання наказів представників влади РФ та ЗС РФ, на територію півострову Крим військовим морським та повітряним транспортом здійснено вторгнення окремих підрозділів ЗС РФ.

Вищевказані дії ЗС РФ забезпечили військову окупацію території півострову Крим та призвели до реалізації злочинного плану невстановлених представників влади РФ та ЗС РФ щодо анексії частини території України - АР Крим і м. Севастополь шляхом забезпечення проведення контрольованих ними незаконних сепаратистських референдумів, направлених на порушення територіальної цілісності України, проголошення, так званої «Республіки Крим» суверенною державою, підписання 18.03.2014 «Договору про прийняття до РФ Республіки Крим і створення у складі РФ нових суб`єктів» та його ратифікацію Радою Федерації РФ 21.03.2014, що призвело до тяжких наслідків у вигляді порушення територіальної цілісності України та заподіяння збитків у вигляді втрати об`єктів державної власності.

Так, у період березня-квітня 2014 року на території Російської Федерації та тимчасово окупованій території півострова Крим організовано навчання, фінансування та матеріальне забезпечення (постачання озброєння, боєприпасів, військової техніки та іншого майна) озброєних злочинних груп «Русский сектор» і «Оплот». Ці незаконні збройні формування під безпосереднім керівництвом розвідувально-диверсійних груп, які очолювали кадрові офіцери ІНФОРМАЦІЯ_2 , парамілітарні формування російського козацтва та укомплектований громадянами РФ батальйон «Восток», утворили контрольовані ними терористичні організації «Донецька народна республіка» (далі - «ДНР») і «Луганська народна республіка» (далі - «ЛНР») та увійшли до структури цих злочинних організацій.

Упродовж квітня 2014 року, з метою реалізації злочинного плану ведення агресивних військових дій та забезпечення діяльності терористичних угрупувань, направленого на порушення територіальної цілісності України та зміну меж її території, вищевказаними терористичними організаціями здійснено захоплення адміністративних будівель і ключових об`єктів військової та цивільної інфраструктури на території Донецької та Луганської областей, у тому числі збройні напади на військові частини Збройних Сил України, дислокованих в цих областях.

У подальшому, 27.04.2014 антиконституційним шляхом проголошено створення, так званої «Луганської народної республіки», метою діяльності якої є вчинення терористичних актів та інших кримінальних правопорушень.

Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» під тероризмом розуміється суспільно небезпечна діяльність, яка полягає у свідомому, цілеспрямованому застосуванні насильства шляхом захоплення заручників, підпалів, убивств, тортур, залякування населення та органів влади або вчинення інших посягань на життя чи здоров`я ні в чому не винних людей або погрози вчинення злочинних дій з метою досягнення злочинних цілей.

Так, вказана терористична організація має конкретних лідерів, які підтримують між собою тісні взаємозв`язки, чітку ієрархію та структуру, яка складається з політичного та силового блоків, керівники та учасники яких підпорядковуються лідерам організацій, а також розподіл функцій між її учасниками, на яких покладені відповідні обов`язки згідно з єдиним планом спільних злочинних дій.

На керівників політичних та силових блоків покладається керівництво, організація дій та контроль за діяльністю підлеглих їм співучасників злочину за допомогою керівників груп, що входять до складу вказаних блоків.

Одним із основних завдань учасників вказаної терористичної організації є зміна меж території України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вплив на прийняття рішень, вчинення та не вчинення дій органами державної влади України, шляхом застосування зброї, вчинення вибухів, підпалів та інших дій, які створюють небезпеку для життя та здоров`я людини, заподіяння значної майнової шкоди та настання інших тяжких наслідків.

Враховуючи викладене, так звана «ЛНР» є стійким об`єднанням невизначеної кількості осіб (більше трьох), яка створена з метою здійснення терористичної діяльності, у межах яких здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, та в яких її структурні підрозділи здійснюють терористичну діяльність з відома керівників (керівних органів) усієї організації, а тому у відповідності до п. 16 ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичною організацією.

07.04.2014 за поданням керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України, погодженим із Головою Служби безпеки України, на території Донецької і Луганської областей розпочато проведення антитерористичної операції (далі - «АТО»).

13.04.2014 через посилення сепаратистських виступів та захоплення державних установ на сході України виконуючий обов`язки Президента України Указом від 14.04.2014 №405/2014 затвердив рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», та Україною розпочато на території Донецької та Луганської областей широкомасштабну антитерористичну операцію із залученням Збройних Сил України та інших військових формувань.

