УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000166 внесеного до ЄРДР 17.09.2024, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оксамитне, Болградського району, Одеської області, українця, громадянина України, пенсіонера, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло вищевказане клопотання прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 , яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 ..

Клопотання мотивовано тим, що слідчим провадиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000166 від 17.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 332 КК України, в ході розслідування якого виникла необхідність у застосуванні відносно підозрюваного ОСОБА_4 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що у зв`язку із повномасштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони Президент України підписав Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, дію якого продовжено до 09.11.2024 включно.

Пунктом 3 Указу передбачено, окрім іншого, що у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватись конституційні права й свободи людини та громадянина, передбачені ст. 33 Конституції України.

Відповідно до «Правил перетинання державного кордону громадянами України» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 виїзд чоловіків призовного віку за межі України в умовах воєнного стану, за деякими виключеннями, не дозволяється.

Установлено, що 10.09.2024 невстановлені особи, використовуючи аккаунт «HORTICY» в додатку для відправки миттєвих повідомлень «Telegram» повідомили ОСОБА_6 про можливість переправлення за грошову винагороду через державний кордон України осіб, які тимчасово обмежені у праві на виїзд за кордон на період воєнного стану. При цьому, ОСОБА_6 повідомлено умови, суму, а саме 9000 доларів США за одну особу, місце та спосіб такого переправлення з можливістю подальшого коригування суми грошових коштів і умов переправлення. На запропоновані умови ОСОБА_6 погодився.

Надалі, ОСОБА_6 на виконання попередніх домовленостей за допомогою додатку «Telegram» передано вказаним невстановленим особам данні свого паспорта громадянина України для виїзду за кордон, а також дані паспортів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

У подальшому, 22.09.2024 ОСОБА_6 разом з ОСОБА_8 прибули до м. Вінниці та за допомогою додатку «Telegram» повідомили про це невстановлених організаторів.

Цього ж дня, в додатку «Telegram» на телефон ОСОБА_6 надійшло повідомлення з невідомого контакту « НОМЕР_1 », який представився чоловіком на ім`я « ОСОБА_9 » та яким, у подальшому виявився житель м. Одеси ОСОБА_4 , який повідомив, що його роль полягає у супроводженні ОСОБА_6 та інших осіб до державного кордону України, наданні їм необхідних роз`яснень, порад та іншому сприянні.

23.09.2024 ОСОБА_4 через додаток «Telegram» повідомив ОСОБА_6 про необхідність прибути на місце зустрічі, за адресою АДРЕСА_2 , готель « ІНФОРМАЦІЯ_2 », приблизно о 14.00 годині.

23.09.2024 ОСОБА_4 в ході зустрічі з ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , в період часу з 14.22 до 14.40 години, повідомив, що перетин державного кордону буде здійснюватися через пункт пропуску «Паланка Маяки Удобне», а тому він придбав квитки на потяг до м. Одеси, який вирушає 24.09.2024 о 00.20 год. Крім того, ОСОБА_4 повідомив, що потрібно буде на деякий час винайняти житло в м. Одеса, щоб дочекатись зручного часу для перетину кордону, а також зазначив, що він забезпечить безперешкодний проїзд до державного кордону України через блок-пости.

Після цього, ОСОБА_4 23.09.2024 приблизно о 23 годині 45 хвилин на виконання попередньої домовленості зустрівся поблизу залізничного вокзалу у м. Вінниці за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , які діяли під контролем працівників правоохоронних органів у ході спеціального слідчого експерименту, з якими додатково обговорив умови та спосіб їх незаконного переправлення через державний кордон України. На запропоновані умови ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 погодилися та вирушили до приміщення залізничного вокзалу з метою посадки на потяг, після чого ОСОБА_4 затримали працівники правоохоронних органів.

З огляду на викладене ОСОБА_4 не зміг довести умисел та вчинити всі дії, спрямовані на незаконне переправлення ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 через державний кордон України до кінця, через причини, що не залежали від його волі.

ОСОБА_4 24.09.2024 вручено повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 332 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків, протоколом затримання та іншими матеріалами досудового розслідування.

У той же час, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим лише тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням органів досудового розслідування (попереднього слідства).

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень.

Сторона обвинувачення на підставі оцінки сукупності отриманих доказів стверджує, що причетність особи до вчинення нею злочинів є достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

У ході досудового розслідування є необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) Переховуватися від органів досудового розслідування та суду: враховуючи, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину покарання якого передбачає позбавлення волі на строк від 5 до 7 років, існує ризик, що підозрюваний з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

2) Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

3) Незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні: у органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний в подальшому може як у спосіб погроз, підкупу, психологічного впливу, так і в інший спосіб незаконно впливати на осіб, які будуть допитані в якості свідків у кримінальному проваджені.

4) Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому ОСОБА_4 підозрюється.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи суспільний резонанс дій ОСОБА_4 в умовах сьогодення, суспільного осуду, а також враховуючи тяжкість вчиненого злочину та те, що на даний час існують ризики того, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі не буде виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, та матиме можливість перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування справи, а тому, прокурор просив слідчого суддю клопотання задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, слідчому судді пояснив, що по кримінальному провадженні існує ризик, зокрема те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, тому може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, чинити тиск на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання слідчого, просили слідчого суддю застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Стаття 183 КПК України, передбачає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам.

Відповідно до вимог ст. 184 КПК України під час досудового розслідування слідством встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Зокрема слідчий суддя враховує те, що ОСОБА_10 , раніше не судимий, має постійне місце проживання, є інвалідом війни II групи.

Разом із тим, органом досудового розслідування обґрунтовано наявність низки ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Зокрема, на теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення. Враховуючи обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання за злочин, особу підозрюваного, відсутність у нього соціально стримуючих факторів, тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює обрання йому більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

При цьому, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя не вбачає.

На час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 332 КК України обґрунтована.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів в даному випадку є недоцільним та не можливим і саме тримання під вартою може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам, а тому дане клопотання слідчий суддя вважає обґрунтованим, доведеним, та таким, що підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 309, 400 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 00 години 19 хвилин 24 листопада 2024 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 24 листопада 2024 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя