Єдиний унікальний номер №333/3330/23
Провадження №1-кс/333/266/24
УХВАЛА

Іменем України

25 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суду м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурорів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000528 від 05.04.2023, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, Запорізької області, українця, громадянина України, не працюючого маючому на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні прокурор подав письмове клопотання про обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту.

Своє клопотання мотивує тим, що обвинуваченому необхідно обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у зв`язку з існуванням ризиків, а саме:

- переховуватися від суду з метою ухилення від суворого покарання, яке може йому загрожувати у разі визнання його винним, а також враховуючи те, що ОСОБА_5 неодноразово не з`являвся до суду, до нього застосовувалися заходи примусу, у зв`язку з чим перебував у розшуку, що є ризиком, передбаченим п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

- з урахуванням отриманих характеристик на ОСОБА_5 , а саме відсутність постійного джерела доходу, специфіку вчинення злочину, а також те, що ОСОБА_5 , раніше притягався до кримінальної відповідальності за аналогічні злочини, дає підстави вважати, що на теперішній час єдиним джерелом доходу ОСОБА_5 , є протиправна діяльність, тому він може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інше кримінальне правопорушення, що є ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

при обранні особистого зобов`язання обвинувачений зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу прокурора чи суду. Враховуючи встановлені ризики, характер інкримінованого злочину та відомості про особу обвинуваченого, відсутні гарантії виконання обвинуваченим умов зазначеного запобіжного заходу у добровільному порядку, без наявності певних обмежень;

- особи, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні та під час судового розгляду представлені не були.

Відсутність таких осіб, а також враховуючи те, що обвинувачений не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, унеможливлює застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави.

Вищевказане та наявність перелічених ризиків, свідчить про неможливість запобігання встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній.

В судовому засіданні, прокурори у повному обсязі підтримали клопотання та послалися на обставини, які у ньому були викладені.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, просили застосувати більш м`який запобіжний захід. ОСОБА_5 пояснив суду, що не являвся в судові засідання, оскільки переховувався від мобілізації.

Вислухавши доводи та пояснення прокурора, обвинуваченого, захисника, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 39 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Хайредінов проти України» від 14 жовтня 2010 року, остаточне 14 січня 2011 року, існує презумпція на користь звільнення. Суд постійно зазначав у своїй практиці, що другий аспект пункту 3 статті 5 Конвенції не надає судам вибір між притягненням обвинуваченого до відповідальності в розумний строк та тимчасовим його звільненням під час провадження. До засудження обвинувачений має вважатися невинним і мета цього положення, по суті, вимагає його тимчасового звільнення з-під варти, як тільки його подальше тримання під вартою перестає бути обґрунтованим (Vlasov v. Russia), №78146/01, пункт 104, від 12 червня 2008 року).

Відповідно ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 3 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Враховуючи обставини у справі, особистість обвинуваченого ОСОБА_5 , на думку суду існують з боку обвинуваченого ризик: можливість переховуватися від суду, оскільки злочин який інкримінується ОСОБА_5 є тяжким, та передбачає покарання у виді позбавлення волі, з конфіскацією майна, та будучи обізнаним про покарання, що йому загрожує за вказаний злочин для уникнення покарання може переховуватися від суду.

Крім цього існує ризик, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення пов`язане з незаконним обігом психотропних речовин та наркотичних засобів.

Дані ризики підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме ОСОБА_5 протягом тривалого часу на виклики суду на судові засідання не з`являвся, неодноразові приводи застосовані судом органами поліції не виконувалися, адже ОСОБА_5 за своїм місце не проживав, в подальшому був судом оголошений у розшук і лише після цього ОСОБА_5 був доставлений до суду.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі «Бекчиєв проти Молдови» ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність прокурором під час розгляду клопотання, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризиків, тому клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту необхідно задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 181, 184, 193, 196, 202, 205 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з перебуванням останнього за місцем мешкання: АДРЕСА_2 строком на два місяці до 25 січня 2025 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

1) прибувати до суду, за першою вимогою;

2) не відлучатися за межі міста Запоріжжя без дозволу суду;

3) повідомляти суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Роз`яснити ОСОБА_5 , положення ч. 5 ст. 181 КПК України, у відповідності до якої працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Контроль за дотриманням обвинуваченим ОСОБА_5 умов домашнього арешту покласти на працівників відділення поліції №6 Запорізького районного управління поліції ГУ НП в Запорізькій області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1