Справа № 289/1608/24
Номер провадження 1-в/289/81/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2024 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Радомишлі подання направленого начальником Житомирського районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку з декриміналізацією ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

23.10.2024 до суду надійшло клопотання начальника Житомирського районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області ОСОБА_3 , в якому ставиться питання про приведення вироку у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до КУпАП та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 № 3886-IX, відносно ОСОБА_4 в частині звільнення її від покарання, караність якого усунена, з посиланням на те, що остання вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України 06.08.2024, заподіявши матеріальну шкоду на суму 1128,33 грн., а з огляду на положення Податкового Кодексу та Закону України №3886-ІХ, на момент скоєння цього злочину розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 3028,00 грн.

В судове засідання прокурор, представник Житомирського районного сектору №6 філії ДУ "Центр пробації" та засуджена не з`явилися, надали до суду заяви, в яких просять проводити розгляд справи у їх відсутність, подання підтримують.

Неприбуття в судове засідання зазначених учасників згідно ч. 5 ст. 539 КПК України не перешкоджає проведенню судового розгляду, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи відсутність учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_4 була засуджена вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 06.08.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік. Вирок набрав законної сили 06.09.2024.

Згідно вироку суду, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України. Сума заподіяних збитків, на момент вчинення 11.07.2024 засудженою ОСОБА_4 кримінального правопорушення становила 1128,33 грн.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Станом на 01.01.2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» становив 3028 гривні, 50 відсотків його розміру становили 1514 гривні.

Отже, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону № 3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого наставала кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 3028 грн. (1514 х 2 = 3028 грн.).

Як вже було зазначено та вбачається із вироку суду, своїми діями ОСОБА_4 завдала ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 1128 гривень 33 копійок.

Згідно із ч. 1 ст. 3 КК України, законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права.

У відповідності до ч. 6 ст. 3 цього Кодексу, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09.08.2024 набув чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким внесено зміни до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зокрема цим законом викладено нову редакцію статті 51 КУпАП, де частинами 1, 2 визначено, що дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки є викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, відповідно до вказаного Закону, дрібною крадіжкою, за яке передбачене адміністративне стягнення, вважається крадіжка, вартість майна якої на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У відповідності до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи № 278/1566/21 (постанова від 07.10.2024) дійшла висновку, що питання, які виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом № 3886 IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Таким чином, вартість таємно викраденого ОСОБА_4 майна становить меншу суму за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексуУкраїни настає кримінальна відповідальність, а саме за 3028,00 грн, отже, зважаючи на норми ст. 58 Конституції України, ст. 3 та ст. 5 КК України, діяння, за вчинення якого остання була засуджена, не підпадає під кримінально каране діяння, передбачене Особливою частиною КК України.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу (у даному випадку місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок), має право вирішувати питання, в тому числі, про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч. 2 і ч. 3 ст. 74 КК України.

Зважаючи на вищезазначене в сукупності, суд дійшов висновку, що подання підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 3, 5, 74 КК України, Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст. 537,539 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання Житомирського районного сектору №6 філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області задовольнити.

ОСОБА_4 , засуджену вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 06.08.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік - звільнити від призначеного покарання у зв`язку із декриміналізацією вчиненого нею діяння.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 діб з дня її проголошення до Житомирського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_6