Справа № 381/4992/23
Провадження №1-кп/761/3330/2024
В И Р О К

іменем України

09 липня 2024 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Шевченківського районного суду міста Києва, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000851, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.10.2023 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Педоси Погребищенського району Вінницької області, українки, громадянки України, з вищою освітою, одруженої, зареєстрованої фізичною особою-підприємцем, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

за обвинуваченням, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368-3 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

установив:

І. Історія провадження.

До Фастівського міськрайонного суду Київської області 31.10.2023 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000851, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.10.2023 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368-3 КК України (далі - КК України).

Разом з обвинувальним актом до суду скеровано угоду від 27.10.2023 про визнання винуватості, укладену між прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 .

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 29.02.2024 задоволено частково подання голови Фастівського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження № 0000851 від 26.10.2023 скеровано для розгляду до Шевченківського районного суду міста Києва.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Шевченківського районного суду міста Києва від 13.06.2024 для розгляду справи №381/4992/23 визначено головуючого суддю ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 14.06.2024 призначено підготовче судове засідання у вказаному кримінальному провадженні на 09.07.2024 об 11 год. 00 хв.

II. Формулювання обвинувачення.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 368-3 КК України - пропозиції службовій особі юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми надати їй неправомірну вигоду, та наданні такої вигоди за її бездіяльність з використанням наданих їй повноважень в інтересах третьої особи, вчинене повторно.

Це кримінальне правопорушення вчинене за таких обставин.

Із 22.07.2020, Особа 1, займаючи посаду голови правління громадської організації «Центр захисту прав споживачів та розвитку здорового суспільства», є службовою особою юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми.

ОСОБА_3 , є фізичною особою підприємцем та здійснює свою діяльність у сфері роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, в магазині за адресою: АДРЕСА_3 .

Окрім цього ОСОБА_3 наділена повноваженнями від інших фізичних осіб-підприємців, в тому числі ФОП ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_9 , ФОП ОСОБА_10 , ФОП ОСОБА_11 на представлення інтересів у громадських організаціях, правоохоронних органах, органах суда, органах влади та інших організаціях і установах для вирішення всіх необхідних питань.

Так, 12.08.2020 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 надійшов телефонний дзвінок з абонентського номеру НОМЕР_1 . Під час розмови з абонентом зазначеного номеру телефону, ОСОБА_3 було встановлено, що це був Особа 1, який повідомив останній, що він є посадовою особою громадської організації «Центр захисту прав споживачів та розвитку здорового суспільства» (далі - Організація), яка уповноважена проводити розслідування фактів незаконного продажу неповнолітнім алкогольних напоїв з метою сприяння запобіганню таким явищам із внесенням до правоохоронних органів матеріалів про притягнення до відповідальності винних осіб.

Далі Особа 1 повідомив ОСОБА_3 , що Організацією здійснено перевірку магазину ФОП ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_4 , та виявлено факт продажу продавцями алкогольних напоїв неповнолітній особі. Також останній зазначив, що Організація має намір викликати працівників поліції та передати їм наявні матеріали з метою складення на винну особу протоколу про адміністративне правопорушення за продаж алкогольних напоїв неповнолітній особі, та повідомив ОСОБА_3 , що у разі складання зазначеного протоколу, необхідно буде сплатити штраф та ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями буде анульовано.

У свою чергу, ОСОБА_3 розуміючи, що Особа 1, не зобов`язаний був їй телефонувати, а посадові особи Організації, які здійснили перевірку повинні були виконати свої повноваження щодо передачі матеріалів з цього приводу до правоохоронних органів, але ще цього не зробили, вирішила, що своїми діями та словами останній підбурює її до надання їм, як службовим особам Організації - юридичної особи приватного права, неправомірної вигоди та усвідомлюючи наслідки складення протоколу про адміністративне правопорушення і не бажаючи їх настання, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на пропозицію службовій особі Організації - юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми надати їй неправомірну вигоду, та в наданні такої вигоди за її бездіяльність з використанням наданих їй повноважень в інтересах третьої особи.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 запропонувала Особі 1 вирішити, це питання із керівництвом Організації без виклику співробітників правоохоронних органів і передачі їм матеріалів, якими встановлено факт незаконного продажу неповнолітньому алкогольних напоїв та запропонувала за це неправомірну вигоду в розмірі 1000 гривень. В свою чергу Особа 1 зазначив, що сума грошових коштів в розмірі 1000 гривень для них не значна. В подальшому ОСОБА_3 та Особа 1 домовилися, що вона переведе на зазначений Особа 1 картковий рахунок за вирішення зазначеного питання неправомірну вигоду у розмірі 3000 гривень для керівництва Організації, що відразу і було нею зроблено.

