Справа № 513/1507/24
Провадження № 1-кп/513/197/24
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А

05 грудня 2024 року Саратський районний суд Одеської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю: секретаря - судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт Сатара Одеської області кримінальне провадження за обвинувальним актом, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001313, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 вересня 2024 року, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Сарата Саратського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.10 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 152 КК України,

у с т а н о в и в:

В провадженні Саратського районного суду Одеської області знаходиться обвинувальний акт та додані до нього документи за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.10 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 152 КК України, який ухвалою суду від 02 грудня 2024 року призначений до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

04 грудня 2024 року до канцелярії суду прокурором подане клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор під час проведення підготовчого судового засідання вважав можливим призначити судовий розгляд даного кримінального провадження. Також підтримав заявлене клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого. Підставою застосування запобіжного заходу до обвинуваченого є наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 підтримав позицію прокурора про призначення судового розгляду та застосуваня запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У підготовчому судовому засіданні захисник - адвокат ОСОБА_8 просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просила застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, не заперечувала щодо призначення справи до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію висловлену захисником щодо відмови в продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, не заперечував проти призначення справи до судового розгляду.

Заслухавши пояснення прокурора, представника потерпілого, обвинуваченого та його захисника, дослідивши наявні матеріали та подане клопотання, суд дійшов до такого висновку.

Дане кримінальне провадження підсудне Саратському районному суду Одеської області. Підстав для закриття чи зупинення кримінального провадження в підготовчому судовому засіданні не встановлено.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, порушень вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду та являлись підставою для повернення обвинувального акта прокурору, судом не встановлено. До обвинувального акта додані документи, передбачені ч.4 ст.291 КПК України.

Беручи до уваги положення ч. 2 ст. 27 КПК України, суд вважає за необхідне здійснювати судовий розгляд у даному кримінальному провадженні у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження оскільки дана справа стосується кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів, а за клопотанням обвинуваченого - судом присяжних у складі двох суддів та трьох присяжних. Кримінальне провадження стосовно кількох обвинувачених розглядається судом присяжних стосовно всіх обвинувачених, якщо хоча б один з них заявив клопотання про такий розгляд.

У судовому засіданні після роз`яснення обвинуваченому відповідно до ч. 3 ст. 31 КПК України права на розгляд справи у його відношенні судом у складі судом присяжних у складі двох суддів та трьох присяжних, останній висловив бажання про розгляд справи у складі трьох суддів.

Враховуючи відсутність підстав для прийняття рішень, передбачених п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України судом проведено підготовку до судового розгляду, як і визначено час та місце судового розгляду, склад осіб, що підлягають виклику.

На підставі викладеного, суд вважає можливим призначити судовий розгляд кримінального провадження.

Щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то суд зазначає таке.

Згідно ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За змістом ст. 199 КПК України, підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_7 інкримінується вчинення злочинів, передбачених п.10 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 152 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Отже, суд, на підставі розумної оцінки, уважає причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для вирішення питання щодо подальшого застосування дії запобіжного заходу.

Досліджуючи матеріали клопотання, пояснення прокурора, беручи до уваги відомості про особистість ОСОБА_7 , суд погоджується з тим, що на даний час наявні ризики того, що перебуваючи на свободі обвинувачений матиме можливість переховуватись від суду, здійснювати вплив на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки обвинувачений володіє інформацією про їх місце проживання та їх контактними даними як і те, що свідки у кримінальному провадженні не допитані, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Отже, на думку суду, наразі існують підстави для застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу. Також суд наголошує, що наразі саме запобіжний захід - тримання під вартою, відповідає особистості обвинуваченого та встановленим обставинам - наявності ризиків, які є запобіжником саме належної процесуальної поведінки та співіснування з суспільством. Приймаючи таке рішення, суд відповідно до вимог ст. 178 КПК України також перевірив характеризуючи відомості щодо особистості обвинуваченого та наведені прокурором у клопотанні, як і тяжкість покарання в випадку визнання ОСОБА_7 винуватим.

Отже, судом наведено існування саме тих достатніх підстав відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, які, на його думку, є доказами в розумінні положень ч. 1 ст. 177 КПК України.

При цьому, суд звертає увагу, що КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

У відповідності до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Такими обставини у даному кримінальному провадженні є тяжкість злочину, який інкримінуються обвинуваченому та міра покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, також такою обставиною є підвищена суспільна небезпечність інкримінованих обвинуваченому злочинів, і саме наведені вище обставини у їх сукупності та інформація про обвинуваченого, разом із обвинуваченням у вчиненні злочину особливої категорії, дають суду можливість зробити висновок, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження, взмозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України.

На думку суду, саме запобіжний захід - тримання під вартою, відповідає завданням кримінального провадження, визначеного ст. 2 КПК України, меті застосування запобіжного заходу та особистості обвинуваченого, встановленим обставинам - усунути ризики, які є запобіжником саме належної процесуальної поведінки та співіснування з суспільством.

Судом, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при прийнятті такого рішення, було також вивчено відомості, що характеризують особистість обвинуваченого, які наведені прокурором у клопотанні, а також стороною захисту, що свідчить про необхідність задоволення клопотання прокурора та застосування запобіжного заходу.

Також, суд враховує правову позицію Європейського суду, яка сформульована, зокрема, у п.80 рішення у справі «Марченко проти України» про те, що при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернатиних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд бере до уваги п.1 ч.4 ст.183 КПК України та враховує те, що згідно обвинувального акту, обвинуваченому інкриміновано вчинення особливо тяжких злочинів та вважає, що жоден із інших - альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не взмозі забезпечити уникненню ризиків передбачених ст.177 КПК України, належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень суду.

Доводи захисника про відсутність підтвердження існування ризиків, та наявності підстав для зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, суд визнає їх безпідставними, оскільки ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій.

За ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо дій пов`язаних з насильством.

Ураховуючи стадію судового провадження, дії, які кваліфікував орган досудового розслідування ОСОБА_9 , а саме за п.10 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 152 КК України, суд на цій стадії судового провадження не вбачає підстав для визначення альтернативного запобіжного заходу в вигляді застави.

Керуючись статтями 7, 31, 110, 132, 176 - 178, 181-186, 193-199, 314-316, 369 -372, 376, 395 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора, подане в рамках судового провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.10 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 152 КК України - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 02 лютого 2025 року включно, в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави відносно обвинуваченого ОСОБА_7 - не обирати.

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001313, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 вересня 2024 за обвинуваченням ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.10 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 152 КК України, у закритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Сарата Одеської області на 12 грудня 2024 року о 12:15 годині.

Справу розглянути у складі трьох суддів у закритому судовому засіданні.

У судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника, представника потерпілого, та свідків.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі: начальнику Державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів безпосередньо до Одеського апеляційного суду, або в той же строк та в тому ж порядку, з моменту отримання повного тексту ухвали.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3