ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2520/24 Справа № 177/135/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2024 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 , на ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01.07.2024 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001181 відносно обвинуваченого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1

строком на 60 днів, до 29.08.2024 року включно -

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені фактичні обставини

В провадженні Криворізького районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , обвинувачуваних у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01.07.2024 року у задоволенні клопотань обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та їх захисників адвокатів ОСОБА_12 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 про заміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який було відмовлено; задоволено клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 до 29.08.2024 року включно кожному.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 , вказує, що ухвала незаконна та підлягає скасуванню. Зауважує, що ризики, заявлені прокурором не підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Акцентує увагу, що ОСОБА_8 має міцні соціальні зв`язки, працював ФОП, має тяжкі захворювання, лікування яких в умовах слідчого ізолятору неможливе. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Позиції учасників судового провадження

Захисник підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки ухвала суду першої інстанції оскаржується лише в частині продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 , колегія суддів переглядає оскаржувану ухвалу виключно в частині продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 ..

У відповідності до статті 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 21 Конституції України встановлено, що усі люди вільні і рівні у своїй гідності та правах.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїй практиці підкреслював основоположний характер гарантій прав людини, що містяться в статті 5 Конвенції, оскільки вони призначені для зведення до мінімуму ризику свавілля та гарантування верховенства права.

Метою статті 5 Конвенції є захист особи від свавільного арешту і тримання під вартою, захист публічного порядку, що вимагає забезпечення покарання осіб, які вчинили злочин.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями частин 1 - 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим злочину;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи 01.07.2024 року під час судового розгляду кримінального провадження клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , суд дійшов висновку про доцільність продовження цього запобіжного заходу, обґрунтувавши його у судовому рішенні, однак неповно взяв до уваги стан здоров`я обвинуваченого та можливість визначення розмііру застави у зв`язку з чим прийшов до перечасного висновку про необхідніть продовження строку тримання під вартою обвинуваченмоу ОСОБА_8 без визначення розміру застави.

За таких обставин, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової.

Вирішуючи питання доцільності продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку дії запобіжного захоу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів зауважує, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрювався, а наразі обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, зокрема особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років з конфіскацією майна.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відносно обвинуваченого ОСОБА_8 на час розгляду справи не відпали підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу, а саме ризики переховуватися від суду, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні (зокрема позбавлення волі на строк до 15 років), можливості перетину лінії бойового зіткнення через гуманітарний коридор та подальше переховування на тимчасово окупованій території України.

Ризик впливу на свідків та потерпілого є наявним з огляду на те, що обвинувачений в порядку ст. 290 КПК України ознайомлювався з матеріалами кримінального провадження, отже йому відомі контактні та особисті дані свідків, та у випадку зміни запобіжного заходу на менш суворий, ОСОБА_8 може впливати на свідків з метою зміни їх показів.

Ризик вчинити нове кримінальне правопорушення обґрунтовується тим, що з огляду на сталість попереднього ризику, ОСОБА_8 , маючи зв`язки з особами, які поширюють наркоманію та збут наркотичних та психотропних речовин, може вчинити нове кримінальне правопорушення, в тому числі у сфері обігу наркотичних та психотропних засобів, обігу зброї, у яких він обвинувачується наразі.

Таким чином, колегія суддів вважає, що обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слід продовжити, даний запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини та менш суворий запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Однією з важливих гарантій здійснення проголошеного ст.ст. 3, 27 Конституції України права людини на життя і здоров`я є беззастережне виконання вимог кримінального процесуального закону щодо забезпечення прав потерпілих від зазначених злочинів.

Так, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів збуті наркотичних речовин, незаконному обігу зброї та у сфері власності з додатковим факультативним об`єктом життям та здоров`ям людини. Даний злочин вчинено на території Дніпропетровської області, де йде зіткнення сил оборони України з військами рф, що вказує на суспільний резонанс вказаного правопорушення.

Конституційний Суд України у рішенні від 27.10.1999 р. № 7рп зазначив, що кримінальну відповідальність слід розглядати як особливий правовий інститут, у межах якого здійснюється реагування держави на вчинений злочин. Кримінальна відповідальність передбачає офіційну оцінку відповідними державними органами поведінки особи як злочинної. Підставою кримінальної відповідальності є наявність у діяннях особи складу злочину, передбаченого кримінальним законом. Це форма реалізації державою правоохоронних норм, яка в кінцевому підсумку, як правило, полягає в застосуванні до особи, що вчинила злочин, конкретних кримінально-правових заходів примусового характеру через обвинувальний вирок суду.

