ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2249/24
Провадження №1-кс/477/932/24
УХВАЛА

про арешт майна

12 вересня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , внесене у кримінальному провадженні №0000665 від 24 липня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2024 року до Жовтневого районного суду Миколаївської області надійшло клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , яке подане в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000665 від 24 липня 2024 року про арешт майна, що було вилучено 06 вересня 2024 року в ході проведення санкціонованого обшуку транспортного засобу, марки «TOYOTA CAMRY», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебував у фактичному володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що слідчим відділом СУ ГУНП в Миколаївській області за фактом організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України місцевим мешканцем Миколаївської області 24 липня 2024 року внесено відомості до ЄРДР за №0000665 та розпочато досудове розслідування за частиною третьою статті 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлений факт ймовірного вчинення дій спрямованих на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України ОСОБА_4 , який діяв з корисливих мотивів.

06 вересня 2024 року в ході проведення санкціонованого обшуку транспортного засобу, марки «TOYOTA CAMRY», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебував у фактичному володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено та вилучено майно: кошти у національній та іноземній валютах, банківські картки у кількості 5 шт. та мисливська гладко ствольна зброя марки Benelli Armi S.p.A., Benelli Comfort з серійним номером №М598934в розібраному стані на набої до гладко ствольної рушниці у кількості 49 шт.

Оскільки майно, вилучене в ході проведення обшуку транспортного засобу, марки «TOYOTA CAMRY», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебував у фактичному володінні ОСОБА_4 , на думку прокурора, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідає критеріям речових доказів, визначених частиною першою статті 98 КПК України, прокурор ОСОБА_3 звернувся з даним клопотанням.

У судове засідання прокурор відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки.

Згідно з положенням частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Встановлено, що слідчим відділом СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України за фактом організації діяльності щодо незаконного переправляння осіб через державний кордон України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 липня 2024 року, що підтверджується витягом з ЄРДР №0000665.

Досудовим розслідуванням встановлено, у ОСОБА_4 керуючись злочинним умислом, спрямованим на незаконне збагачення, розуміючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, ОСОБА_4 розробив злочинний план виконання ряду дій, спрямованих на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, у тому числі шляхом виготовлення документів, які дають право військовозобов`язаним чоловікам право на перетин державного кордону України, керівництво діями таких осіб під час перетину державного кордону, сприяння їх вчиненню в тому числі порадами та вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, за грошову винагороду від таких осіб.

19 липня 2024 року близько 13.00 години, ОСОБА_4 під час телефонної розмови з ОСОБА_5 запропонував останньому організувати незаконне переправлення через державний кордон України за надання грошової винагороди.

30 серпня 2024 року ОСОБА_4 під час особистої зустрічі з ОСОБА_5 повідомив останньому, що за грошову винагороду в сумі 12 000 доларів США зможе організувати його незаконне переправлення через державний кордон України.

04 вересня 2024 року ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, в ході особистої зустрічі з ОСОБА_5 , повідомив останньому, що після надання коштів в сумі 12000 доларів США, переправлення через державний кордон України буде здійснено протягом двох тижнів. Зокрема, після надання коштів ОСОБА_4 організує супроводження ОСОБА_5 іншими особами до міста Умань Черкаської області, де останній буде очікувати формування групи осіб для подальшого сумісного перетину державного кордону України. Також у місті Умань Черкаської області, ОСОБА_5 будуть надані документи для перетину державного кордону України та вільного пересування по території країн Європейського Союзу. Після формування групи осіб для перетину державного кордону України ОСОБА_5 разом з іншими особами буде доставлено до державного кордону України та організовано його безперешкодний перетин.

06 вересня 2024 року об 11.00 годині ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на отримання незаконної грошової винагороди за організацію ним незаконного переправлення ОСОБА_5 через державний кордон України, біля приміщення ресторану « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_1 , зазначив останньому, що вже розпочато процес виготовлення документів для перетину державного кордону України та отримав від ОСОБА_5 кошти в обумовленому раніше розмірі 12 000 доларів США, після чого його злочинні дії були припинені співробітниками правоохоронних органів, шляхом його затримання.

Відповідно до вимог частини п`ятої статті 234 КПК України, слідчим суддею Жовтневого райсуду Миколаївської області 04 вересня 2024 року надано дозвіл на проведення обшуку іншого володіння особи - транспортного засобу автомобіля, марки «марки «TOYOTA CAMRY», 2015 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_6 та перебуває у фактичному володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою відшукування та вилучення речей, що мають доказове значення у кримінальному провадженні, а саме: коштів використаних при проведенні контролю за вчиненням злочину; чорнових рукописних записів, (папери, їх фрагменти, блокноти, щоденники тощо), які містять відомості про виготовлення / оформлення актів чи інших документів стосовно оформлення; мобільних телефонів, використаних для вчинення вказаного кримінального правопорушення, з наявними в них відомостями про вхідні та вихідні дзвінки; речей та документів, що стосуються фіксації незаконної діяльності ОСОБА_4 та інших причетних до скоєння кримінального правопорушення, які мають значення для досудового розслідування та можуть бути використанні в якості доказу.

