Справа № 283/2553/24
провадження №1-кс/283/558/2024
У Х В А Л А

17 листопада 2024 року Слідчий суддя Малинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Малинського відділу Коростенської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

слідчого СВ відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУ НП в Житомирській області в кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за № 0000362 від 15.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України

про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

17 листопада 2024 року до Малинського районного суду Житомирської області надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 .

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим Деснянським районним судом м. Київ за ч. 2 ст. 263 КК України, до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 71 КК України приєднано невідбуте покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 04.10.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України та остаточно призначено покарання у виді 2 років 1 місяця обмеження волі, на шлях виправлення не став та скоїв нове кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, на початку жовтня 2024 року, у невстановлений досудовим розслідуванням точний день та час, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з метою виготовлення, особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл пентан-1-он) для подальшого її збуту, перебуваючи за місцем фактичного проживання в АДРЕСА_1 , використовуючи всесвітню мережу Інтернет, через невстановлений досудовим розслідуванням Інтернет-ресурс, придбав хімічну речовину соляну кислоту «АБВ», піролідин, ацетон та інші, хімічні засоби та кислоти.

Після цього, продовжуючи свою злочинну діяльність з метою виготовлення особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл пентан-1-он) у великих розмірах, у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, однак не пізніше 15.11.2024 ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_1 , де використовуючи вищевказані хімічні засоби та речовини, виготовили особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл пентан-1-он), загальною масою 2,6461 г.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 15.11.2024 у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , перебуваючи в будинку по АДРЕСА_1 , реалізуючи свій протиправний умисел, посягаючи на встановлений Законом порядок обігу наркотичних та психотропних речовин та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», залишив частину вищевказаної особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено PVP (1- феніл-2-шролідий-1-іл пентан-1-он), тим самим розпочавши незаконне зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл пентан-1-он), з метою збуту, у великих розмірах.

Після цього, працівниками слідчо-оперативної групи відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУ НП в Житомирській області у період часу з 13 год 43 хв по 20 год 42 хв цього ж дня на підставі власноруч написаної заяви ОСОБА_7 , було проведено огляд місця події домоволодіння по АДРЕСА_1 , в ході якого вилучено особливо небезпечну психотропну -речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл пентан-1-он), загальною масою 2,6461 г, яка згідно списку №2 таблиці 1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, яку ОСОБА_5 за попередньою змовою з ОСОБА_7 незаконно виготовили, зберігали з метою збуту, у великих розмірах.

В ході досудового розслідування у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано.

У відповідності до ст. 278 КПК України ОСОБА_5 16 листопада 2024 року повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 307 КК України, що підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 15.11.2024; протоколом допитом свідка ОСОБА_8 від 13.11.2024; протоколом допитом свідка ОСОБА_9 від 13.11.2024; висновком експерта № СЕ-19/106-24/17120-НЗПРАП від 16.11.2024; протоколом проведення слідчого експерименту від 16.11.2024; протоколом огляду предметів від 16.11.2024.

Ризик того, що підозрювана ОСОБА_5 може переховуватися органів досудового розслідування та/або суду, підтверджується тим, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 10 років, тому є підстави вважати що ОСОБА_5 , знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Прокурор та слідчий СВ ВП №1 клопотання підтримали та просили задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 не оспорюючи обставин викладених в повідомленні про підозру та його захисник ОСОБА_6 заперечили по суті клопотання, просили обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши пояснення слідчого СВ, прокурора, думку підозрюваного та захисника слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, крім того у справі не з`ясовані обставини, встановлені під час кримінального провадження, не перевірено їх доказами, а тому підозрюваний, знаходячись на волі, може незаконно на них впливати або ж перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що обґрунтовує позицію слідчого та прокурора про можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчиняти нові кримінальні правопорушення.

Виключною метою застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання ним покладених процесуальних обов`язків, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати його належну поведінку, а в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки жоден із них не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Так, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

При цьому, підозрюваному може бути змінений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в разі внесення застави, розмір якої визначений даною ухвалою.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення та те, що він не працює, однак підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, вважаю за необхідне визначити заставу відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України у розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.183,184,193,194,196,376 Кримінального процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Обрати відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_2 , проживаючого АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, починаючи з часу затримання 15 листопада 2024 року з 18 години 24 хвилин до 14 січня 2025 року 18 годину 24 хвилини включно.

Одночасно визначити розмір застави в розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 454 200 гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного у разі внесення застави такі обов`язки: - прибувати за кожним викликом до слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування з особами, які є свідками у кримінальному провадженні,

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

У разі невиконання ним покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 18 листопада 2024 року.

Слідчий суддя