Справа № 397/996/24
н/п : 1-кп/397/153/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.08.2024 с-ще Олексанрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000447 стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі КК України),

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , на 60 днів, оскільки він обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України, покарання за яке передбачено у виді позбавлення волі, перебуваючи на волі може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілу та свідків у даному кримінальному провадженні, з метою зміни ним показань у тому числі довести до кінця умисел спрямований на позбавлення життя потерпілої,переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Обвинувачений заперечив щодо задоволення клопотання прокурора.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 , просила змінити запобіжний захід на домашній арешт. Потерпіла підтримала думку обвинуваченого та захисника.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого (обвинувачених).

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України №1-р/2017 від 23.11.2017 запобіжні заходи (домашній арешт та тримання під вартою), які обмежують гарантоване частиною першою статті 29 Конституції України право людини на свободу та особисту недоторканність, можуть бути застосовані (продовжені) судом на новій процесуальній стадії - стадії судового провадження, зокрема під час підготовчого судового засідання, лише за письмовим клопотанням прокурора та вмотивованим рішенням суду і тільки на підставі та в порядку, встановлених законом. Згідно з конституційними принципами рівності та змагальності інші учасники кримінального провадження, разом із прокурором, наділені повноваженням заявляти клопотання, зокрема, щодо застосування інших, у тому числі і більш м`яких, запобіжних заходів, їх зміни чи скасування.

У підготовчому провадженні суд має перевірити обґрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканість, та прийняти вмотивоване рішення, незважаючи на те, чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

У справі «Москаленко проти України» (рішення від 20.05.2010 п. 36) Європейський суд зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Згідно п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_3 , ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.05.2024 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів починаючи з 04:25 годин 11.05.2024 до 04:25 годин 09.07.2024.

Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.07.2024 продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_3 , у межах строку досудового розслідування, тобто до 14:50 годин 10.08.2024.

ОСОБА_3 , не працює, раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, при цьому обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке класифікується як особливо тяжкий злочин, за яке передбачено покарання до 15 років позбавлення волі, вчинений щодо дружини, свідком якого став малолітній син останнього, за зареєстрованим місцем проживання обвинуваченого, тож, перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, останній може переховуватися від суду; незаконно впливати на потерпілу та свідків даному у кримінальному провадженні, з метою зміни ними показань; вчинити інше кримінальне правопорушення, у тому числі довести до кінця умисел спрямований на позбавлення життя потерпілої, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1ст.177 КПК України, прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Стороною захисту не наведено таких доводів, які б нівелювали існування вказаних вище ризиків.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Стаття 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 27.06.1980 року «Про взяття під варту до суду» зауважує на тому, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм, орієнтуючись на який, слід застосовувати вид запобіжного заходу повинна бути санкція за злочин, вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Враховуючи вищевикладене та обставини провадження, суд вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого. У той же час, суд оцінює суворість можливого покарання та визнає за реальну небезпеку можливість ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Вищезазначені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що визначають та виправдовують потребу в подальшому триманні обвинуваченого під вартою, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому.

Відповідно п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченому строку тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

На підставі викладеного та керуючись ст. 31, 177, 178, 182, 183, 194, 372,395 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто з 11:00 год. 07 серпня 2024 року до 11.00 год. 06 жовтня 2024 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору та направити начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення та може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії ухвали безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя :/підпис/ ОСОБА_1