07.10.2014 головою самопроголошеної так званої «ЛНР» ОСОБА_8 виданий указ за № 15, згідно якого створено незаконне військове формування «Народна міліція ЛНР», на яке покладено функції здійснення збройного опору силам АТО на території Луганської та Донецької областей та забезпечення захисту життєдіяльності зазначеної терористичної організації від зовнішніх загроз.

З метою сприяння веденню агресивної війни проти України та насильницькій зміні меж її території в м. Луганськ протягом жовтня - грудня 2014 року, більш точне місце, дату, час досудовим розслідуванням встановити не виявилося можливим, невстановленими особами у складі терористичної організації «ЛНР» були утворені незаконні збройні формування: « ОСОБА_9 », « ОСОБА_10 » та « ОСОБА_11 », до складу яких увійшли як російські найманці, так і місцеві мешканці Луганської та Донецької областей.

Наприкінці 2014 року - початку 2015 року у складі так званої «Народної міліції ЛНР» на базі незаконних збройних формувань « ОСОБА_9 », « ОСОБА_10 » та « ОСОБА_11 » був створений структурний підрозділ - « ІНФОРМАЦІЯ_3 », якій у грудні 2015 року було присвоєно звання «гвардійська» (далі - «2 ОГМСБр»).

За рішенням керівництва терористичної організації «ЛНР» зазначеному незаконному збройному формуванню доручено здійснення збройного опору силам АТО, проведення артилерійських обстрілів з метою залякування цивільного населення на території Новоайдарського району Луганської області з мотивів несприйняття діючої державної влади України та її дії політичного курсу. З метою виконання цих завдань у складі «2 ОГМСБр» сформовано гаубичний самохідний артилерійський дивізіон (далі - ГСАДн), до складу якого на постійній основі залучені громадяни України та інших держав, радикально налаштовані до діючої державної влади України.

З грудня 2014 року гаубичний підрозділ «2 ОГМСБр» очолив ОСОБА_5 , у складі якого він безпосередньо виконував накази керівників «2 ОГМСБр» та інших керівників терористичної організації «ЛНР».

З метою досягнення злочинних планів, за участі та безпосереднього керівництва ОСОБА_5 у складі артилерійського підрозділу «2 ОГМСБр» сформовані окремі підрозділи, в тому числі « ОСОБА_12 », що отримали відповідне артилерійське озброєння, та до їх складу прийняті активні учасники терористичної організації. До функцій артилерійського підрозділу увійшло здійснення артилерійських обстрілів позицій сил АТО, ураження особового складу та військової техніки, пошкодження та знищення цивільних об`єктів з метою залякування населення тощо.

Взявши на себе функцію загального керівництва артилерійським підрозділом «ГСАДн 2 ОГМСБр» з грудня 2015 року, ОСОБА_5 особисто вибудував структуру підконтрольного йому підрозділу та залучив до участі в ньому невстановлених в ході досудового слідства осіб із свого оточення, яким доручив виконувати функції керівників окремих структурних підрозділів артилерії.

З метою дотримання вимог конспірації та укриття власної належності до терористичної діяльності у колі спілкування членів незаконного збройного формування ОСОБА_5 використовував прізвисько (позивний) « ОСОБА_13 » та телефонний зв`язок - мобільний термінал із абонентським номером НОМЕР_1 .

Призначивши вказаних невстановлених в ході досудового розслідування осіб керівниками підрозділів «ГСАДн 2 ОГМСБр», ОСОБА_5 створив таким чином систему управління, у якій він став особою, яка особисто приймає рішення та віддає накази про здійснення обстрілів військових та цивільних об`єктів, що знаходяться в безпосередній близькості від лінії розмежування з тимчасово окупованою територією Луганської області. В структуру артилерії «ГСАДн 2 ОГМСБр» увійшли наступні підрозділи: 1 гаубична самохідна артилерійська батарея (далі - «ГСАб»), «2-ГСАб», «3-ГСАб», підрозділ артилерійської розвідки, підрозділ матеріально-технічного забезпечення, підрозділ управління та інші невстановлені на цей час підрозділи.

