Справа № 729/853/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/442/24
Категорія - ч. 2 ст. 286-1 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001017 від 17.10.2022 року за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 30 січня 2024 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Бобровицького районного суду Чернігівської області від 30 січня 2024 року ОСОБА_8 визнано винним за ч. 2 ст. 286-1 КК України та призначено йому покарання з урахуванням положення ст. 69 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 5 ( п`ять) років.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 6040 грн. 96 коп. за проведення судових експертиз.

Ухвалено прийняти відмову ОСОБА_9 від позову, провадження за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди закрито.

Питання про речові докази вирішено відповідно до статті 100 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник-адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити та призначити його підзахисному покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та без позбавлення права керувати транспортними засобами. Вказує, що вирок винесено з істотними порушеннями вимог процесуального закону через неякісний запис судового засідання на технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції, що є порушенням вимог кримінального процесуального закону відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України, що є підставою для скасування вироку і направлення справи в суд першої інстанції для повторного розгляду. Вважає, що судом до ОСОБА_8 застосовано надто суворе покарання та не враховано, що він після скоєння кримінального правопорушення активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, надавав щирі та правдиві показання, не перешкоджав слідству з метою уникнення відповідальності, за місцем проживання характеризується позитивно, займається волонтерською діяльністю, відшкодував у повному обсязі шкоду завдану кримінальним правопорушенням, потерпілий ОСОБА_9 просив не застосовувати до ОСОБА_8 вид покарання, пов`язаний з позбавленням волі, орган пробації подав до суду досудову доповідь, згідно висновку якої виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливе без ізоляції його від суспільства, з встановленням іспитового строку та визначенням, передбачених ст. 76 КК України обов`язків.

В поданих запереченнях на апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 . прокурор у кримінальному провадженні - прокурор Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_10 просить залишити її без задоволення, а вирок щодо ОСОБА_8 без змін.

В свою чергу потерпілий ОСОБА_9 та його представник адвокат ОСОБА_11 подали заяви в яких просять розгляд кримінального провадження провести без їх участі, апеляційну скаргу підтримують та просять її задовольнити.

Як встановлено судом першої інстанції, 16.10.2022 року, близько 16 год. 45 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, керував автомобілем марки Volkswagen Touareg, реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись по вул. Шевченка в с. Нова Басань Ніжинського району Чернігівської області у напрямку до с. Новий Биків Ніжинського району Чернігівської області, на заокругленні дороги поблизу будинку № 34 не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечної швидкості руху керованого ним транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого не справився з керуванням автомобіля, виїхав на тротуар розташований праворуч від проїзної частини, де здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_9 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_9 отрмав тілесні ушкодження, а саме множинні переломи кісток обличчя, множинні забійні рани на голові, закриту травму грудної клітки - забої легень, множинні переломи кісток тазу, закриту травму живота - розрив заочеревинного простору, печінки, які зумовлені комплексом однієї травми в умовах дорожньо - транспортної пригоди та в сукупності, за ознакою небезпеки життя в мить спричинення відносяться до тяжкого ступеню тілесних ушкоджень.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_8 порушив вимоги п.2.9 "а" ПДР України (водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп"яніння), п.12.1 ПДР України (не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролювати рух транстпортного засобу та безпечно керувати ним), п. 11.13 ПДР України (забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1, 26.2 та 26.3 цих Правил), що є причиною та умовою виникнення та настання даної дорожньо- транспортної пригоди і знаходиться в причинному зв"язку з наслідками , які настали в результаті ДТП.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив частково задовольнити апеляційну скаргу захисника, вирок суду скасувати, а справу направити в суд першої інстанції для повторного розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.

На підставі ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Згідно із ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, вирок суду першої інстанції був постановлений з урахуванням положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Відповідно до зазначеної норми закону, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обов`язковою умовою застосування такого порядку судового розгляду є повне визнання всіма учасниками судового провадження як події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватості обвинуваченого у його вчиненні за обставин, викладених в обвинувальному акті, що згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України входить до предмету доказування у кримінальному проваджені.

Суд зобов`язаний з`ясувати, чи правильно сторони розуміють зміст усіх зазначених обставин, переконатися, що визнання їх є добровільним, та роз`яснити сторонам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У разі, якщо будь-яка з наведених обставин заперечується учасниками судового провадження, докази мають досліджуватися судом у загальному порядку, а спрощена процедура, передбачена ч. 3 ст. 349 КПК України, застосована бути не може.

Як вбачається з дослідженого в судовому засіданні суду апеляційної інстанції звукозапису судових засідань, проведених під час розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 , суд першої інстанції належним чином не роз`яснив обвинуваченому порядок розгляду кримінального провадження в порядку ст. 349 КПК України та наслідки такого розгляду для нього.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_8 є юридично не обізнаною особою, має неповну загальну спеціальну освіту. Судом першої інстанції в порушення вимог ч. 3 ст. 349 КПК України в повній не з`ясовано, чи вірно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, зокрема в чому полягає зміст позбавлення прав на оскарження обставин, які ніким не оспорюються, чи добровільна згода обвинуваченого на такий розгляд справи та чи добровільна його позиція щодо вчиненого злочину. Зокрема, оголосивши положення ст. 349 КПК України, головуючий суддя, не конкретизуючи учасників судового розгляду, лише запитав їх думку щодо можливості скороченого розгляду справи, належним чином не роз`яснивши обвинуваченому наслідків такого розгляду.

Недотримання судом вимог ст. 349 КПК України призвело до однобічності та неповноти судового слідства, не дослідження таких обставин, з`ясування яких може мати суттєве значення для правильного і всебічного розгляду кримінального провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати вирок суду першої інстанції та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

При новому розгляді суду першої інстанції необхідно, неухильно дотримуючись вимог кримінального процесуального закону України, всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини кримінального провадження, проаналізувати зібрані докази в їх сукупності, дати їм належну правову оцінку та прийняти у кримінальному провадженні законне і обґрунтоване рішення, мотивувавши його належним чином.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 - задовольнити частково, а вирок Бобровицького районного суду Чернігівської області від 30 січня 2024 року щодо ОСОБА_8 - скасувати, призначивши новий судовий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4