Далі Організацією неодноразово здійснювалися заходи, щодо виявлення фактів продажу алкогольних напоїв неповнолітнім особам в неспеціалізованих магазинах роздрібної торгівлі продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, на території Київської області, в яких ОСОБА_3 здійснювала представлення інтересів. Під час виявлення продажу алкогольних напоїв неповнолітній особі Особа 1 здійснював телефонний дзвінок

ОСОБА_3 та повідомляв про те, що Організацією виявлені зазначені факти, погрожував викликом працівників правоохоронних органів та передачею їм відповідних матеріалів, чим підбурював останню до надання неправомірної вигоди та в подальшому отримував від ОСОБА_3 зазначену неправомірну вигоду, шляхом переказу грошових коштів на зазначений ним картковий рахунок.

У подальшому, в період з 2020 року по 2023 рік, між Особою 1 та ОСОБА_3 була досягнута домовленість, яка полягала у тому, що під час виявлення Особою 1 фактів продажу алкогольних напоїв неповнолітнім особам у вищевказаних магазинах, останній телефонує ОСОБА_3 та називає адресу магазину, після чого ОСОБА_3 сама перераховує, або надає вказівку працівникам магазинів перераховувати грошові кошти на карткові рахунки, які надає їй Особа 1 за невжиття повноважень Організацією щодо виклику правоохоронних органів та передачі їм матеріалів, якими встановлені факти незаконного продажу неповнолітньому алкогольних напоїв.

Особа 1 продовжуючи свій злочинний умисел спрямований на підбурення ОСОБА_3 до пропозиції службовій особі Організації - юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми надати їй неправомірну вигоду, та до надання такої вигоди за її бездіяльність з використанням наданих їй повноважень в інтересах третьої особи, а саме за невжиття повноважень Організацією щодо виклику правоохоронних органів та передачі їм матеріалів, якими встановлено факт незаконного продажу неповнолітнім алкогольних напоїв, вирішив залучити Особу 2, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження № 0002329 (далі Особа 2), який проходив службу в поліції на посаді курсанта 2-го курсу навчально-наукового інституту №1 Національної академії внутрішніх справ та мав спеціальне звання молодшого складу поліції «капрал поліції», та повідомив останнього про свій злочинний план та пообіцяв йому грошову винагороду за вчинення ним відповідних дій, щодо створення ним фактів продажу алкогольних напоїв неповнолітнім особам.

Так, 22.05.2023, приблизно в після обідній час, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 зателефонував Особа 1 та повідомив, що в магазині за адресою: АДРЕСА_5 , де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_9 , виявлено факт продажу неповнолітній особі алкогольних напоїв. У цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на пропозицію службовій особі Організації - юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми надати їй неправомірну вигоду, та наданні такої вигоди за її бездіяльність з використанням наданих їй повноважень в інтересах третьої особи, а саме за невжиття повноважень Організацією щодо виклику правоохоронних органів та передачі їм матеріалів, якими встановлено факт незаконного продажу неповнолітнім алкогольних напоїв. Так реалізуючи свій злочинний умисел, розуміючи незаконність своїх дій, діючи повторно, ОСОБА_3 надала вказівку продавцю магазину ОСОБА_12 , яка не була обізнана про злочинний умисел ОСОБА_3 , переслати грошові кошти сумі 3000 гривень на банківську картку, яку назвав Особа 1, а саме № НОМЕР_2 , що останньою було і зроблено.

Окрім цього, 28.05.2023, приблизно о 12:45 годині, ОСОБА_3 зателефонував Особа 1 та повідомив, що в магазині за адресою: АДРЕСА_6 , де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_8 , виявлено факт продажу неповнолітній особі алкогольних напоїв. В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на пропозицію службовій особі Організації - юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми надати їй неправомірну вигоду, та наданні такої вигоди за її бездіяльність з використанням наданих їй повноважень в інтересах третьої особи, а саме за невжиття повноважень Організацією щодо виклику правоохоронних органів та передачі їм матеріалів, якими встановлено факт незаконного продажу неповнолітньому алкогольних напоїв. Так, реалізуючи свій злочинний умисел, розуміючи незаконність своїх дій, діючи повторно, ОСОБА_3 з власного карткового рахунку № НОМЕР_3 перерахувала на банківську картку, яку назвав Особа 1, а саме № НОМЕР_2 , грошові кошти в сумі 3000 гривень.