Станом на початок 2015 року загальна кількість особового складу «ГСАДн 2 ОГМСБр» нараховувала близько 250 осіб, у користуванні якої перебувало до 30 одиниць самохідних артилерійських установок 2С1 «Гвоздика» та невстановлена кількість автомобільного транспорту.

Основна роль ОСОБА_5 полягала в визначенні цілей для застосування артилерії у різних видах бою вдень та вночі при підготовці нанесення артилерійських ударів з позицій бойовиків, а також віддавання наказів щодо здійснення артилерійських обстрілів з урахуванням особливостей фізико-географічних умов місцевості районів, розташувань позицій українських військових та перебування мирного населення.

Обстріли, що здійснювались за вказівками ОСОБА_5 були спрямовані на залякування мирного населення та формування у населення негативної думки щодо державної влади України, створювали небезпеку для життя та здоров`я людей.

Завданням ОСОБА_5 було проведення артилерійських обстрілів, що призвели до загибелі людей, пошкодження та руйнування житлових будинків, об`єктів цивільної інфраструктури.

Основною вимогою до керівників окремих структурних підрозділів артилерії складу «ГСАДн 2 ОГМСБр» було беззаперечне підпорядкування ОСОБА_5 та готовність виконати його протиправні та злочинні накази по вчиненню терористичних актів шляхом ведення артилерійського вогню (бомбардування).

ОСОБА_5 організував передачу іншим керівникам окремих структурних підрозділів артилерії «ГСАДн 2 ОГМСБр» артилерійського озброєння. За участь в діяльності «ГСАДн 2 ОГМСБр» та його структурних одиницях і злочинах, які вони вчиняли, ОСОБА_5 організовано здійснював виплату кожному учаснику періодичної грошової винагороди, яка виділялась керівництвом терористичної організації «ЛНР».

ОСОБА_5 , як й інші керівники відокремлених підрозділів «2 ОГМСБр», планував та координував свої дії з єдиною спільною метою - порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, а також перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України, військовослужбовцями Збройних Сил України та іншими військовими формуваннями України, задіяних у проведенні Антитерористичної операції, а також отримання грошової винагороди за свої протиправні діяння.

Кожен керівник окремого підрозділу артилерії «ГСАДн 2 ОГМСБр», в тому числі й ОСОБА_5 , був обізнаний про загальний план здійснення терористичної діяльності, знав, які конкретно функції згідно з єдиним планом покладаються безпосередньо на нього та підконтрольний йому структурний підрозділ терористичної організації, а також те, що решту очевидних й обов`язкових для вчинення злочинів пункти плану виконуються іншими учасниками артилерійських підрозділів «ГСАДн 2 ОГМСБр», та бажав настання суспільно небезпечних наслідків - вчинення злочинів усіма учасниками артилерійських підрозділів «ГСАДн 2 ОГМСБр».

Крім того, з метою полегшення здійснення своїх злочинних намірів, направлених на участь та сприяння терористичній організації «ЛНР», а також невстановленим на теперішній час особам - представникам влади РФ та ЗС РФ, ОСОБА_5 діючи умисно, залучав до участі в проведенні терористичних актів керівників та учасників інших підрозділів «2 ОГМСБр», а також невстановлених органом досудового розслідування осіб для визначення цілей та корегування артилерійського вогню.

Серед іншого, 30.08.2016 ОСОБА_5 , будучи активним учасником терористичної організації «ЛНР» та реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на участь у даній терористичній організації, діючи умисно та з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення, перебуваючи на території селища Весела Гора Слов`яносербського району Луганської області, яка тимчасово непідконтрольна владі України, у невстановленому слідством місці, достовірно знаючи, що на території міста Щастя Луганської області не перебувають військовослужбовці Збройних Сил України та інші військові формування України, задіяні у проведенні Антитерористичної операції, а є лише цивільне населення та об`єкти цивільної інфраструктури, надавав членам артилерійського підрозділу «ГСАДн 2 ОГМСБр» координати та вказівки щодо здійснення артилерійського обстрілу з використанням вибухового знаряддя по території міста Щастя, таким чином, створюючи небезпеку для життя та здоров`я людей, що призвело до пошкодження та руйнування житлових будинків, об`єктів цивільної інфраструктури, настання інших тяжких наслідків.

