Справа № 133/424/18
Провадження №11-кп/801/259/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

із секретарем судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника-адвоката ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11.12.2023, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Воркута, Комі АРСР,громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та засуджено до покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Звільнено ОСОБА_8 від покарання, призначеного за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч.1 ст.49, ч. 5 ст. 74 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2324 (дві тисячі триста двадцять чотири) гривні 47 коп.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 в рахунок відшкодування моральної шкоди 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень. В іншій частині позову відмовлено.

встановив:

12.05.2016 близько 20 год. 30 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи на присадибній ділянці ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка розташована в АДРЕСА_3 , на ґрунті тривалих неприязних відносин між їхніми родинами з приводу користування земельною ділянкою, вчинив словесну сварку з останньою. В ході даної словесної суперечки ОСОБА_8 з метою помсти, маючи умисел на вчинення насильницьких дій щодо ОСОБА_9 , підійшов впритул до останньої та дерев`яною частиною кісся, яке утримував в своїх руках, наніс їй один удар в область голови, від чого ОСОБА_9 присіла до землі. Не зупинившись на вчиненому, ОСОБА_8 , продовжуючи свої злочинні наміри направленні на заподіяння фізичного болю та спричинення побоїв ОСОБА_9 , завдав їй ще декілька ударів ногою в область правої частини тулуба в ділянку правої нирки.

Після цього умисні дії ОСОБА_8 були припиненні місцевим жителем ОСОБА_10 , який, помітивши дану подію, прийшов на допомогу ОСОБА_9 та відтягнув від неї ОСОБА_8 .

Умисними насильницькими діями ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_9 завдано побоїв та фізичного болю, однак не спричинено тілесних ушкоджень.

Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи у ОСОБА_9 будь-яких тілесних ушкоджень чи їх наслідків виявлено не було, що не виключає можливості нанесення 12.05.2016 ОСОБА_9 побоїв та завдання їй фізичного болю.

Таким чином ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 в своїй апеляційній скарзі просить вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11.12.2023 скасувати повністю. Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати невинним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України. У задоволенні цивільного позову відмовити в повному обсязі.

У свої апеляційній скарзі зазначає, що, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд у своєму вироку за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, не зазначив, чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші. Висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду. Висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності. Окрім того суд не взяв до уваги докази, які б могли істотно вплинути на його висновки.

В основу обвинувального вироку судом покладено покази трьох свідків (один з яких, ОСОБА_10 , є психічно хворий та відсутні відомості про його одужання на момент надання суду свідчень) та потерпілої, які є завідомо неправдивими та недостовірними.

Поза увагою суду залишено той факт, що свідка ОСОБА_10 ухвалою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 05 жовтня 2020 року по справі № 133/1007/17 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.122 КК України, яке вчинено відносно батька обвинуваченого ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_12 під час судового засідання надавала суду покази, які не співпадають з показами потерпілої та ОСОБА_10 , а саме: щодо послідовності подій, способу нанесення ударів та механізму. Вона надала суду покази що не відповідають обставинам подій, омовила обвинуваченого навмисно.

Показання свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , який є співмешканцем потерпілої, безпідставно взяті судом до уваги без надання об?єктивної оцінки. Жоден зі свідків не підтвердив, що обвинувачений наносив удари або якимось іншим способом завдавав шкоди потерпілій або вчиняв інші дії, що підпадають під кваліфікацію дій передбачених ст.126 КК України.

Окрім того, судом не допитано свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_15 .

Що стосується тілесних ушкоджень у потерпілої, то їх наявність спростовуються матеріалами справи. Так у первинних медичних документах жодних синців, гематом, забоїв або інших травм медичні працівники не зафіксували. Прошу суд також врахувати, що вказані документи складалися різними особами та всі вони не зазначили про наявність будь яких тілесних ушкоджень окрім скарг потерпілої, які жодними дослідженнями не підтвердилися. Відповідно до висновку експерта N?125 від 01.06.2016 у ОСОБА_9 тілесні ушкодження не виявлено (т.1 а.с. 124).