Також 04.06.2023, приблизно о 15:30 годині, ОСОБА_3 зателефонував Особа 1 та повідомив, що в магазині за адресою: АДРЕСА_4 , де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_11 , виявлено факт продажу неповнолітній особі алкогольних напоїв. В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на пропозицію службовій особі Організації - юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми надати їй неправомірну вигоду, та наданні такої вигоди за її бездіяльність з використанням наданих їй повноважень в інтересах третьої особи, а саме за невжиття повноважень Організацією щодо виклику правоохоронних органів та передачі їм матеріалів, якими встановлено факт незаконного продажу неповнолітньому алкогольних напоїв. Так реалізуючи свій злочинний умисел, розуміючи незаконність своїх дій, діючи повторно, ОСОБА_3 з власного карткового рахунку № НОМЕР_3 перерахувала на банківську картку, яку назвав Особа 1, а саме № НОМЕР_2 , грошові кошти в сумі 3000 гривень.

Далі 09.06.2023, приблизно о 14:50 годині, ОСОБА_3 зателефонував Особа 1 та повідомив, що в магазині за адресою: АДРЕСА_7 , де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_9 , виявлено факт продажу неповнолітній особі алкогольних напоїв. В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на пропозицію службовій особі Організації - юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми надати їй неправомірну вигоду, та наданні такої вигоди за її бездіяльність з використанням наданих їй повноважень в інтересах третьої особи, а саме за невжиття повноважень Організацією щодо виклику правоохоронних органів та передачі їм матеріалів, якими встановлено факт незаконного продажу неповнолітньому алкогольних напоїв. Так реалізуючи свій злочинний умисел, розуміючи незаконність своїх дій, діючи повторно, ОСОБА_3 з власного карткового рахунку № НОМЕР_3 перерахувала на банківську картку, яку назвав Особа 1, а саме № НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 3000 гривень.

Окрім цього, 15.06.2023, приблизно о 15:30 годині, ОСОБА_3 зателефонував Особа 1 та повідомив, що в магазині за адресою: АДРЕСА_8 , де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_8 , виявлено факт продажу неповнолітній особі алкогольних напоїв. В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на пропозицію службовій особі Організації - юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми надати їй неправомірну вигоду, та наданні такої вигоди за її бездіяльність з використанням наданих їй повноважень в інтересах третьої особи, а саме за невжиття повноважень Організацією щодо виклику правоохоронних органів та передачі їм матеріалів, якими встановлено факт незаконного продажу неповнолітньому алкогольних напоїв. Так реалізуючи свій злочинний умисел, розуміючи незаконність своїх дій, діючи повторно, ОСОБА_3 з власного карткового рахунку № НОМЕР_3 перерахувала на банківську картку, яку назвав Особа 1, а саме № НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 3000 гривень.

Далі 23.06.2023, приблизно о 12:00 годині, ОСОБА_3 зателефонував Особа 1 та повідомив, що в магазині за адресою: АДРЕСА_8 , де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_10 , виявлено факт продажу неповнолітній особі алкогольних напоїв. В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на пропозицію службовій особі Організації - юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми надати їй неправомірну вигоду, та наданні такої вигоди за її бездіяльність з використанням наданих їй повноважень в інтересах третьої особи, а саме за невжиття повноважень Організацією щодо виклику правоохоронних органів та передачі їм матеріалів, якими встановлено факт незаконного продажу неповнолітньому алкогольних напоїв. Так реалізуючи свій злочинний умисел, розуміючи незаконність своїх дій, діючи повторно, ОСОБА_3 з власного карткового рахунку № НОМЕР_3 перерахувала на банківську картку, яку назвав Особа 1, а саме № НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 3000 гривень.