В результаті зазначених умисних дій ОСОБА_5 , направлених на вчинення терористичних актів по території міста Щастя Луганської області, 30.08.2016 загинула 1 цивільна особа, зруйновано і пошкоджено 23 об`єкти цивільної інфраструктури з числа нерухомого майна, а також пошкоджено 5 транспортних засобів.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Так, ОСОБА_5 30.08.2016, перебуваючи на території селища Весела Гора Слов`яносербського району Луганської області, у невстановленому слідством на цей час місці, діючи у спільному злочинному умислі з керівниками терористичної організації «ЛНР», а також невстановленими на теперішній час особами, представниками влади РФ та ЗС РФ, направленому на порушення законів та звичаїв війни в умовах збройного конфлікту, всупереч вимогам ст. ст. 51, 52, 57 Додаткового протоколу (Протокол I) до Женевських конвенцій від 12.08.1949, що стосується захисту жертв міжнародних збройних конфліктів від 08.06.1977, знаючи про ведення РФ агресивної війни проти України та сприяючи досягненню її злочинних цілей, виконуючи відведені йому керівниками цієї терористичної організації функції одного з керівників артилерійського підрозділу «2 ОГМСБр», з мотивів несприйняття діючої державної влади України та її політичного курсу, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді протиправного заподіяння смерті цивільному населенню, з використанням артилерійської зброї, вибухового пристрою, достовірно знаючи, що на території міста Щастя не перебувають військові частини та військовослужбовці сил АТО та інші військові формування України, задіяні у проведенні Антитерористичної операції, а є лише цивільне населення та об`єкти цивільної інфраструктури, спільно із іншими невстановленими на цей час учасниками, так званої «2 ОГМСБр», здійснив акти застосування збройної сили, які виразились у невибіркових нападах з використанням артилерійської зброї, вибухового знаряддя по цивільному населенню та об`єктам цивільної інфраструктури міста Щастя Луганської області.

В результаті зазначених умисних дій ОСОБА_5 , направлених на вчинення териристичних актів по території міста Щастя Луганської області загинула 1 цивільна особа, зруйновано і пошкоджено 23 об`єкти цивільної інфраструктури з числа нерухомого майна, а також пошкоджено 5 траспортних засобів.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України.

Тобто ОСОБА_5 за сукупністю своїх умисних дій та викладених вище обставин підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 438 КК України.

У зв`язку із окупацією АДРЕСА_3 та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, повістки про виклик ОСОБА_5 на 23.01.2020 надіслано поштовим відправленням. За зазначеною в повістці адресою останньому необхідно з`явитись для вручення письмового повідомлення про підозру та проведення інших процесуальних дій у кримінальному проваженні.

В призначений час, громадянин України ОСОБА_5 в призначене місце до прокурора не з`явився, про неможливість та причини неприбуття до Офісу Генерального прокурора не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України визначається порядок виклику слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.

Враховуючи наведені вище обставини, прокурором Офісу Генеральної прокуратури 23.01.2020, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України.

Таким чином, 23 січня 2020 року в рамках кримінального провадження №0000639 від 31.08.2016 громадянина України:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єлізаветівка Белецького району Республіки Молдова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3 та ч. 2 ст. 438 КК України.

Крім того, у зв`язку із окупацією АДРЕСА_3 та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_5 на 30.01.2020 надіслано поштовим відправленням. За зазначеною в повістці адресою останньому необхідно з`явитись для допиту у якості підозрюваного та проведення інших процесуальних дій у кримінальному провадженні.

В призначений час, підозрюваний ОСОБА_5 в призначене місце до прокурора не з`явився, про неможливість та причини неприбуття до Офісу Генерального прокурора не повідомив.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Постановою прокурора Офісу Генерального прокурора від 28.01.2020, на підставі ст. 281 КПК України ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Згідно із вимогами ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається із відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України, цього Кодексу та інших законів.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3 та ч. 2 ст. 438 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом за результатами проведення НС(Р)Д зняття інформації з транспортниих-телекомунікаційних мереж абонентського номера: НОМЕР_1 , який знаходиться в користуванні ОСОБА_5 ;

- матеріалами НС(Р)Д за результатами зняття інформації з транспортниих-телекомунікаційних мереж абонентського номера: НОМЕР_1 ;

