печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

15 листопада 2024 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи, щодо якої вирішується питання про застосування заходів медичного характеру, ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки міста Дашів, Гайсинського району, Вінницької області, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше не судимої,

яка підозрюється у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України,

ВСТАНОВИВ:

11.11.2024 року до Печерського районного суду м. Києва від прокурора надійшло вказане клопотання з додатками.

Як вбачається з клопотання, у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник раптовий злочинний умисел, направлений на наругу над іншим місцем поховання з хуліганських мотивів.

Так, у невстановлений час, проте не пізніше 01 год. 14 хв. 20.06.2024 року ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, зайшла на територію громадського місця - парку (пам`ятки садово-паркового мистецтва) Аскольдова Могила, що за адресою: місто Київ, Печерський район, Паркова Дорога 1).

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що своїми діями спричинить моральні страждання родичам померлих, демонструючи зневагу до місць поховання померлих, діючи умисно та з хуліганських мотивів, перебуваючи на території Аскольдової Могили в Печерському районі міста Києва, неподалік Церкви Святого Миколая, громадянка ОСОБА_4 , о 01 годині 16 хвилину утримуючи в руках палицю (тримач прапору разом з прапором Грузії), самовільно з застосуванням фізичної сили, почала наносити більше двадцяти ударів палицею по місцях поховання розташованих на території вказаного парку, одночасно розхитуючи та штовхаючи палицею портрети та декоративні споруди на місці поховань: ОСОБА_6 , героя України ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

О 01 год. 20 хв. цього ж дня ОСОБА_4 , продемонструвавши негативне ставлення до померлих, завдавши образи рідним та близьким померлих, виявивши зневагу до суспільних, релігійних норм життя, що згідно ст. 2 Закону України № 1102-ІV «Про поховання та похоронну справу» є наругою над іншими місцями поховання ОСОБА_6 (16.04.1992- 15.04.2024), героя України ОСОБА_6 , героя України ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , залишила місце вчинення кримінального праовопорушення, попрямувавши у невідомому напрямку.

Вчинене ОСОБА_4 суспільно-небезпечне діяння підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, як умисні дії, які виразились у нарузі над іншим місцем поховання, вчиненому з хуліганських мотивів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити, застосувавши до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Захисник особи, щодо якої вирішується питання про застосування заходів медичного характеру, не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

ОСОБА_4 підтримала думку захисника.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, суд приходить висновку про задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Так, згідно з ст. 3, 28 Конституції України людина, її життя та здоров`я, честь і гідність, недоторканність та безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю і кожен має право на повагу до його гідності.

Виходячи з роз`яснень, що викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03 червня 2005 року « Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування », примусові заходи медичного характеру мають застосовуватися лише за наявності у справі обґрунтованого висновку експертів-психіатрів про те, що особа страждає на психічну хворобу чи має іншій психічний розлад, які зумовлюють її неосудність або обмежену осудність і викликають потребу в застосуванні щодо неї таких заходів, а примусове лікування щодо осіб, які вчинили злочини та страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб - висновку судово-медичної експертизи.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 1419 від 15.10.2024 року, ОСОБА_9 , у період, що відноситься до інкримінованого їй діяння, виявляла і на теперішній час виявляє шизофренію параноїдну, безперервний тип перебігу. За своїм психічним станом в період, до якого відноситься інкриміноване їй діяння, вона не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними і на теперішній час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в спеціальний заклад для надання стаціонарної психіатричної допомоги, а також запобігання вчинення нею суспільно-небезпечних діянь.

Таким чином, ОСОБА_4 підпадає під дію ч. 2 ст. 19 КК України та потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом..

За правилами ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно - небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно - небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

У силу ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно - небезпечні діяння.

Згідно з ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Відповідно до ст.19 Закону України « Про психіатричну допомогу » примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вказані примусові заходи медичного характеру.

Згідно з ч.1ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 вчинила суспільно-небезпечне діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297, однак, у період, що відноситься до інкримінованого їй діяння, виявляла і на теперішній час виявляє шизофренію параноїдну, безперервний тип перебігу, та не могла усвідомлювати свої дії і керувати ними і на теперішній час також не може усвідомлювати свої дії і керувати ними.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_4 потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру у вигляді поміщення в спеціальний заклад для надання стаціонарної психіатричної допомоги, суд, з урахуванням того, що невжиття стосовно останньої примусових заходів медичного характеру може спричинити серйозну загрозу спричинення неминучої шкоди безпосередньо цій особі або іншім особам, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора та застосування до ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Речові докази слід вирішити у порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід залишити без змін до набрання ухвалою законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 92 - 94 КК України, ч. 2 ст. 292, ст. 503, 512, 513 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_4 , яка підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, які підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, - задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусові заходи медичного характеру медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Запобіжний захід застосований стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги, а саме: до спеціального підрозділу з надання психіатричної допомоги комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня «ПСИХІАТРІЯ», виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) за адресою: Київська область, Фастівський район, смт. Глеваха, вул. Павлова, 7, в умовах, що виключають її небезпечну поведінку - залишити без змін до набрання ухвалою законної сили.

Речові докази:

-диск СD-R, з відеозаписами, який знаходиться у матеріалах кримінального провадження, - залишити при матеріалах.

Ухвала суду може бути оскаржена до Печерського районного суду м. Києва протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1