Також, 01.07.2023, приблизно о 13:30 годині, ОСОБА_3 зателефонував Особа 1 та повідомив, що в магазині за адресою: АДРЕСА_9 , де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_7 виявлено факт продажу неповнолітній особі алкогольних напоїв. В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на пропозицію службовій особі Організації - юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми надати їй неправомірну вигоду, та наданні такої вигоди за її бездіяльність з використанням наданих їй повноважень в інтересах третьої особи, а саме за невжиття повноважень Організацією щодо виклику правоохоронних органів та передачі їм матеріалів, якими встановлено факт незаконного продажу неповнолітньому алкогольних напоїв. Так реалізуючи свій злочинний умисел, розуміючи незаконність своїх дій, діючи повторно, ОСОБА_3 з власного карткового рахунку № НОМЕР_3 перерахувала на банківську картку, яку назвав Особа 1, а саме № НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 3000 гривень.

Окрім цього, 08.07.2023, приблизно о 13:50 годині, ОСОБА_3 знову зателефонував Особа 1 та повідомив, що в магазині за адресою: АДРЕСА_3 , де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_9 , виявлено факт продажу неповнолітній особі алкогольних напоїв. У цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на пропозицію службовій особі Організації - юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми надати їй неправомірну вигоду, та наданні такої вигоди за її бездіяльність з використанням наданих їй повноважень в інтересах третьої особи, а саме за невжиття повноважень Організацією щодо виклику правоохоронних органів та передачі їм матеріалів, якими встановлено факт незаконного продажу неповнолітньому алкогольних напоїв. Так реалізуючи свій злочинний умисел, розуміючи незаконність своїх дій, діючи повторно, ОСОБА_3 з власного карткового рахунку № НОМЕР_3 перерахувала на банківську картку, яку назвав Особа 1, а саме № НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 3000 гривень.

Також, 15.07.2023, приблизно о 12:00 годин, ОСОБА_3 знову зателефонував Особа 1 та повідомив, що в магазині за адресою: АДРЕСА_10 , де здійснює свою діяльність ФОП ОСОБА_9 виявлено факт продажу неповнолітній особі алкогольних напоїв. В цей момент у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на пропозицію службовій особі Організації - юридичної особи приватного права незалежно від організаційно-правової форми надати їй неправомірну вигоду, та наданні такої вигоди за її бездіяльність з використанням наданих їй повноважень в інтересах третьої особи, а саме за невжиття повноважень Організацією щодо виклику правоохоронних органів та передачі їм матеріалів, якими встановлено факт незаконного продажу неповнолітньому алкогольних напоїв. Так реалізуючи свій злочинний умисел, розуміючи незаконність своїх дій, діючи повторно, ОСОБА_3 з власного карткового рахунку № НОМЕР_3 перерахувала на банківську картку, яку назвав Особа 1, а саме № НОМЕР_4 , грошові кошти в сумі 3000 гривень.

III.Відомості про укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості.

Разом з обвинувальним актом 31.10.2023 до суду скеровано угоду від 27.10.2023 про визнання винуватості, укладену між прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_3 , та за участі захисника ОСОБА_5 .

В угоді наведено формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію дій ОСОБА_3 із зазначенням статей Закону України про кримінальну відповідальність, що є тотожними до наведених в обвинувальному акті.

За змістом угоди ОСОБА_3 повністю та беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

При укладенні угоди прокурор врахував:

-характер та тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення - ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, надала свідчення щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Потерпілі від кримінального правопорушення відсутні;

-наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого судового провадження, скорочення часу судового розгляду через відсутність необхідності дослідження доказів, економії за рахунок цього державних ресурсів;

-наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень за рахунок зменшення процесуального навантаження на прокурорів групи прокурорів у цьому провадженні і зміщення акцентів на інші провадження для викриття інших осіб причетних до скоєння кримінальних правопорушень.

Сторони дійшли згоди про призначення ОСОБА_3 покарання за частиною 2 статті 368-3 КК України - у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн.

ІV. Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив про відповідність умов угоди про визнання винуватості вимогам законодавства і просив затвердити її. Підтвердив добровільність укладання угоди сторонами.

За твердженням сторони обвинувачення, умовами угоди не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а виконання взятих на себе за угодою зобов`язань обвинуваченим не є неможливим для нього.