- протоколом допиту колишньої дружини ОСОБА_5 - громадянки ОСОБА_14 від 02.07.2018, яка підтвердила факт використання ОСОБА_5 мобільного телефону: « НОМЕР_2 », а також те, що останній не проживає за адресою реєстрації з 2013 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 03.05.2018, який зазначив, що ОСОБА_5 займає керівну посаду у «ГСАДн 2 ОГМСБр»;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 27.06.2018, який зазначив, що ОСОБА_5 займає посаду заступника командира батареї «ГСАДн 2 ОГМСБр»;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 28.06.2019, яка повідомила, що їй відомий ОСОБА_5 та що він займає керівну посаду «ГСАДн 2 ОГМСБр»;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 28.06.2019, який повідомив, що йому відомий ОСОБА_5 та що він займає керівну посаду «ГСАДн 2 ОГМСБр»;

- протоколами пред`явлення для впізнання із вказаними свідками, які впізнають ОСОБА_5 ;

- протоколом огляду веб-сторінки ОСОБА_5 на інтернет-ресурсі «Одноклассники», яким підтверджується факт активної участі останнього у діяльності терористичної організації «ЛНР»;

- висновком за результатами проведення судової портретної експертизи від 06.05.2019, якою підтверджено факт наявності на наданих на дослідження фотозображеннях ОСОБА_5 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в участь у діяльності терористичної організаці, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, та у порушенні законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, що поєднано з умисним вбивством, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України.

Санкція ч. 1 ст. 258-3 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої., який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Санкція ч. 2 ст. 438 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

Також, в ході досудового розслідування встановлені ризики, передбачені пунктами 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень;

- неприбуття на виклик до прокурора, та не повідомлення прокурору про причини та неможливість прибуття на виклик, що свідчить про те, що підозрюваний на цей час вже переховується від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим підозрюваного оголошено у розшук;

- спосіб вчинення злочину (вчинив умисно, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться на тимчасово окупованій території співпрацюючи з окупаційною адміністрацією, що з великою часткою ймовірності спонукатиме його до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу);

- санкцією статтею передбаченого найсуворіше покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років або довічним позбавленням волі, що може бути підставою та мотивом для підозрюваного навмисно переховуватися від слідства та суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В ході досудового розслідування встановлені наявні ризики, передбачені пунктами 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини, як тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, в яких він підозрюється

за ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 438 КК України, вагомість наявних достатніх доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, системне неприбуття на виклик прокурора, в свою чергу не повідомивши Офіс Генерального прокурора про неможливість прибути. Також необхідно врахувати спосіб вчинення злочину - дії вчиняв умисно, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, на цей час знаходиться на окупованій території співпрацюючи з Незаконними збройними формуваннями т.зв. «ЛНР», що з великою часткою ймовірності спонукатиме його до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Про наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, пов`язаний із можливістю знищити, сховати або спотворити ОСОБА_5 будь-яку із речей чи документів (уставні, реєстраційні документи, накази, розпорядження, кадрова документація, функціональні обов`язки, посадові інструкції, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме продовжити кримінальні правопорушення, у яких він підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення свідчить те, що ОСОБА_5 , на теперішній час перебуває на території України, яка перебуває під контролем окупаційної адміністрації, активно співпрацює з представниками держави агресора та фактично своїми діями підтверджує намір продовжити скоєні ним кримінальні правопорушення, що надає їй можливість скоїти інше кримінальне правопорушення за відсутності контролю з боку влади України.

Всі ці обставини в своїй сукупності свідчать про те, що перебуваючи без запобіжного заходу, підозрюваний зможе продовжити кримінальні правопорушення, у якому підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3 та ч. 2 ст. 438 КК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Враховуючи положення абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, доцільним є не обирати підозрюваному ОСОБА_5 альтеративний запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 31.05.2024 № 152 внесені зміни до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 та викладено редакцію Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Згідно зазначеного переліку вся територія Луганського району перебуває під тимчасовою окупацією та оточенні (блокуванні) з боку російської федерації та незаконного збройного формування, так званої «луганської народної республіки» з 07.04.2014.

Таким чином, факт тимчасової окупації території с. Весела Гора Луганської області є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження Радою національної безпеки і оборони України та Президентом України, крім того він визнаний Кабінетом Міністрів України.

Той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується:

- протоколом за результатами проведення НС(Р)Д зняття інформації з транспортниих-телекомунікаційних мереж абонентського номера: НОМЕР_1 , який знаходиться в користуванні ОСОБА_5 ;

- матеріалами НС(Р)Д за результатами зняття інформації з транспортниих-телекомунікаційних мереж абонентського номера: НОМЕР_1 ;

- протоколом допиту колишньої дружини ОСОБА_5 - громадянки ОСОБА_14 від 02.07.2018, яка підтвердила факт використання ОСОБА_5 мобільного телефону: « НОМЕР_2 », а також те, що останній не проживає за адресою реєстрації з 2013 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 03.05.2018, який зазначив, що ОСОБА_5 займає керівну посаду у «ГСАДн 2 ОГМСБр»;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 27.06.2018, який зазначив, що ОСОБА_5 займає посаду заступника командира батареї «ГСАДн 2 ОГМСБр»;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 28.06.2019, яка повідомила, що їй відомий ОСОБА_5 та що він займає керівну посаду «ГСАДн 2 ОГМСБр»;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 28.06.2019, який повідомив, що йому відомий ОСОБА_5 та що він займає керівну посаду «ГСАДн 2 ОГМСБр»;

- протоколом огляду веб-сторінки ОСОБА_5 на інтернет-ресурсі «Одноклассники», яким підтверджується факт активної участі останнього у діяльності терористичної організації «ЛНР»;

- висновком за результатами проведення судової портретної експертизи від 06.05.2019, якою підтверджено факт наявності на наданих на дослідження фотозображеннях ОСОБА_5 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 КПК України, клопотання про застосування запобіжного заходу подається до місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Таким чином положення ст. 184 КПК України визначають територіальну підсудність розгляду судових справ за клопотаннями слідчого або прокурора.

Виходячи з вищевикладеного, на теперішній час слідчі слідчого відділу 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях фактично знаходиться та здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень відповідно до ст. 216 КПК України, за адресою: АДРЕСА_4 , вказане клопотання подається до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, тобто в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

На підставі викладеного слідчий за погодженням з прокурором просить задовольнити клопотання та обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та просив обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши доводи прокурора та захисника дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про таке.

Встановлено, що слідчим 2 відділення слідчого відділу 3 управління ІНФОРМАЦІЯ_4 проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені, внесеному до ЄРДР за № 0000639 від 31.08.2016 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Єлізаветівка Белецького району Республіки Молдова, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 438 КК України,.

У зв`язку із окупацією АДРЕСА_3 та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, повістки про виклик ОСОБА_5 на 23.01.2020 надіслано поштовим відправленням. За зазначеною в повістці адресою останньому необхідно з`явитись для вручення письмового повідомлення про підозру та проведення інших процесуальних дій у кримінальному проваженні.

В призначений час, громадянин України ОСОБА_5 в призначене місце до прокурора не з`явився, про неможливість та причини неприбуття до Офісу Генерального прокурора не повідомив.

Згідно з наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 31.05.2024 № 152 внесені зміни до наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 та викладено редакцію Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Згідно зазначеного переліку вся територія Луганського району перебуває під тимчасовою окупацією та оточенні (блокуванні) з боку російської федерації та незаконного збройного формування, так званої «луганської народної республіки» з 07.04.2014.

Таким чином, факт тимчасової окупації території АДРЕСА_3 є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження Радою національної безпеки і оборони України та Президентом України, крім того він визнаний Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи наведені вище обставини, прокурором Офісу Генеральної прокуратури 23.01.2020, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України.

Тобто ОСОБА_5 за сукупністю своїх умисних дій та викладених вище обставин обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 438 КК України.

Постановою прокурора Офісу Генерального прокурора від 28.01.2020, на підставі ст. 281 КПК України ОСОБА_5 оголошено в розшук.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі "Murray v.United Kingdom", 14310/88, 28.10.94, п. 55).

Уявлення про "обґрунтовану підозру" має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка оголосила про підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні такого кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування належними та допустимими доказами у їх сукупності, зокрема:

- протоколом за результатами проведення НС(Р)Д зняття інформації з транспортниих-телекомунікаційних мереж абонентського номера: НОМЕР_1 , який знаходиться в користуванні ОСОБА_5 ;

- матеріалами НС(Р)Д за результатами зняття інформації з транспортниих-телекомунікаційних мереж абонентського номера: НОМЕР_1 ;

