Справа №534/1032/24
Провадження №1-кс/534/194/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2024 року місто Горішні Плавні

Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка-Рубежівка Київсько-Святошинського р-ну Київської області, громадянина України, українця, одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Комсомольського міського суду Полтавської області надійшло клопотання старшогослідчого СВ відділу поліції № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором, в якому слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вмотивовано слідчим необхідністю забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганням ризикам можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, а також можливістю вчинити нове кримінальне правопорушення.

Зі змісту внесеного клопотання вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26 квітня 2022 року військовозобов`язаний старший лейтенант запасу ОСОБА_4 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 для уточнення облікових даних і проходження медичного огляду військово-лікарською комісією. Рішенням позаштатної військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_3 військовозобов`язаного старшого лейтенанта запасу ОСОБА_4 визнано тимчасово не придатним до військової служби строком 1 (один) місяць, що посвідчено довідкою військово-лікарської комісії № 1/3/1/2278 від 26.04.2022. У цей же день ОСОБА_4 було доведено вимоги законодавства України з питань оборони під особистий підпис.

Після проведення лікувальних заходів військовозобов`язаний старший лейтенант запасу ОСОБА_4 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 та при проходженні повторної військово- лікарської комісії останнього було визнано здоровим та придатним для проходження військової служби, що посвідчено довідкою військово-лікарської комісії № 1/3/1/2957 від 30.05.2022.

У подальшому, 20 червня 2022 року на виконання вимог ст. 65 Конституції України, ч. 9 ст. 1, ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а також вказаних вище Указів Президента України, ОСОБА_4 отримав бойову повістку про необхідність прибуття о 08 год 00 хв 27.06.2022 для відправки до військової частини НОМЕР_1 у зв`язку із призовом на військову службу під час мобілізації.

У подальшому ОСОБА_4 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, за відсутності передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» підстав для відстрочки від призову, будучи визнаним придатним до військової служби, усвідомлюючи значення та протиправний характер своїх дій, 27.06.2022 о 08:00 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з`явився, про причини своєї неявки особисто не повідомив, чим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення, передбачене ст.336 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 липня 2022 року за №0000304.

У судовому засіданні прокурор, підтримуючи клопотання слідчого та зазначаючи про наявність ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України, наполягав на застосуванні відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Прокурор наголосив на тому, що підозрюваний під загрозою покарання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він вчинив кримінальне правопорушення, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 5 років. Окрім того, він тривалий час був відсутній за місцем свого проживання та його було оголошено в розшук, отже необхідно обрати винятковий запобіжний захід - у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вищевказаному ризику.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник у судовому засіданні заперечували проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно нього та просили суд обрати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт. Обґрунтовуючи свою позицію тим, що підозрюваний проживав за місцем своєї реєстрації, від органів досудового розслідування не переховувався, має постійне місце проживання разом з сім`єю, також має стійкі соціальні зв`язки, наразі влаштовується офіційно на роботу, тому ризик, передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, та зазначений слідчим у клопотанні, відсутній.

З`ясувавши думки учасників кримінального провадження, перевіривши надані матеріали досудового розслідування, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Як убачається з представлених суду матеріалів, у провадженні ВП №2 Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 липня 2022 року під №0000304 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Ухвалою Комсомольського міського суду Полтавської області 29.04.2024 надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 Затримано ОСОБА_4 20.09.2024, що підтверджується відповідним протоколом.

У межах зазначеного кримінального провадження 20 вересня 2024 року о 18 год 27 хв ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Копія клопотання та копії доданих до нього матеріалів вручені підозрюваному ОСОБА_4 20 вересня 2024 року о 18 год 20 хв з дотриманням вимог ч.2 ст.184 КПК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: витягом з ЄРДР; повідомленням про кримінальне правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_4 ; копіями документів, наданими першим відділом ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме копією заяви ОСОБА_4 на направлення для проходження військово-лікарської комісії, копією направлення, копією довідки військово-лікарської комісії, копією картки медичного обстеження; протоколами допиту свідків.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа можливо вчинила злочин (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Проаналізувавши приєднані до клопотання слідчого матеріали досудового розслідування, слідчий суддя доходить висновку, що наведені вище докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.

Одночасно слідчий суддя зазначає, що у відповідності до ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Як зазначено у ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст.176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Згідно частини 1 та 2 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

В якості підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу слідчий у внесеному клопотанні посилається на наявність ризику, що передбачений ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду. Наявність зазначеного ризику була підтримана прокурором у судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших релевативних факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою («W v.Switzerland», Заява № 14379/88, 26 січня 1993 року).

Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Becciev v.Moldova» (Бекчиєв проти Молдови), пункт 58).

На обґрунтування наявності ризику переховування від слідства та суду прокурор надав постанову про зупинення досудового розслідування та оголошення підозрюваного ОСОБА_4 у розшук від 24.04.2024 по даному кримінальному провадженню.

ОСОБА_4 дійсно перебував у розшуку, ризик, зазначений прокурором у судовому засіданні, існує, проте на час розгляду клопотання підозрюваний проживає однією сім`єю зі своєю сімєю за адресою, за якою він зареєстрований, має стійкі соціальні зв`язки, має намір працевлаштуватись. Таким чином, застосування до ОСОБА_4 домашнього решту у певний час доби, замість тримання під вартою, буде дієвим для досягнення мети застосування запобіжного заходу та забезпечить досягнення балансу між суспільними інтересами та дотриманням поваги до особистої свободи ОСОБА_4 ..

Керуючись ст. 177, 178, 181, 184, 194 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні старшого слідчого СВ ВП №2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у видгляді домашнього арешту у період доби з 19 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин строком на два місяці, заборонивши йому залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 у визначений період доби без дозволу прокурора або суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не відлучатись за межі Кременчуцького району Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- за викликом слідчого, прокурора або суду прибувати до слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Роз`яснити, що за невиконання вищевказаних зобов`язань до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Направити копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту для виконання та контролю органу Національної поліції за місцем перебування підозрюваного та прокурору Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 .

Строк дії ухвали закінчується 21 листопада 2024 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору та підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено в судовому засіданні об 11 год 30 хв. 24 вересня 2024 року в залі судових засідань Комсомольського міського суду Полтавської області.