Обвинувачена ОСОБА_3 у судовому засіданні підтвердила, що усвідомлює суть висунутого їй обвинувачення, беззаперечно визнає вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, не заперечує фактичних обставин, викладених в обвинувальному акті і в угоді про визнання винуватості. Підтвердила, що укладання угоди про визнання винуватості носить добровільний характер, а виконання взятих на себе за угодою зобов`язань є реальним. Скарги на дії, рішення чи бездіяльність слідчих і прокурорів під час досудового розслідування відсутні, жодного примусу, спрямованого на укладання угоди, з боку сторони обвинувачення або інших осіб, не було.

Зазначила, що обізнана про вид та розмір покарання, яке їй буде призначено у випадку затвердження угоди, погоджується на нього, а також підтвердила, що усвідомлює правові наслідки призначення такого покарання.

Також обвинувачена підтвердила, що цілком розуміє наявність у неї права на повний судовий розгляд, у якому прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують; права мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення; права подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Підтвердила розуміння наслідків укладення та затвердження угоди, визначених у статті 473 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), а також наслідки її невиконання, передбачені статтею 476 КПК України.

Просила суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Повідомила, що є фізичної особою-підприємцем та має можливість оплати, у разі призначення, як виду покарання - штраф.

Захисник ОСОБА_5 підтримав угоду про визнання винуватості, наголосив на тому, що її укладення є добровільним актом усіх сторін. Підтвердив, що захисник залучений до процесу укладання угоди з моменту ініціювання, він пояснив обвинуваченій істотні умови угоди та наслідки її укладання. Правову кваліфікацію діяння ОСОБА_3 не оспорює, жодних скарг на дії слідчих та прокурорів під час досудового розслідування не має.

V. Мотиви, з яких cуд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам законодавства при ухваленні вироку, а також положення законодавства, якими він керувався.

При вирішенні питання про затвердження угоди суд має встановити, що укладена сторонами угода відповідає вимогам законодавства і відсутні підстави для відмови в її затвердженні.

Дослідивши зміст угод про визнання винуватості, заслухавши думки прокурора, обвинуваченої, її захисника, суд дійшов таких висновків.

V.І. Щодо відповідності умов угоди вимогам КПК України та КК України.

Відповідно до частини 2 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (пункт 1 частини 4 статті 469 КПК України).

Санкція статті 368-3 КК України, інкримінованої ОСОБА_3 , передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до чотирьох років, або позбавленням волі на той самий строк. Відповідно зазначене кримінальне правопорушення згідно з приписами статті 12 КК України належить до нетяжких злочинів.

За таких обставин в частині інкримінованого діяння укладення прокурором угоди про визнання винуватості з обвинуваченою ОСОБА_3 не суперечить вимогам частини 2 статті 469 КПК України та пункту 1 частини 4 статті 469 КПК України щодо тяжкості кримінального правопорушення.

Пунктом 9 частини 2 статті 52 КПК України передбачено, що у разі укладення угоди про визнання винуватості участь захисника є обов`язковою та забезпечується з моменту ініціювання укладення угоди. Судом встановлено, що угода між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_3 складена та підписана 26.10.2023 у присутності його захисника - адвоката ОСОБА_5 , про що свідчить підпис останнього на тексті угоди. Крім того, в судовому засіданні сторони підтвердили участь захисників з моменту ініціювання угоди.

Вимоги до змісту угоди про визнання винуватості закріплені у статті 472 КПК України. Суд встановив, що угода про визнання винуватості відповідає формальним і змістовним вимогам, оскільки містить усі необхідні реквізити та обставини. Вона містить формулювання обвинувачення, правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Сформульоване в угодах обвинувачення відображає істотні фактичні обставини, які є тотожними викладу обставин в обвинувальному акті і підтверджені в судовому засіданні обвинуваченим.

Суд встановив, що правова кваліфікація діяння обвинуваченого є правильною, що з`ясовано та підтверджено у судовому засіданні. Кримінально-правова оцінка суспільно-небезпечних дій обвинуваченого, викладена в угоді, в цілому відповідає ознакам, встановленим у нормах кримінального закону.

У судовому засіданні обвинувачена підтвердила кожну із обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого вона обвинувачується, та які викладені в угоді та обвинувальному акті. У присутності захисника визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй злочину. Обвинувачена та її захисник в судовому засіданні погодилися з кваліфікацією діяння, зазначеною в обвинувальному акті і угоді.

В угоді зазначені обставини, які враховані прокурором при вирішенні питання про її укладення, зокрема, характер і тяжкість вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидкого досудового розслідування і судового провадження, викритті, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень.

Абзацом 5 частини 4 статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Як вбачається зі змісту обвинувального акта, кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 шкоди (збитків) не завдано.

Відтак невідповідності умов угоди вимогам КПК України та КК України суд не встановив.

V.ІІ. Щодо відповідності умов угоди інтересам суспільства.

Відповідно до пункту 2 частини 7 статті 474 КПК України суд відмовляє у затвердженні угоди у разі невідповідності її умов інтересам суспільства.

Під суспільним інтересом у кримінальному процесі розуміють певні вигоди для всього суспільства, без задоволення яких неможливо забезпечити його всебічний, стабільний та демократичний розвиток. Вони визнані державою, забезпечені правом, а їх задоволення є гарантією існування і розвитку суспільства вцілому. У кримінальному провадженні суспільний інтерес загалом виражений в його завданнях, визначених статті 2 КПК України, та полягає у захисті особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. З урахуванням комплексності і неоднорідності завдань кримінального провадження, оцінюючи суспільний інтерес, Суд має встановити баланс між зацікавленістю обвинуваченого отримати м`якше покарання та запитом суспільства отримати від обвинуваченого щось на заміну такому пом`якшенню.

Укладення угоди в цій категорії справ за рахунок зменшення процесуального навантаження на сторону обвинувачення і зміщення акцентів на інші провадження сприятиме запобіганню, виявленню чи припиненню більшої кількості кримінальних правопорушень.

Також у випадку постановлення судом рішення на підставі угоди про визнання винуватості, умовами укладення якої є добровільність та беззастережне визнання особою своєї винуватості, значно прискорить і судовий розгляд. Адже обвинувачена не заперечує фактичних обставин кримінального правопорушення та їх юридичної оцінки. З юридичною оцінкою діянь також погоджується захисник, який є спеціалістом у галузі права. Укладення і затвердження угоди при дотриманні встановлених законом умов має наслідком скорочення часу досудового розслідування і судового розгляду справи, економію державних ресурсів і особистих ресурсів учасників провадження, зменшення навантаження на прокуратуру, адвокатуру та суди, в яких вивільнюється час і ресурс на виконання своїх завдань і функцій.

Затвердження угоди забезпечить притягнення обвинуваченої ОСОБА_3 до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення і її виправлення. Зазначене сприятиме формуванню у обвинуваченої і інших членів суспільства антикримінальної правосвідомості та усвідомлення невідворотності відповідальності за вчинені правопорушення.

Крім того, сторони погодилися, що обвинувачена має співпрацювати зі слідством та прокуратурою у викритті інших осіб, причетних до скоєння кримінальних правопорушень, надати викривальні покази щодо цих осіб у кримінальному провадженні №0002329 від 07.08.2023.

З огляду на беззаперечне визнання обвинуваченою своєї винуватості вбачається недоцільним застосовування загального порядку кримінального провадження.

У свою чергу, характер та тяжкість інкримінованого обвинуваченій злочину, його особи та ставлення до вчиненого, активне сприяння здійсненню досудовому розслідуванню і судовому розгляду вказує на її бажання виправитись. Виправлення особи, що вчинила злочин, також відповідає суспільному інтересу, адже покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (частина 2 статті 50 КК України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відповідність угоди про визнання винуватості обвинуваченою ОСОБА_3 суспільному інтересу.

V.ІІІ. Щодо порушення умовами угоди прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.

Відповідно до пункту 3 частини 7 статті 474 КПК України під час перевірки угоди на відповідність вимогам законодавства суд також перевіряє чи не порушують умови угоди права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Дослідивши зміст угоди про визнання винуватості, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд встановив, що умови угоди не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб. Умови угоди не є невиправдано обтяжливими для жодної із сторін кримінального провадження.

Як зазначено в обвинувальному акті, кримінальним правопорушенням, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , шкода завдана лише публічним інтересам, збитків не завдано.

За таких обставин умови угод не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.

V.ІV. Щодо добровільності укладення угоди.

Відповідно до пункту 4 частини 7 статті 474 КПК України при вирішенні питання про наявність підстав для затвердження угоди суд має переконатися, що укладення угоди є добровільним. Будь-який примус зі сторони обвинувачення або третіх осіб, спрямований на укладення угоди, або інші обставини, які викликають сумнів у добровільності угоди, зумовлює відмову у її затвердженні судом.

Обвинувачена ОСОБА_3 , а також її захисник у судовому засіданні підтвердили добровільність укладення угоди про визнання винуватості та спільну узгодженість усіх викладених у ній умов. Зазначили про відсутність зі сторони прокурора примусу, погроз, насильства, обіцянок чи впливу будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Матеріали справи свідчать про те, що ініціювання угоди відбулося ОСОБА_3 .. Жодних скарг на дії, рішення чи бездіяльність слідчих та прокурорів під час досудового розслідування, а також «претензій» до захисника в процесі здійснення захисту, обвинувачена не має.

Прокурор також вказав на спільну узгодженість усіх викладених в угодах умов, підтвердивши добровільність їх укладення зі сторони обвинувачення.

З огляду на зазначене, а також відсутність будь-яких обставин, які б свідчили про укладення угод сторонами під будь-яким впливом, Суд дійшов висновку, що їх укладення носить добровільний характер та не суперечить бажанню та волі сторін.

V.V. Щодо можливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

Пункт 5 частини 4 статті 474 КПК України зобов`язує cуд перевірити угоду на предмет можливості виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань.

За змістом угоди обвинувачена ОСОБА_3 зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість в обсязі висунутого обвинувачення під час судового провадження. У судовому засіданні обвинувачена підтвердила обставини, викладені в обвинувальному акті, надав відповідні показання щодо себе, визнав свою винуватість та щиро розкаявся. Тим самим обвинувачена ОСОБА_3 виконав взяті на себе зобов`язання.

На підставі викладеного cуд дійшов висновку про можливість виконання взятих обвинуваченими на себе за угодами зобов`язань.

V.VІ. Щодо відповідності умов угоди вимогам закону в частині призначення покарання.

За приписами статті 472 КПК України суттєвою умовою, яку має містити угода про визнання винуватості, є узгоджене сторонами угоди покарання. Відтак суд має перевірити узгоджене між прокурором та обвинуваченою покарання на предмет відповідності вимогам закону.

Частина 1 статті 65 КК України передбачає, що суд призначає покарання:

1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу;

2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу;

3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

У випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Санкція частини другої статті 368-3 КК України передбачає призначення покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до чотирьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Сторони узгодили обвинуваченій ОСОБА_3 покарання за частиною другою статті 368-3 КК України у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 34 000,00 грн.

Частиною 5 статті 65 КК України передбачено, що у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

При вирішенні питання про те, чи є узгоджене сторонами покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, суд враховує особу обвинуваченої ОСОБА_3 , яка раніше не судима, має постійне місце проживання і сталі соціальні зв`язки, за місцем реєстрації характеризується позитивно. Інформації про перебування на обліку у лікаря-психіатра і нарколога суду не надано.

Суд також враховує обставини, що пом`якшують покарання, а саме: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Суд дійшов висновку, що узгоджене сторонами покарання за своїм видом та розміром відповідає характеру тяжкості вчиненого діяння та особі обвинуваченої, а також загальним засадам призначення покарання, встановленим законом України про кримінальну відповідальність, і здатне забезпечити досягнення мети призначення покарання.

VІ. Висновки суду.

З урахуванням встановлених обставин суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 відповідає вимогам закону України про кримінальну відповідальність і кримінального процесуального законодавства. Суд не встановив підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених частиною 7 статті 474 КПК України.

Тому суд дійшов висновку про затвердження вказаної угоди про визнання винуватості шляхом ухвалення вироку та призначення обвинуваченій узгодженого угодою покарання.

VІІІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку на підставі угоди.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до обвинувального акта у кримінальному провадженні експерти не залучались.

Питання про відшкодування інших понесених процесуальних витрат стороною обвинувачення чи стороною захисту не піднімалось.

Підстави для виплати винагороди викривачу у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Питання долі речових доказів слід вирішити в порядку частини 9 статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 12, 49, 65-67, 69 Кримінального кодексу України, статтями 100, 373-376, 469-475, 615, 616 Кримінального процесуального кодексу України, суд

постановив:

Затвердити угоду від 26.10.2023 про визнання винуватості, яку уклав прокурор першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченою ОСОБА_3 , за участі захисника ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000851 від 26.10.2023.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 368-3 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 34 000,00 грн.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Києва до Київського апеляційного суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити учасникам провадження, що згідно з положеннями статті 476 КПК України у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суддя ОСОБА_1