Відповідно до висновку експерта № 26-к від 20.03.2017 встановлено, що згідно медичної документації у ОСОБА_9 12.05.2016 було діагностовано: Бригадою швидкої допомоги - «Гіпертонічна хвороба ІІ. Неускладнений гіпертонічний криз. Забій ребер справа»; лікарями Козятинської ЦРЛ - «Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку.» та в «Медичній карті амбулаторного хворого» - запис хірурга від 20.05.2016 р. - «Забій Х - XII ребер справа. Забій правої нирки.». Під час судово-медичного обстеження ОСОБА_9 експертною комісією 10.04.2017 р. будь-яких тілесних ушкоджень чи їх наслідків не було виявлено. Судово-медична експертна комісія встановила, що діагнози «Забій ребер справа» та «Забій Х - XII ребер справа. Забій правої нирки.» «Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку.» не можуть бути прийняті до уваги при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки встановлені на основі суб`єктивних даних (скарг) і не підтверджуються об`єктивними клінічними даними та інструментальними методами дослідження та відповідною неврологічною симптоматикою. Діагнози «Забій ребер справа» та «Забій Х - XII ребер справа. Забій правої нирки.» не враховуються при оцінці ступеня тяжкості, оскільки вони встановлені на основі суб`єктивних факторів і не підтверджується об`єктивними відомостями (т. 1 a.c. 167-169).

Також зазначає, що слідчий експеримент від 01.12.2017 проведено з грубим порушенням КК України, що надало змогу потерпілій та свідкам узгодити свої покази та спотворити дійсні обставини події. Окрім того, на відеозаписах слідчого експерименту відсутні відомості про попередження осіб про кримінальну відповідальність.

Заслухавши суддю-доповідача, адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які просили вирок суду скасувати в частині засудження обвинуваченого по ч. 1 ст. 126 КК України та виправдати його, думку прокурора, який просив вирок суду залишити без зміни, перевіривши матеріали справи в межах апеляційних скарг та обговоривши їх доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим .

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Суд критично ставиться до показань обвинуваченого ОСОБА_8 , що він не чіпав ОСОБА_9 , не наносив їй навмисно тілесні ушкодження.

Так, ОСОБА_8 не заперечувала факт сварки з ОСОБА_9 , і те, що він знаходився із косою в руках.

Факт отримання ОСОБА_9 тілесних ушкоджень під час події від 12.05.2024 року підтверджується висновком експерта №26 від 20.02.2017, згідно якого встановлено, що у ОСОБА_9 мало місце ушкодження - забій Х-ХІІ ребер справа, що супроводжувався болючістю при пальпації та позитивним синдромом Пастернацького. Вказане ушкодження виникло від дії тупого твердого предмету, можливо 12.05.2016. Ушкодження у ОСОБА_9 є легкими тілесними ушкодженнями (т.1 а.с. №№153-154).

Зі змісту висновку експерта №26-к від 20.03.2017 вбачається, що у медичній документації у ОСОБА_9 12.05.2016 зафіксовано діагноз, встановлений Бригадою швидкої допомоги - «Гіпертонічна хвороба ІІ. Неускладнений гіпертонічний криз.Забій ребер справа»; лікарями Козятинської ЦРЛ - «Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. » та в «Медичній карті амбулаторного хворого» - запис хірурга від 20.05.2016 р. - «Забій Х - ХІІ ребер справа. Забій правої нирки.».

Обставини отримання ОСОБА_9 тілесних ушкоджень узгоджуються з чіткими та послідовними показами наданими у судовому засіданні нею, не суперечать показанням свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_10 та ОСОБА_16 , які були очевидцями події.

Свідок ОСОБА_17 зазначила, що в день події чула сварку ОСОБА_18 та ОСОБА_9 . Через вікно побачила ОСОБА_19 та почула як жінка звала про допомогу, голосно кричала, що «вбивають!» .

Свідки ОСОБА_20 та ОСОБА_21 підтвердили, наявні конфлікти між ОСОБА_18 та ОСОБА_22 .

Свідок ОСОБА_23 підтвердила, що надавала потерпілій медичну допомогу. З яким точно діагнозом госпіталізовано ОСОБА_24 вона не пам`ятає у зв`язку із плином часу, однак у неї був підвищений тиск, почервоніння на грудній клітці, вони з водієм поклали її на ноші та помістили до швидкої допомоги, вона підключила їй медичну систему.

Крім того винуватість ОСОБА_8 , беззаперечно доводять наступні докази:

- заява ОСОБА_9 про вчинення злочину (т.1 а.с.№114).

- протокол слідчого експерименту від 16.06.2016 з диском фото слідчої дії, який було досліджено в судовому засіданні, зафіксовано дії, які проведено з потерпілою ОСОБА_9 (т. 1 а.с. №№121-123).

