Справа № 201/8569/24
Провадження № 1-кп/201/904/2024
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001119 від 13.07.2024 року, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, який має середньо-технічну освіту, неодружений, на утриманні перебуває дитина ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та батьки похилого віку, які мають хронічні хвороби, працює неофіційно, зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

24.02.2022 року указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому строк дії воєнного стану неодноразово продовжувався, в останнє Законом про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06 травня 2024 року №3684-IX з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Відповідно до Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом. В подальшому строк дії загальної мобілізації неодноразово продовжувася, в останнє Указом Президента України №272/2024 від 06 травня 2024 року «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 14 травня 2024 року строком на 90 дію. Відповідний Указ затверджено Законом №3685-ІХ від 08.05.2024 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації»».

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» №1932-ХІІ від 06.12.1991 року, особливий період це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. Таким чином, в Україні діє особливий період.

Встановлено, що ОСОБА_3 будучи військовозобов`язаним на особливий період, 12.07.2024 у встановленому законом порядку пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією (ВЛК) ІНФОРМАЦІЯ_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), за адресою: АДРЕСА_2 та на підставі наказу МОУ №402 від 14.08.2008 визнаний придатним до військової служби для подальшого призову по мобілізації до Збройних Сил України.

12.07.2024 старший офіцер відділу призову ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_6 попередив ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією та ОСОБА_3 було вручено мобілізаційне розпорядження про відправку останнього для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 (навчальний центр) на 12.07.2024. Однак військовозобов`язаний ОСОБА_3 будучи придатним до військової служби на особливий період, не бажаючи громадян України, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання виконувати загальний обов`язок проходити військову службу, покладений на, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 9 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», Указу Президента України №65/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», діючи умисно, протиправно, маючи на меті ухилитися від призову за мобілізацією, достовірно знаючи про свій обов`язок щодо призову за мобілізацією та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, передбачених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацією», ухилився від призову на військову службу за мобілізацією та проходження військової служби в особливий період будучи усвідомленим про кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією категорично відмовився підписувати мобілізаційне розпорядження та зазначив, що наміру проходити військову службу не має, будь-яких підтверджуючих документів про його бронювання (посвідчення про бронювання або витяг з Наказу про бронювання) не має, та повідомив, що відмовляється від мобілізації, що підтверджується заявою ОСОБА_3 .

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст.336 КК України, а саме ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 336 КК України визнав повністю, та показав, що дійсно за наведених в обвинувальному акті обставин, 12.07.2024, перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 письмово відмовився від проходження військової служби під час мобілізації в особливий період. Пояснив, що знає про обов`язок кожного громадянина захищати свою країну від ворога, розуміє всю відповідальність за відмові від проходження військової служби, готовий понести покарання, однак боїться за своє життя, щиро кається за скоєне.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України, проти чого не заперечували учасники судового розгляду, з`ясувавши при цьому обставини щодо правильного розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд обмежився лише допитом обвинуваченого та дослідженням таких матеріалів справи, які характеризують особу обвинуваченого.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ст. 336 КК України, тобто ухилення від призову на військову службу під час мобілізації в особливий період, а вина його доведена і ним повністю визнана.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення (злочину), всі обставини справи в їх сукупності, дані про особу винного, керуючись законом.

Так, ОСОБА_3 є військовозобов`язаним, раніше не судимий, не одружений, має на утриманні та вихованні одну малолітню дитину та батьків похилого віку, які мають хронічні хвороби, працює неофіційно, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у психіатра, нарколога не перебуває.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого судом відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись принципами гуманності, необхідності і достатності покарання для виправлення обвинуваченого та запобігання новим кримінальним правопорушенням, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і відбування покарання, оскільки такі за даних обставин справи були б надмірно суворим покаранням, а обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ст. 336 КК України із застосуванням іспитового строку (ст. 75 КК України) та покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Доля речових доказів підлягає вирішенню в порядку, передбаченому статтею 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 369-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до положень ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця свого проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Витрати на проведення судових експертиз відсутні.

Запобіжний захід не застосовувався.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази відсутні.

Роз`яснити учасникам судового провадження право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 349 КПК України.

Суддя ОСОБА_1