- протоколом допиту колишньої дружини ОСОБА_5 - громадянки ОСОБА_14 від 02.07.2018, яка підтвердила факт використання ОСОБА_5 мобільного телефону: « НОМЕР_2 », а також те, що останній не проживає за адресою реєстрації з 2013 року;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 03.05.2018, який зазначив, що ОСОБА_5 займає керівну посаду у «ГСАДн 2 ОГМСБр»;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 27.06.2018, який зазначив, що ОСОБА_5 займає посаду заступника командира батареї «ГСАДн 2 ОГМСБр»;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 28.06.2019, яка повідомила, що їй відомий ОСОБА_5 та що він займає керівну посаду «ГСАДн 2 ОГМСБр»;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 28.06.2019, який повідомив, що йому відомий ОСОБА_5 та що він займає керівну посаду «ГСАДн 2 ОГМСБр»;

- протоколами пред`явлення для впізнання із вказаними свідками, які впізнають ОСОБА_5 ;

- протоколом огляду веб-сторінки ОСОБА_5 на інтернет-ресурсі «Одноклассники», яким підтверджується факт активної участі останнього у діяльності терористичної організації «ЛНР»;

- висновком за результатами проведення судової портретної експертизи від 06.05.2019, якою підтверджено факт наявності на наданих на дослідження фотозображеннях ОСОБА_5 ;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на цей час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

При цьому суд звертає увагу, що для повідомлення про підозру не потрібна така ж ступінь доведення як для визнання особи винною, достатньо щоб у стороннього спостерігача склалось враження, що злочин було вчинено і підозрювана особа причетна до його вчинення. Такого ступеню доведення у цій справі було досягнуто.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя вважає доведеними вказані ризики, передбачені пунктами 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду свідчать такі обставини:

- неприбуття на виклик до слідчого, прокурора, у тому числі тричі у статусі підозрюваного та не повідомлення слідчому та прокурору про причини та неможливість прибуття на виклик, що свідчить про те, що підозрюваний на цей час вже переховується від органу досудового розслідування, у зв`язку з чим підозрюваного оголошено у розшук;

- спосіб вчинення злочину (вчинено умисно, під час воєнного стану, що має негативні наслідки для всієї територіальної громади та України в цілому, знаходиться на тимчасово окупованій території співпрацюючи з окупаційною адміністрацією, що з великою часткою ймовірності спонукатиме його до втечі у разі обрання більш м`якого запобіжного заходу);

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме продовжити кримінальні правопорушення, в яких він підозрюється, або вчинити інші кримінальні правопорушення свідчить те, що ОСОБА_5 постійно перебуває на території, що перебуває під контролем окупаційної адміністрації РФ, активно співпрацює з іншими представниками держави-агресора та фактично своїми діями підтверджує намір продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що надає йому можливість скоїти інші злочини за відсутності контролю з боку влади України.

Водночас, слідчий суддя вважає недоведеним під час розгляду клопотання наявність ризику, визначеного пунктом 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: незаконно впливати на свідків та інших осіб у кримінальному провадженні, з підстав відсутності достатнього обґрунтування на підтвердження існування такого ризику.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 цього Закону адміністративна межа між тимчасово окупованою територією та іншою територією України визначається Кабінетом Міністрів України.

Той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України підтверджується вищезазначеними доказами, зібраними під час досудового розслідування.

З огляду на те, що у судовому засіданні знайшли своє підтвердження ті обставини, що ОСОБА_5 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а також факт того, що сукупність доказів у своєму зв`язку вказують слідчому судді на достатність підстав вважати, що підозрювана перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчим суддею встановлено достатні підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу за відсутності підозрюваної, відповідно до приписів ч. 6 ст. 193 КПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до вищевказаного переліку, підозра є обґрунтованою, доведення органом досудового розслідування наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, до нього може бути застосований виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Згідно з абз. 7 ч. 4 ст. 183 КК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до переліку, перебуває на тимчасово окупованій території України, розмір застави слідчий суддя не визначає.

Згідно ч. 4 ст. 197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі ч. 6 статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 197, 369-372, 376, 395, 615 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого 2 відділення слідчого відділу 3 управління ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , погоджене начальником управління Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000639 від 31.08.2016 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 438 КК України, - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3, ч. 2 ст. 438 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно з положеннями ч. 6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніше як через сорок вісім годин з часу доставки її до місця кримінального провадження слідчий суддя, за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.4 ст.197 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.

Ухвала щодо обрання запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали доручити прокурору ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Повний текст ухвали суду складений і оголошений о 09-10 годині 01 жовтня 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1