06 вересня 2024 року на підставі вказаної ухвали слідчого судді проведено обшук транспортного засобу, марки «TOYOTA CAMRY», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебував у фактичному володінні ОСОБА_4 , під час якого вилучено 40 купюр номіналом 100 доларів США, 2 купюри номіналом 1000 гривень, 2 купюри номіналом 500 гривень, 2 купюри номіналом 200 гривень, 1 купюра номіналом 100 гривень, 1 купюра номіналом 50 гривень, 1 купюра номіналом 20 гривень, 3 купюри номіналом 100 доларів США, 1 купюра номіналом 1 долар США, 1 купюра номіналом 2 долари США, банківські картки в кількості 5 штук. емітовані АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , АТ «ПУМБ» № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , документи на ім`я ОСОБА_4 в кількості 5 шт., а також мисливська гладко ствольна зброя марки Benelli Armi S.p.A., Benelli Comfort з серійним номером №М598934 в розібраному стані на набої до гладко ствольної рушниці у кількості 49 шт.

Згідно постанови про визнання речовими доказами від 06 вересня 2024 року, вилучене в ході проведення обшуку транспортного засобу, марки «TOYOTA CAMRY», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебував у фактичному володінні ОСОБА_4 майно, визнано в якості речових доказів у кримінальному провадженні №0000665 від 24 липня 2024 року.

З метою збереження речових доказів, прокурор ОСОБА_3 07 вересня 2024 року звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно, шляхом його направлення засобами поштового зв`язку.

Вирішуючи клопотання в межах заявлених вимог та відповідно до наданих стороною обвинувачення доказів, слідчий суддя виходить з такого.

Порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження, і зокрема арешту майна, визначений положеннями Глав 10 та 17 КПК України.

Згідно частини першої статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до частини першої, другої статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, долученими до клопотання матеріалами підтверджується наявність обґрунтованої підозри, щодо вчинення кримінального правопорушення, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Описана у клопотанні фабула кримінального правопорушення з наданими слідчим матеріалами кримінального провадження свідчить про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України, які полягають в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України місцевим мешканцем Миколаївської області, що в силу пункту 2 частини другої статті 173 КПК України є підставою для накладення арешту на майно відповідно до пункту 1 частини другої статті 170 цього Кодексу.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що умова накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів за положеннями частини третьої статті 170 КПК не містить таку вимогу її застосування як оголошення підозри у кримінальному провадженні певній особі, не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна або вчиненням кримінального правопорушення будь-якого ступеня тяжкості. Про доведеність існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення може свідчити сам факт здійснення за певними фактичними обставинами досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР, та відповідні матеріали цього провадження, у зв`язку з чим слідчий суддя на підставі описаних у клопотанні обставин кримінального правопорушення у сукупності з наданими прокурором матеріалами кримінального провадження та за своїм внутрішнім переконанням дійшов висновку, що за описаних фактичних обставин могло бути вчинено кримінальне правопорушення, передбачене відповідною нормою особливої частини Кримінального Кодексу.

Матеріали досудового розслідування містять достатні відомості вважати, що до вчинення кримінального правопорушення може бути причетним ОСОБА_4 як особа, яка безпосередньо організувала переправлення осіб через державний кордон без відповідних правових підстав.

На даному етапі досудового розслідування триває ряд слідчих дій, встановлюється коло осіб причетних до вчинення злочину, їх роль у організації та вчиненні кримінального правопорушення.

Зі змісту клопотання та долучених до нього документів, вбачається, що під час проведення обушку транспортного засобу, марки «TOYOTA CAMRY», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебував у фактичному володінні ОСОБА_4 , вилучено кошти у національній та іноземній валюті, а також банківські картки, що перелічені прокурором у поданому клопотанні, безпосередньо виступають як знаряддя вчинення кримінального правопорушення або предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, або які будуть об`єктом експертного дослідження та свідчать про ймовірну причетність ОСОБА_4 до вчинення вищевказаних протиправних дій.

Вирішуючи питання з приводу накладення арешту на кошти у національній, іноземній валюті, та банківські картки, що вилучені слідчим під час обшуку, слідчий суддя враховує характер вчинення інкримінованого правопорушення, а саме корисливий мотив; суму коштів, яку ОСОБА_4 отримував за свої дії, що на думку слідчого судді свідчить про те, що вилучені кошти можуть мати ознаки майна, здобутого внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто такими, що набуті кримінально протиправним шляхом, що за визначенням статті 98 КПК України, наділяє указані кошти ознаками речового доказу.

Тому в цьому випадку наявні підстави для накладення арешту на зазначене майно для забезпечення його збереження як речового доказу.

У свою чергу, як встановлено слідчим суддею, у ході проведення обшуку транспортного засобу, марки «TOYOTA CAMRY», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебував у фактичному володінні ОСОБА_4 серед іншого вилучено мисливська гладко ствольна зброя марки Benelli Armi S.p.A., Benelli Comfort з серійним номером №М598934 в розібраному стані на набої до гладко ствольної рушниці у кількості 49 шт.

В клопотанні прокурор для накладення арешту на майно, яке було вилучене 06 вересня 2024 року в ході проведення обшуку, зазначив підставу і мету, які передбачені пунктом 1 частини першої статті 170 КПК України, а саме збереження речових доказів, які мають суттєве значення для кримінального провадження.

Разом з тим, в поданому клопотанні прокурором не зазначене відповідне обґрунтування необхідності накладення арешту на вилучену мисливську гладко ствольну зброю марки Benelli Armi S.p.A., Benelli Comfort з серійним номером №М598934 в розібраному стані на набої до гладко ствольної рушниці у кількості 49 шт., а також не зазначено яким чином вилучене майно відноситься до кримінального провадження.

Так, матеріали клопотання не містять відомостей, щодо правової підстави перебування вилученого майна в ОСОБА_4 , не зазначено вид вилученого предмету (чи містить ознаки вогнепальної зброї, що потребує спеціального дозволу, чи вилучений предмет віднесений до іншого виду зброї, що не потребує дозволу), його характеристики, тощо.

При цьому слідчий суддя наголошує, що якщо вилучений предмет є предметом, що вилучений законом з обігу, то вказаний предмет підлягає вилученню незалежно від його відношення до кримінального провадження в силу вимог частини сьомої статті 236 КПК України.

Відомостей про правову підставу перебування вилученого майна у володіння ОСОБА_4 матеріали клопотання не містять.

Вказані обставини вказують на не обґрунтованість необхідності накладення арешту майна в цій частині, та відповідно його (клопотання) відповідність критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, зокрема, які саме сліди або інші відомості кримінального правопорушення може зберегти на вилученому майні, яким чином воно може бути використане, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, яке розслідується за фактом організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України місцевим мешканцем Миколаївської області.

Зазначені обставини підлягають обов`язковому доведенню слідчим, прокурором при судовому розгляді клопотання, та мають бути перевіренні та дослідженні слідчим суддею при вирішенні клопотання про арешт майна.

В клопотанні містяться тільки посилання на норми закону, якими передбачена підстава для забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, без її обґрунтування, а також без зазначення мети цього арешту в частині що стосується гладко ствольної зброї.

Щодо доводів прокурора ОСОБА_3 , про накладення арешту на вилучене майно для забезпечення конфіскації як виду покарання у цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя вважає зазначити наступне.

Відповідно до частини п`ятої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

При цьому, згідно статті 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Тому, санкція статті Кримінального кодексу України, за якою здійснюється досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні передбачає конфіскацію майна саме підозрюваного, обвинуваченого, а не третіх осіб, у власності яких знаходиться майно і відносно якого визначено правовий статус, яке вважається ними набуте правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК України).

Аналогічне визначення майна, що підлягає конфіскації визначене також у статті 49 Кримінально-виконавчого кодексу України.

За аналізом долучених до клопотання матеріалів не вбачається, що у цьому кримінальному провадженні будь-якій особі повідомлено про підозру, оскільки відповідний процесуальний документ до клопотання не долучено, що позбавляє можливості слідчого суддю перевірити набуття ОСОБА_4 чи іншою особою такого процесуального статусу, який би забезпечував можливість вважати що в подальшому до цієї особи може бути застосовано додаткове покарання у кримінальному провадженні.

З огляду на те, що прокурором не доведено належними доказами належність майна, на яке він просить накласти арешт саме підозрюваному, та набуття відповідною особою такого статусу, то вочевидь в цій частині клопотання не підлягає задоволенню, що відповідає приписам пункту 18 частини першої статті 3 КПК України.

Враховуючи викладене слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення клопотання прокурора.

На підставі викладеного, керуючись статтями 167, 170-173, 175, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 06 вересня 2024 року, під час проведення обшуку транспортного засобу, марки «TOYOTA CAMRY», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що перебував у фактичному володінні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майно, із встановленням заборони будь-яким особам користуватися та розпоряджатися цим майном, а саме на:

-40 купюр номіналом 100 доларів США;

-2 купюри номіналом 1000 гривень, 2 купюри номіналом 500 гривень, 2 купюри номіналом 200 гривень, 1 купюра номіналом 100 гривень, 1 купюра номіналом 50 гривень, 1 купюра номіналом 20 гривень;

-3 купюри номіналом 100 доларів США, 1 купюра номіналом 1 долар США, 1 купюра номіналом 2 долари США;

-банківські картки в кількості 5 штук. емітовані АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , АТ «ПУМБ» № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , документи на ім`я ОСОБА_4 в кількості 5 шт.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_7