ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000456 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2024 року щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровськ, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 15.02.2024 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська за ст. 1261, 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, та вважати ОСОБА_9 засудженим за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт; на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.02.2024 року, та остаточно вважати ОСОБА_9 засудженим до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 15 днів; в іншій частині вирок залишити без змін.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що санкція ч. 1 ст. 125 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

Проте суд першої інстанції призначив обвинуваченому ОСОБА_9 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді 240 годин громадських робіт, яке не передбачене санкцією ч. 1 ст. 125 КК України.

За вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2024 року ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено покарання у виді 240 годин громадських робіт; відповідно до ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.02.2024 року, та остаточно ОСОБА_9 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 15 днів.

За обставин, викладених у вироку, 17.08.2024 року близько 15.00 години (більш точний час не встановлено), ОСОБА_9 разом з ОСОБА_10 знаходилися у приміщенні квартири АДРЕСА_2 , де на ґрунті раніше виниклих особистих неприязних відносин між ними виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_9 виник раптовий кримінально-протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 .

Так, ОСОБА_9 , реалізовуючи свій раптовий кримінально-протиправний умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_10 , 17.08.2024 року близько 17.30 годин (більш точний час не встановлено), перебуваючи у приміщенні міжквартирного тамбуру, що знаходиться поблизу квартири АДРЕСА_2 , знаходячись у безпосередній близькості до ОСОБА_10 , наніс останньому не менше двох ударів правою рукою стиснутою в кулак у область грудної клітини з лівої сторони, та не зупиняючись на цьому, відразу наніс не менше двох ударів лівою рукою стиснутою в кулак у область грудної клітини з правої сторони.

В результаті своїх умисних дій ОСОБА_9 спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Кримінальне провадження розглянуто на підставі ст. 382 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, яка підтримала доводи апеляційної скарги прокурора, захисника, яка не заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_9 за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Доводи прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначенні ОСОБА_9 покарання за ч.1 ст.125 КК України заслуговують на увагу.

Як вбачається з резолютивної частини вироку, ОСОБА_9 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді 240 годин громадських робіт.

Між тим, частиною 1 статті 125 КК України передбачено покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

Однак, суд першої інстанції порушив вказані вимоги закону, оскільки призначив ОСОБА_9 покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді 240 годин громадських робіт, у зв`язку з чим неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставами для зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме, застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Пункт 4 частини 1 статті 413 КПК України передбачає, що неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою, зокрема, зміну судового рішення, є призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи те, що судом було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, вирок суду підлягає зміні, а апеляційна скарга прокурора задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2024 року задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2024 року щодо ОСОБА_9 змінити.

Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді 200 годин громадських робіт.

На підставі ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15.02.2024 року, та вважати ОСОБА_9 засудженим до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 15 днів

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4