Справа № 639/7142/24
Провадження 1-в/639/672/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання начальника Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вироків Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 20.01.2021 та 24.11.2021 у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова надійшло вказане вище клопотання начальника Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» ОСОБА_5 у відношенні ОСОБА_4 .

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення клопотання відносно останнього.

Засуджений підтримав вимоги клопотання та просив їх задовольнити.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши клопотання, матеріали особової справи відносно ОСОБА_4 , суд приходить до наступного висновку.

З досліджених матеріалів вбачається, що в ДУ «Харківський слідчий ізолятор» перебуває ОСОБА_4 , який засуджений:

- вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 20.01.2021 за ч. 3 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено йому іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки;

Зазначеним вироком встановлено, що останній вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, 16.09.2020, при цьому завдавши матеріальну шкоду потерпілому на суму 2100, 00 грн.

- вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24.11.2021 за ч.1 ст.125, ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ч.1 ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 20.01.2021 та остаточно призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Зазначеним вироком встановлено, що останній вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України, 20.04.2021, завдавши матеріальну шкоду на суму 1482, 00 грн., 18.07.2021, завдавши матеріальну шкоду на суму 2435 грн. 46 коп. та 29.07.2021, завдавши матеріальну шкоду на суму 1178 грн.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати,

якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподаткованого мінімуму доходів громадян за ч. 1 ст. 51 КУпАП,

якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, два неоподаткованих мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, що відповідно станом на 01.01.2020 становить 2010, 20 грн. та станом на 01.01.2021 становить 2481 грн.

Тобто, станом на день розгляду клопотання відповідальність за дії ОСОБА_4 вчиненні 16.09.2020, 20.04.2021 та 29.07.2021, передбачені ч.3 ст.185 КК України за , передбачена ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на наведене суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

У зв`язку із зазначеним, оскільки кримінальна караність діяння, за вчинення якого засуджено ОСОБА_4 усунута, суд приходить до висновку про те, що на підставі ч. 2 ст. 74 КК України останнього необхідно звільнити від призначеного покарання за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 20.01.2021 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24.11.2021 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (епізоди 16.09.2020, 20.04.2021 та 29.07.2021).

При цьому, вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24.11.2021 ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч.3 ст.185 (епізод від 18.07.2021) КК України, які є кримінально-караними діяннями.

З огляду на викладене, за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24.11.2021 ОСОБА_4 вважається засудженим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України.

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання начальника Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» відносно ОСОБА_4 - задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного покарання за вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 20.01.2021 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24.11.2021 за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України (епізоди 16.09.2020, 20.04.2021 та 29.07.2021), у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_4 таким, що засуджений вироком Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 24.11.2021 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125, ч.3 ст.185 (епізод від 18.07.2021) КК України, із застосуванням ч. 1 ст. 70, ст.72 КК України, до покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим у той же термін після отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1