У зв`язку з наведеним вище, позиція сторони захисту щодо зміни ОСОБА_8 запобіжного заходу, не є виключною чи обов`язковою обставиною, оскільки це суперечить принципу реагування держави на вчинений злочин.

Крім того, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, який, посилаючись на практику застосування ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у рішеннях Кудла проти Польщі та МакКей проти Сполученого Королівства констатував, що основною метою ст. 5 Конвенції є запобігання свавільному або необґрунтованому позбавленню свободи. Проте, безперервне тримання під вартою є виправданим лише за умови, якщо у справі наявний значний суспільний інтерес, який переважає принцип поваги до особистої свободи.

При цьому, відсутність на теперішній час фактів втечі обвинуваченого чи впливу на свідків, жодним чином не свідчить про неможливість вчинення ним цих дій в подальшому, оскільки його правослухняна поведінка наразі зумовлена виключно дієвістю обраного запобіжного заходу, а не високими моральними якостями.

Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого будь-якого альтернативного запобіжного заходу, колегія суддів зазначає, що наразі достатніми та належними підставами тримання ОСОБА_8 під вартою є не лише очікування завершення судового розгляду справи, а і дотримання балансу між можливими наслідками його звільнення та безпекою суспільства, що вимагає ізоляції осіб, які з встановленою високою вірогідністю здатні завдати істотної шкоди правам та свободам інших осіб, що в даному випадку, повністю виправдовує подальше утримання обвинуваченого під вартою.

Отже, на даний час продовжують існувати обставини, які були підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , у цьому кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що зміна або застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_8 і виключити ризики, пов`язані із звільненням його з-під варти.

Відносно доводів сторони захисту щодо ненадання ОСОБА_8 медичної допомоги суд апеляційної інстанції зазначає про таке.

ЄСПЛ підкреслив, що медична допомога, яка надається в установах виконання покарань, має відповідати рівню допомоги, яку органи державної влади зобов`язалися надавати для всього населення. Проте це не означає, що кожному затриманому має гарантуватися медичне лікування на тому самому рівні, що й у найкращих медичних закладах поза межами установ виконання покарань.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Як передбачено статтею 49 Основного Закону кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм.

Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення з вчиненням насильницьких дій, відносно нього діють положення ч. 4 ст. 183 КПК України щодо визначення розміру застави.

Разом з тим, положення ч. 4 ст. 183 КПК України передбачають не імперативну заборону, а диспозитивну заборону визначати розмір застави у кожному конкретному кримінальному правопорушенні.

Так, колегія суддів бере до уваги відомості щодо стану здоров`я обвинуваченого, зокрема діагноз остеохондроз попереково крижового відділу хребта з вираженим больовим синдромом. Хронічний рецидивуюча кропивниця, яторогений гіперкортицизм (с-м ОСОБА_15 внаслідок прийому дексаметазону). Вторинна артеріальна гіпертензія. Хронічний криптогенний гепатит. Ожиріння I ст.

На даний час стан здоров`я ОСОБА_8 незадовільний, відповідає наявній патології. Знаходиться на стаціонарному лікуванні в КММЧ № 3 під постійним наглядом медичних працівників медичної частини. Підслідний ОСОБА_8 за станом здоров`я може приймати участь в судових засіданнях у виді відеоконференції під наглядом медичного працівника медичної частини. У зв`язку з наявними захворюваннями під час його транспортування до зали суду стан здоров`я може погіршитися що призведе до загострення стану здоров`я.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що у даному кримінальному провадженні з метою дотримання міжнародних стандартів правосуддя слід визначити альтернативний запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 у вигляді застави.

Згідно ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Виходячи із необхідності визначення розміру застави, який згідно вимог ч. 4 ст. 182 КПК України повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинувачуваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, колегія суддів, враховуючи наявні ризики та роль обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, вважає, що таким розміром має бути 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення застави слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово суд.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Таким чином, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01.07.2024 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001181 відносно обвинуваченого ОСОБА_8 на 60 днів, до 29.08.2024 року включно скасувати та постановити нову, якою клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково, продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 29.08.2024 року включно, визначити обвинуваченому ОСОБА_8 заставу в розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень, в разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки: не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця проживання, роботи; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками по даному кримінальному провадженню; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Ухвалу Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 01.07.2024 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001181 відносно обвинуваченого ОСОБА_8 на 60 днів, до 29.08.2024 року включно скасувати.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 29.08.2024 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_8 заставу в розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) гривень.

В разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки:

-не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну місця проживання, роботи;

-утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками по даному кримінальному провадженню;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Судді: