УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майор поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, мотивуючи свої вимоги тим, що проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000618 від 13.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до СУ ГУНП у Вінницької області надійшли матеріали правоохоронних органів з яких вбачається, що група осіб організувала незаконне переправлення осіб призовного віку через державний кордон України за грошові кошти.

Під час затримання 22.08.2024 в порядку ст. 208 КПК України підозрюваного ОСОБА_4 та проведення його обшуку з правої кишені шортів вилучено мобільний телефон iPhone 15 Pro ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім картою оператора «Лайфселл» № НОМЕР_2 з силіконовим чохлом.

Вищевказана річ дає можливість встановити обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а також інші обставини, що мають значення для провадження. У зв`язку з цим, слідчим у кримінальному провадженні 23.08.2024 винесено постанову про визнання зазначеного майна речовими доказами у кримінальному провадженні.

Арешт вказаних речей, необхідний для попередження зміни чи знищення їх властивостей в результаті використання третіми особами, що може призвести до втрати ними значення речового доказу та перешкодить встановленню істини у провадженні.

Враховуючи вищевикладене, слідчий просив клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явився, однак останнім було подано заяву про розгляд клопотання без його участі. Вимоги клопотання підтримав за обставин, викладених у ньому.

Суд, перевіривши клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з метою забезпечення належного розслідування у кримінальному провадженні, зберігання речових доказів та недопущення можливості їх втрати або знищення.

Слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000618 від 13.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

22.08.2024 в порядку ст. 208 КПК України було затримано ОСОБА_4 та проведено його обшук, в ході якого з правої кишені шортів вилучено мобільний телефон iPhone 15 Pro ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім картою оператора «Лайфселл» № НОМЕР_2 з силіконовим чохлом.

Слідчим у кримінальному провадженні 23.08.2024 винесено постанову про визнання зазначеного майна речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 10ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Встановлені на даний час досудовим розслідуванням обставини кримінального провадження містять об`єктивні дані, які вказують на те, що вилучене майно відповідає критеріям, визначеним у ст. 170 КПК України, має істотне значення для кримінального провадження, оскільки безпосередньо містить відомості щодо обставин злочину та може бути використане під час проведення судових експертиз.

Зважаючи на вищевикладене, з метою забезпечення збереження речових доказів, враховуючи, що вилучене майно містить відомості щодо обставин, які досліджуються в ході кримінального провадження та може бути використане, як доказ у суді, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим доведено необхідність накладення арешту на майно, яке вилучено 22.08.2024 року під час затримання в порядку ст. 208 КПК України гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при цьому слідчим доведено наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а тому клопотання про арешт майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене у підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 майно, а саме: мобільний телефон iPhone 15 Pro ІМЕІ: НОМЕР_1 з сім картою оператора «Лайфселл» № НОМЕР_2 з силіконовим чохлом, шляхом заборони його використання іншими особами, окрім як для цілей кримінального провадження, до моменту закінчення усіх необхідних слідчих та процесуальних дій.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Вінницькій області майора поліції ОСОБА_3 .

На ухвалу судді може бути подана апеляція протягом п`яти діб з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду.

Слідчий суддя