ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/4687/23

Номер провадження 1-кп/495/169/2024

10 вересня 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого одноособово судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0002477 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Миколаївка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, працюючого по найму, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину 2010 р.н., в силу ст. 89 КК України судимості не має, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 14.07.2019 року, приблизно о 01 години 00 хвилин, обвинувачений ОСОБА_3 , за попередньою змовою з іншою невстановленою особою (матеріали відносно якої виділенні в окреме кримінальне провадження), групою осіб, знаходячись поблизу домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , маючи злочинний намір на незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем марки «MITSUBISHI PAJERO SPORT 2.5 TD», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , з метою здійснення поїздки в межах с. Випасне Білгород-Дністровського району Одеської області, умисно, незаконно заволоділи вказаним автомобілем, застосувавши насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_5 , та здійснили рух на вказаному автомобілі з території розташованої поблизу домоволодіння по АДРЕСА_2 до домоволодіння розташованого по АДРЕСА_1 .

Обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав у повному обсязі.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, допитом потерпілого та дослідженням доказів, які характеризують особистість обвинуваченого. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.

Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_3 пояснив що дійсно 14.07.2019 року о 01:00 год. він разом з товаришем перебували неподалік домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , де знаходився автомобіль марки «MITSUBISHI» д/з НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_5 . З метою поїздки по території сала Випасного, Білгород-Дністровського району, Одеської області, він підійшов до потерпілого ОСОБА_5 та наніс останньому тілесні ушкодження, після чого заволодів його автомобілем та поїхав з місця вчинення злочину. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 14.07.2019 року о 01:00 год. він рухався додому на своєму автомобілі марки «MITSUBISHI» д/з НОМЕР_1 по с. Випасне. Неподалік домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 він був зупинений двома хлопцями одним з яких був обвинувачений ОСОБА_3 . Вони запропонували, щоб він їх підвіз, однак останній відмовився. Далі, вони дістали обріз, яким почали йому погрожувати та здійснили постріл по ногам, після чого він втратив свідомість і прийшов до тями у лікарні. Позов заявляти не бажає та просив покарати обвинуваченого на розсуд суду.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його за ч. 3 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відносить вчинення злочину особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року ратифікованої законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР - кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оскільки в судовому засіданні було встановлено обґрунтованість висунутого проти обвинуваченого ОСОБА_3 кримінального обвинувачення, суд вважає необхідним призначити йому покарання.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку та характер вчиненого ним кримінального правопорушення, посередню характеристику по місцю проживання, його вік, стан здоров`я, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але в силу ст. 89 КК України судимості не має, скоїв кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів. його каяття у скоєному.

Враховуючи викладене, а також те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але в силу ст. 89 КК України судимості не має, посередньо характеризується за місцем мешкання, його відношення до вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що він щиро розкаявся, враховуючи думку потерпілого, який просив покарати обвинуваченого на розсуд суду, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді позбавлення волі на певний строк, достатній для досягнення цілей покарання.

Суд приходить до переконання, що ізоляція обвинуваченого ОСОБА_3 до позбавлення волі на певний строк відповідає вимогам справедливості при застосуванні покарання і відображує співмірність злочину та кари і тільки таке покарання буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення експертиз в сумі 1 570, 10 грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення експертиз в сумі 7 536 грн.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення експертиз в сумі 12 403 грн.

Речовий доказ: карта пам`яті з відеозаписом слідчого експерименту, яка зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід обраний обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку у законну силу.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України та на підставі санкції вказаної статті призначити йому покарання у виді 8 років позбавлення волі без конфіскації майна.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_3 залишити у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання тобто з 02.05.2023 року.

Стягнути с засудженого ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення експертиз в сумі 1 570, 10 грн.

Стягнути с засудженого ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення експертиз в сумі 7 536 грн.

Стягнути с засудженого ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення експертиз в сумі 12 403 грн.

Речовий доказ: карта пам`яті з відеозаписом слідчого експерименту, яка зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1