Провадження №: 1-кп/336/222/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №80000007 від 03.01.2022 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, неодружений, який не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштований, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 01.01.2022 року приблизно о 03 годин 00 хвилин ОСОБА_4 , маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, знаходячись в кімнаті квартири АДРЕСА_3 , таємно, шляхом вільного доступу, зі столу, який знаходиться кімнаті зазначеної квартири, викрав майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон марки "Meizu m8c" 16 GB RAM 2GB imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , у корпусі чорного кольору, вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи складає 1249 гривні 50 копійки, після чого зник з місця вчинення злочину разом із викраденим майном.

ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, одразу попрямував з викраденим мобільним телефоном до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому продав вищезазначений мобільний телефон за 300,00 грн, тобто розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 1249 гривень 50 копійок.

У судовому засіданні на стадії судового розгляду прокурором було заявлено клопотання про закриття вказаних кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

В обґрунтування клопотання прокурор посилалась на те, що на час судового розгляду набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким визначено інший розмір задля розмежування дрібної крадіжки та крадіжки. А отже, наразі дії обвинуваченого кваліфікуються як дрібна крадіжка, що є підставою для закриття кримінального провадження, ураховуючи положення статті 5 КК України, положень статтей 284, 479-2 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання прокурора, просив його задовольнити, пояснив, що йому зрозумілі наслідки закриття кримінального провадження за вказаних прокурором та роз`яснених судом (нереабілітуючих) підстав.

Потерпілий в судове засідання за викликом не прибув, про дату, час та місце розгляду судового провадження був повідомлений належним чином. Сторони кримінального провадження щодо розгляду клопотання сторони захисту за відсутності потерпілого не заперечували.

Заслухавши думку учасників по справі, суд дійшов наступного висновку.

09.08.2024 набув сили Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Зокрема, указаним законом викладено нову редакцію статті 51 КУпАП, де частинами 1, 2 визначено, що дрібним викраденням чужого майна шляхом крадіжки є викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу ХХ Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 ПКУ для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2024 складає 3 028 грн 00 коп.

Станом на 1 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2481,00 грн., а 50% від його розміру становили 1240,50 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень ПК та Закону 3886-IX, на момент вчинення ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становив 2481,00 грн. (1240,50*2=2481,00).

Це вказує, що для кваліфікації правопорушення адміністративного чи кримінального (не розмір штрафу як покарання) неоподатковуваний мінімум у 2022 році становив 1240,50 грн.

Отже, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в розумінні ст. 51 КУпАП станом на 01.01.2022 складає 2481,00 грн.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з частинами 1, 3 ст. 479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує. За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

Відповідно до п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Як видно з обвинувального акта, ОСОБА_4 інкриміновано таємне викрадення чужого майна вчинене повторно, а саме за ч. 2 ст. 185 КК України за подією, яка мала місце 01.01.2022 у сумі 1249 грн. 50 коп.

Аналізуючи наведені положення законів (пункти 3.1., 3.2.), слід дійти висновку, що відбулась втрата чинності закону, шляхом прийняття нового закону і відповідно визначення нових меж між адміністративним правопорушенням (дрібної крадіжки) та кримінальним правопорушенням (крадіжки). Бо наразі не є кримінально карним діянням - викрадення чужого майна, вартість якого становить до 3028 грн. 00 коп., а у 2022 році, ураховуючи положення ст. 5 КК України, 2 481 грн. 00 коп.

З цих підстав, ураховуючи положення статті 5 КК України, судом має бути прийнято рішення в порядку, передбаченому п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КК України, бо вартість викраденого майна відповідно до обвинувального акту менша, ніж верхня межа для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

А отже, ураховуючи наявність згоди обвинуваченого, кримінальне провадження підлягає закриттю через втрату чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов в рамках кримінального провадження не пред`являвся.

Судові витрати, пов`язані із проведення судової товарознавчої експертизи, які відповідно до обвинувального акту становлять 171,62 грн., покладаються на державу.

Питання речових доказів суд має вирішити в порядку, який визначено ст. 100 КПК України.

Вирішуючи питання щодо заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу, суд наголошує, що до обвинуваченого ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на час розгляду судового провадження з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 60560,00 грн., яка була внесена на рахунок ТУ ДСА в Запорізькій області ОСОБА_7 .

А отже, оскільки судом прийнято рішення про закриття кримінального провадження, відповідно до вимог ч. 4 ст. 132, ч.11 ст. 182 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 підлягає скасуванню, а застава поверненню.

Слід урахувати, що закриття кримінального провадження з підстав, які передбачені п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, за своїм змістом, не є підставами, які реабілітують особу, а отже і відсутні підстави для роз`яснення обвинуваченому положень Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Керуючись статтями 7, 100, 124 - 128, 284, 350, 369-372, 376, 395, 479-2 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження, внесене 03.01.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №80000007 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України з підстав втрати чинності закону, яким встановлена кримінальна протиправність діяння.

Повернути заставодавцю ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_3 внесену нею заставу на рахунок ТУ ДСА України в Запорізькій області 12.07.2024 року, код квитанції 45892046 у якості застави за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженюю 80000007 у розмірі 60 560,00 (шістдесят тисяч пятсот шістдесят ) гривень.

Речові докази:

- мобільний телефон марки "Meizu m8c" 16 GB RAM 2GB imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , у корпусі чорного кольору, який був переданий на зберігання ОСОБА_5 - залишити у володінні останньої.

Судові витрати, пов`язані із проведення судової товарознавчої експертизи, які відповідно до обвинувального акту становлять 171,62 грн., віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскарженою до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1