Провадження № 1-кс/202/6606/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000560 від 26.10.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000560 від 26.10.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

Слідчий надав заяву про розгляд клопотання без його участі в якій клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Власник майна у судове засідання не з`явився, його представник адвокат ОСОБА_5 надав письмові заперечення проти клопотання, обґрунтувавши його тим, що вилучене майно перебувало у особистому користуванні ОСОБА_6 , який не має будь-якого процесуального статусу у даному кримінальному провадженні, йому не було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, отже орган досудового розслідування не має належних та допустимих доказів для пред`явлення йому підозри, у зв`язку з чим він є третьою особою, щодо арешту майна якого вирішується питання про арешт. Зважаючи, що майно вилучено за місцем проживання ОСОБА_6 та є особистими речами, які перебували у його повсякденному користуванні, вони не відповідають вимогам ст. 98 КПК України. При цьому, слідчим не обґрунтовано значення вилученого в ОСОБА_6 для даного кримінального провадження, яким чином особисті речі, вилучені за місцем проживання фізичної особи, яка не має процесуального статусу можуть містити сліди кримінального правопорушення чи бути використаними як доказ факту чи обставин що встановлюються.

Дослідивши клопотання та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання та письмові заперечення представника власника майна, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

З клопотання вбачається, що у провадженні відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000560 від 26.10.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території м. Дніпра діє група осіб, які об`єднались спільним злочинним умислом, направленим на вчинення шахрайських дій, шляхом обману відносно громадян Казахстану та, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, незаконно заволодівають належними громадянам Казахстану грошовими коштами у великих розмірах.

Встановлено, що з метою вчинення шахрайства відносно громадян Казахстану, під виглядом працівників різноманітних банків Казахстану (Kaspi Bank, Народный Банк, АО «Отбасы банк», AO « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ForteBank, Altyn Bank, Сбербанк, Банк ЦентрКредит, Евразийский банк та інші), а також операторів мобільного зв`язку, здійснюють розсилання SMS-повідомлення або дзвонять громадянам, та вводячи їх в оману, отримують особисту та банківську інформацію від клієнта, після чого здійснюють вивід грошових коштів здобутих злочинним шляхом з рахунків потерпілих.

Крім цього, одним із способів заволодіння грошовими коштами є розсилання SMS-повідомлень та дзвінки з повідомленням інформації відносно можливості внесення певної суми грошових коштів у якості інвестиції на рахунок компанії Royal Gold LTD з можливістю подальшого виводу грошових коштів з нарахованими відсотками. Компанія Royal Gold LTD представляє себе як учасник на ринку цінних паперів. Після переводу потерпілими грошових коштів, представники компанії, які є учасниками злочинної схеми, розсилають повідомлення про порушення інвестором умов договору, яке тягне за собою відмову від внесених грошових коштів та нарахованих відсотків.

При цьому, розсилання вказаних повідомлень та дзвінки здійснюються із використанням мережі Інтернет та ІР-телефонії, з номерів, які зовні схожі з номерами офіційної служби підтримки клієнтів банків та операторів зв`язку Казахстану. У кожного оператора встановленні програмні забезпечення, які змінюють голос.

23.09.2024 на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час проведення обшуку виявлено та вилучено:Один накопичувач без назви; Сім-слот з номером мобільного телефону НОМЕР_1 ; Сім картка PLAY з номером НОМЕР_2 ; Зошит у клітинку з чорновими записами.

24.09.2024 слідчим групи слідчих винесено постанову про визнання вилученого речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту є запобігання можливості його пошкодження, знищення, перетворення та відчуження.

Звертаючись з клопотанням про накладення арешту, слідчий просить арештувати майно з метою забезпечення збереження речових доказів, в порядку, визначеному п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

У випадку, передбаченому пунктом 1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, слідчим жодним чином не обґрунтовано підстави вважати, що дане майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення і може бути використане як доказ факту та обставин що встановлюються під час кримінального провадження, набуте кримінально протиправним шляхом або внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, посилаючись у клопотанні на те, що ОСОБА_6 спільно з групою осіб, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, незаконно заволодівають належними громадянам Казахстану грошовими коштами у великих розмірах, слідчий не долучив жодного доказу на підтвердження цих обставин.

При цьому, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно наданих матеріалів, жодній особі, зокрема ОСОБА_6 не повідомлено про підозру у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим посилання на те, що вилучене в ході обшуку за місцем його проживання майно містить чи зберігло на собі сліди кримінального правопорушення, за таких обставин є суб`єктивним припущенням слідчого, яке не обґрунтоване клопотанням та не підтверджено матеріалами кримінального провадження.

Отже, органом досудового розслідування не доведено, що перелічене у клопотанні тимчасово вилучене майно відповідає вимогам та критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, має доказове значення у даному кримінальному провадженні та набуте протиправним шляхом або отримане внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а тому арешт вилученого у ході обшуку майна не є розумним та співрозмірним обмеженню права власності та завданням кримінального провадження.

Слідчий суддя також зазначає, що саме по собі винесення слідчим постанови про визнання речовим доказом від 24.09.2024, без належного обґрунтування клопотання не є належною підставою для обмеження прав законного власника та накладення арешту.

Керуючись ст. 98, 110, 131- 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному 15.07.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000560 від 26.10.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України про арешт тимчасово вилученого під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 майна, а саме: Один накопичувач без назви; Сім-слот з номером мобільного телефону НОМЕР_1 ; Сім картка PLAY з номером НОМЕР_2 ; Зошит у клітинку з чорновими записами відмовити повністю.

Відповідно ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1