СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/4315/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2024 року м.Київ

Святошинський районний суд міста Києва

під головуванням слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Києві клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт на майно, подане в рамках кримінального провадження за № 0001431 від 22.12.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 206, ст. 356, ч. 1 ст. 388 КК України,

встановив:

У провадження слідчого судді надійшло клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт на майно, подане в рамках кримінального провадження за № 0001431 від 22.12.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 206, ст. 356, ч. 1 ст. 388 КК України.

Дане клопотання обґрунтовується тим, що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні за № 0002543 від 03.07.2023, за № 0001431 від 22.12.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 206, ст. 356, ч. 1 ст. 388 КК України.

30.01.2023 старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України корпоративні права та майно ТОВ "КРИЖОПІЛЬСЬКИЙ ЕЛЕВАТОР" визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні , як такі що використані для вчинення злочину.

У судове засідання прокурор Офісу Генерального прокурора не з`явився та не підтримав клопотання.

Дослідивши клопотання та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання про накладення арешту на майно, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Під час судового розгляду встановлено,що Офісом Генерального прокурора здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні за № 0002543 від 03.07.2023, за № 0001431 від 22.12.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 206, ст. 356, ч. 1 ст. 388 КК України (а.п.7-11).

Положеннями ст. 131 КПК України передбачено вичерпний перелік видів заходів забезпечення кримінального провадження, серед яких є арешт майна.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК Україниарештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 1ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно доч.2ст.173КПК Українипривирішенні питанняпро арештмайна слідчийсуддя,суд повиненвраховувати: 1)правову підставудля арештумайна; 2)можливість використаннямайна якдоказу укримінальному провадженні(якщоарешт майнанакладається увипадку,передбаченому пунктом1частини другоїстатті 170цього Кодексу); 3)наявність обґрунтованоїпідозри увчиненні особоюкримінального правопорушенняабо суспільнонебезпечного діяння,що підпадаєпід ознакидіяння,передбаченого закономУкраїни прокримінальну відповідальність(якщоарешт майнанакладається увипадках,передбачених пунктами3,4частини другоїстатті 170цього Кодексу); 3-1)можливість спеціальноїконфіскації майна(якщоарешт майнанакладається увипадку,передбаченому пунктом2частини другоїстатті 170цього Кодексу); 4)розмір шкоди,завданої кримінальнимправопорушенням,неправомірної вигоди,яка отриманаюридичною особою(якщоарешт майнанакладається увипадку,передбаченому пунктом4частини другоїстатті 170цього Кодексу); 5)розумність таспіврозмірність обмеженняправа власностізавданням кримінальногопровадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має також обов`язково переконатись на підтвердження вчинення кримінального правопорушення в наявності доказів, які мають давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Слідчим суддею не встановлено доведеності обставин за якими мета викладена у клопотанні прокурора, а саме накладення арешту на майно з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення потерпілій особі, та забезпечення можливості застосування спеціальної конфіскації, а також необхідністю запобігти подальшого відчуження та приховування корпоративних прав товариств та реалізації активів товариств підтверджуються та співвідносяться з матеріалами справи, отже, на час розгляду клопотання прокурора про накладення арешту на майно у слідчого судді відсутні правові підстави для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Крім того, ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 25.07.2023 скасовано накладений арешт на майно, яке зазначено в клопотанні в даному кримінальному провадженні.

Нових же обставин, які б стали підставою для накладення арешту на вище визначене майно у клопотанні, яке подано 26.07.2023, не вказано.

Отже, сукупність вказаних вище обставин свідчить про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Згідно ч.1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

За таких обставин, слідчий суддя не вбачає правових підстав для задоволення клопотання прокурора, оскільки клопотання є недостатньо обґрунтованим, а відтак, у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 372, 392, 395 КПК України,

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт на майно, подане в рамках кримінального провадження за № 0001431 від 22.12.2022, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 206, ст. 356, ч. 1 ст. 388 КК України, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1