- висновок експерта №26 від 20.02.2017 встановлено, що у ОСОБА_9 мало місце ушкодження - забій Х-ХІІ ребер справа, що супроводжувався болючістю при пальпації та позитивним синдромом Пастернацького. Вказане ушкодження виникло від дії тупого твердого предмету, можливо 12.05.2016. Ушкодження у ОСОБА_9 є легкими тілесними ушкодженнями (т.1 а.с. №№153-154).

- висновок експерта №26-к від 20.03.2017 встановлено, що згідно медичної документації у ОСОБА_9 12.05.2016 було діагностовано: Бригадою швидкої допомоги - «Гіпертонічна хвороба ІІ. Неускладнений гіпертонічний криз. Забій ребер справа»; лікарями Козятинської ЦРЛ - «Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. » та в «Медичній карті амбулаторного хворого» - запис хірурга від 20.05.2016 р.- «Забій Х - ХІІ ребер справа.Забій правої нирки.». Під час судово-медичного обстеження ОСОБА_9 експертною комісією 10.04.2017 будь-яких тілесних ушкоджень чи їх наслідків не було виявлено. Судово-медична експертна комісія встановила, що діагнози «Забій ребер справа» та «Забій Х - ХІІ ребер справа. Забій правої нирки.» «Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку.» не можуть бути прийняті до уваги при визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, оскільки встановлені на основі суб`єктивних даних (скарг) і не підтверджуються об`єктивними клінічними даними та інструментальними методами дослідження та відповідною неврологічною симптоматикою. Діагнози «Забій ребер справа» та «Забій Х - XII ребер справа. Забій правої нирки.» не враховуються при оцінці ступеня тяжкості, оскільки вони встановлені на основі суб`єктивних факторів і не підтверджується об`єктивними відомостями (т. 1 а.с.167-169).

- протокол проведення слідчого експерименту від 01.12.2017 зафіксовано пояснення потерпілої ОСОБА_9 щодо подій, які відбувалися 12.05.2016 біля 20 год. 30 хв. (т.1 а.с.№№210-211).

Вказані докази , яким дана вірна юридична-правова оцінка судом ,відповідають критеріям допустимості та належності в іх взаємозв`язку та сукупності.

Посилання в апеляційній скарзі про недопустимість як доказу протоколу слідчого експерименту за участі свідків через те, що на відеозаписах слідчого експерименту відсутні відомості про попередження осіб про кримінальну відповідальність, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у протоколі слідчого експерименту вказано про попередження осіб про кримінальну відповідальність, що підтверджує підписи вказаних осіб.

Щодо висновку експерта № 125 від 01.06.2016 про відсутність інформації про заподіяні тілесні ушкодження у потерпілої, то, враховуючи, що пройшов певний час, тілесні ушкодження могли зникнути, проте наявність тілесних ушкоджень у потерпілої діагностованих бригадою швидкої допомоги 12.05.2016 і зафіксованих у медичній документації, підтверджує висновок експерта №26-к від 20.03.2017 в цілому як беззаперечний доказ.

При цьому за сукупністю вищенаведених доказів доведено факт умисного завдання побоїв, через що потерпіла зверталась за медичною допомогою, що охоплюється диспозицією ч.1 ст.126 КК України (завдання удару або вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю та не спричинили тілесних ушкоджень).

За таких обставин, Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 126 України відносно потерпілої ОСОБА_9 .

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено з дотриманням вимог ст.ст. 50, 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості та фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, який не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем реєстрації характеризується позитивно,враховано думку потерпілої. Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання судом не встановлено.

З урахуванням фактичних обставин провадження, особи обвинуваченого суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання у виді громадських робіт.

В той час, оскільки закінчився строк притягнення до кримінальної відповідальності обвинуваченого та ОСОБА_8 не ухилявся від органів досудового розслідування і не скоїв нового кримінального правопорушення, суд правомірно звільнив обвинуваченого від покарання у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 2 ч.1 ст.49, ч. 5 ст. 74 КК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим та вмотивованим і підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого не вбачає, оскільки доводи, викладені в цій скарзі, правильності висновків суду не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою скасування вироку суду першої інстанції, при апеляційному розгляді кримінального провадження не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 11.12.2023 відносно ОСОБА_8 , - залишити без змін.

Касаційна скарга на судове рішення може бути подана до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом 3 (трьох) місяців з дня його проголошення.

С у д д і

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4