1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/8401/24 1-кс/335/3339/2024
23 липня 2024 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.408 КК України, -
23.07.2024 року слідчий СВ ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи свої вимоги наступним.
В обґрунтування клопотання вказав, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у тому, що він, проходячи військову службу за мобілізацією, перебуваючи з 23.05.2023 на посаді курсанта 5 навчального взводу 4 навчальної роти 2 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилення від проходження військової служби, 15.09.2023 самовільно залишив тимчасове місце служби, а саме місце розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , пункт тимчасової дислокації якої знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини (по стройовій частині) НОМЕР_1 № 108 від 07.10.2023 ОСОБА_5 призначено на у військовому званні «солдат».
Відповідно до Указу Президента України ОСОБА_6 від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
В подальшому, відповідними Указами Президента України ОСОБА_6 , правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу.
Згідно з вимогами ст. 1 Закону України « Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.
Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.
Разом з цим, солдат ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.
Однак, 15.09.2023 солдат ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи в умовах воєнного стану, з метою ухилення від проходження військової служби, самовільно залишив тимчасове місце служби, а саме місце розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , пункт тимчасової дислокації якої знаходився за адресою: АДРЕСА_1 , після чого, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби.
Таким чином, військовослужбовець ОСОБА_5 , за викладених вище обставин, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 4 ст. 408 КК України - дезертирство, самовільне залишення місця служби з метою ухилитися від військової служби, вчиненого в умовах воєнного стану.
21.06.2024 ОСОБА_5 за погодженням з процесуальним керівником було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 408 КК України.
В подальшому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до слідчого не з`являвся, на зв`язок не виходив, причину не явки не повідомляв, у зв`язку з чим встановити теперішнє місцезнаходження підозрюваного не є можливим.
В ході досудового розслідування слідчим СВ було надано доручення оперативному підрозділу в порядку ст. 40 КПК України для встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 .
Підозрюваному ОСОБА_5 неодноразово було здійснено телефонні дзвінки на мобільний телефон, однак останній постійно знаходився у вимкнутому положенні. На сьогоднішній день ОСОБА_5 на звязок не виходить, про своє місцезнаходження не повідомляє.
При здійсненні виїзду оперативними працівниками ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області за адресою мешкання ОСОБА_5 було встановлено, що останній, за наданою ним адресою не мешкає. Підтвердженням цього є рапорти о/у ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, які пояснюють, встановити місцезнаходження, близьких родичів ОСОБА_5 не встановилось можливим. Також було отримано рапорт о/у ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області про те що останній не перетинав державний кордон відповідно до відомостей « ОСОБА_7 ».
В ході виконання доручення слідчого було допитано сусідів ОСОБА_5 , а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_9 які пояснили, що в гуртожитку який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживає та даний громадянин їм не відомий.
На теперішній час ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування.
Беручи до уваги той факт, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності за вчинений злочин, зник та на теперішній час переховується від органів досудового розслідування, через що його місце знаходження невідоме, крім того забезпечити його явку до суду без здійснення приводу неможливо, слідчий просить надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
Прокурор підтримав подане клопотання, надавши відповідну заяву.
Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд клопотання слідчого проведено без фіксації судового процесу.
Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Статтями 188-189 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
21.06.2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.408 КК України.
В подальшому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до слідчого не з`являвся, на зв`язок не виходив, причину не явки не повідомляв, у зв`язку з чим встановити теперішнє місцезнаходження підозрюваного не є можливим.
В ході досудового розслідування слідчим СВ було надано доручення оперативному підрозділу в порядку ст. 40 КПК України для встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 .
Підозрюваному ОСОБА_5 неодноразово було здійснено телефонні дзвінки на мобільний телефон, однак останній постійно знаходився у вимкнутому положенні. На сьогоднішній день ОСОБА_5 на зв`язок не виходить, про своє місцезнаходження не повідомляє.
При здійсненні виїзду оперативними працівниками ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області за адресою мешкання ОСОБА_5 було встановлено, що останній, за наданою ним адресою не мешкає. Підтвердженням цього є рапорти о/у ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, які пояснюють, встановити місцезнаходження, близьких родичів ОСОБА_5 не встановилось можливим. Також було отримано рапорт о/у ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області про те що останній не перетинав державний кордон відповідно до відомостей «Аркан».
В ході виконання доручення слідчого було допитано сусідів ОСОБА_5 , а саме ОСОБА_8 та ОСОБА_9 які пояснили, що в гуртожитку який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживає та даний громадянин їм не відомий.
20.07.2024 року підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук.
На теперішній час ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування.
Відповідно до статті 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
Згідно зі статтею 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, як законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.
Відповідно до частини 1 статті 183 КК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути заснований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`яти років.
Статтею 188 КПК України передбачено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого судді, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.
Відповідно до частини 4 статті 189 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.
Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого необхідно задовольнити, надавши дозвіл на затримання ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
На переконання слідчого судді, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, так як є обґрунтовані підстави вважати, що він переховується від органу досудового розслідування і в інший спосіб забезпечити його явку для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу неможливо, а тому, клопотання є доведеним та підлягає задоволенню.
Строк дії даної ухвали слід встановити до 23.01.2025 року, що буде достатньо для здійснення заходів по встановленню місця знаходження підозрюваного та його доставки до суду.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 189, 190 КПК України, слідчий суддя
Надати дозвіл на затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
При встановленні фактичного місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно затримати та доставити його до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, за адресою: АДРЕСА_3 , з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч.1 ст. 191 КПК України, затриманий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повинен бути доставлений до суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання.
Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання - затримала ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язана негайно вручити затриманому копію зазначеної ухвали, а також негайно повідомити про це прокурора, зазначеного в ухвалі.
Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній; відкликання ухвали прокурором.

Встановити строк дії даної ухвали слідчого судді до 23.01.2025 року включно.

Організацію виконання ухвали суду доручити слідчому СВ ВП №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 .

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1