ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/4050/23

01 серпня 2024 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 (дистанційно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль в режимі відеоконференції кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Радомишль Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працюючого, з середньою-спеціальною освітою, раніше судимого, останній раз вироком Радомишльського районного суда Житомирської області від 06.03.2024 за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України та з врахуванням ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 27 квітня 2023 року приблизно о 19 год. 00 хв., тобто в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, яким введено воєнний стан із 05 години 3 0 хвилин 24 лютого 2022 року строком на ЗО діб (з відповідними змінами), знаходячись в спальній кімнаті квартири АДРЕСА_2 , яку орендувала ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного матеріального збагачення, скориставшись відсутністю спостереження за ним власниці та інших осіб, шляхом вільного доступу, таємно викрав, належні останній жіночу сумку з жіночим гаманцем, що не представляють для потерпілої матеріальної цінності, в якому знаходились грошові кошти в сумі 2000 гривень та 1000 доларів США, згідно курсу НБУ станом на 27.04.2023 року - 36,5686 грн. за 1 долар США, що становило 36568 грн. 60 коп., чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 38 568 грн. 60 коп.

Тобто, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме, таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у пред`явленому обвинуваченні, підтвердив викладені в обвинувальних актах обставини, у вчиненому щиро розкаялася .

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, цивільний позов до обвинуваченого не пред`являла.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченої та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України доведена повністю та кваліфікація його дій за ч. 4 ст.185 КК України правильна, оскільки обвинувачений вчинив умисні дії, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого в умовах воєнного стану.

Відповідно до вимог ст.65 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", суд, призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Згідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ч.2 ст.50 цього Кодексу покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення .

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При вирішенні питання призначення обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, особу обвинуваченого, який вину визнав та щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, неодноразово судимий, на обліках в лікарів -нарколога та -психіатра не перебуває, по місцю проживання характеризується посередньо, його відношення до скоєного злочину, та вважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових злочинів, слід призначити покарання за санкцією ч. 4 ст. 185 КК України - 5 років позбавлення волі без застосування ст.75 КК України, оскільки його поведінка та схильність до вчинення кримінальних правопорушень, що суттєво підвищує суспільну небезпечність вчинених діянь, робить неможливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Оскільки ОСОБА_4 засуджений ще вироком Радомишльським районним судом Житомирської області від 06 березня 2024 року за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357 КК України, з врахуванням ст.70 КК України, до покарання у виді 5 років позбавлення волі, остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити у відповідності до ч.4 ст.70 КК України - за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, у виді 5 (п`яти) років і 4 (чотирьох) днів позбавлення волі.

Цивільні позови в межах кримінального провадження потерпілою ОСОБА_5 до ОСОБА_4 не пред`являвся.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, ст. ст. 50, 65, 66-67, 70, ч. 4 ст. 185 КК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років .

На підставі ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням вироку Радомишльського районного суду Житомирської області від 06.03.2024, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років і 4 (чотирьох) днів позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 02 листопада 2023 року.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1