Справа № 541/3342/24
№ провадження 1-кп/541/325/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2024 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000668 від 19.06.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 Кримінального кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :

18 червня 2024 рок близько 18 години 20 хвилини (точного часу в ході досудового розслідування встановити не представилось можливим) водій транспортного засобу мотоцикла «ІЖ Планета», без державного номерного знаку, ОСОБА_5 , не маючи посвідчення водія на право керування транспортним засобом, без реєстраційних документів на транспортний засіб перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, перевозячи в якості пасажира ОСОБА_4 , рухаючись в с. Кибинці Миргородської району, Полтавської області, по вул. Михайлівській, в напрямку перехрестя з вул.Козацькою, не доїжджаючи до будинку АДРЕСА_1 , з власної необережності порушуючи вимоги п.п. 2.1 а), 2.1 б), 2.9 а), 2.9 в), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, в яких вказано:

2.1 Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засоби, відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб;

2.9 Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції:

10.1.Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

12.1.Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Не врахував дорожню обстановку, щоб мати змогу постійно контролюват рух та безпечно керувати транспортним засобом, не впорався з керуванням, допустив виїзд на зустрічну смугу руху де відбулося зіткнення з зустрічним транспортним засобом - автомобілем марки ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався на зустріч мотоциклу.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди, потерпілий ОСОБА_4 відповідно до висновку судово-медичної експертизи №395 від 16.07.2024, отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритого перелому лівого наколінника зі зміщенням, забій лівого ліктьового суглобу, «в ділянці лівого наколінника рвана рана», які могли утворитися від дії твердих тупих предметів, також, можливо, при дорожньо-транспортній пригоді, по ступеню тяжкості відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричини тривалий розлад здоров`я.

Відповідно до висновку інженерно - транспортної експертизи з 08.07.2024 №СЕ-19/117-24/11610-ІТ, у заданій дорожній обстановці в діях водія мотоцикла ІЖ Планета, з коляскою, без державного номерного знаку, ОСОБА_5 вбачаються невідповідності з вимогами п.п 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди.

В умовах заданої події водій мотоцикла «ІЖ Планета», без державно номерного знаку, ОСОБА_5 мав технічну можливість запобігти зіткнення шляхом виконання вимог п.п 10.1. 12.1 Правил дорожнього руху, для чого у нього не було будь-яких перешкод технічного характеру.

Вказані дії обвинуваченого правильно кваліфіковані ч. 1 ст. 286-1 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

23 жовтня 2024 року між обвинуваченим та потерпілим була укладена угода про примирення у кримінальному провадженні, відповідно до ч. 1, 3, 5 ст.469 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 286-1 КК України та погодили покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 із застосуванням ст.69 КК України, тобто більш м`який вид основного покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (пять) років.

Наслідки укладання та затвердження даної угоди згідно ст.ст. 473, 394, 424, 474 КПК України оговорені сторонами.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням Угоди про примирення розуміє, з наслідками укладення та затвердження Угоди про примирення обізнаний, характер обвинувачення та його суть зрозумілі, обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди з ним узгоджено та є цілком зрозумілим, виконати взяті на себе відповідно до Угоди про примирення зобов`язання він може виконати реально, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України визнав повністю.

Суд, виконуючи вимоги ст.474 КПК України, не має сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_4 і переконаний, що укладення Угоди про примирення є добровільним та не вбачає необхідності витребовувати додаткові документи та викликати в судове засідання інших осіб, а також досліджувати докази.

У судовому засіданні прокурор, потерпілий та обвинувачений підтримали угоду про примирення та просили її затвердити.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_5 віднесено до злочину невеликої тяжкості, тому укладення угоди не суперечить закону.

При вирішенні питання про відповідність Угоди вимогам ст.474 КПК України, суд враховує, що умови Угоди про примирення не суперечать вимогам КПК України, правова кваліфікація дій кримінального правопорушення вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, укладення угоди між сторонами відбулося добровільно і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді; кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості та примирення.

Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Беручи до уваги конкретні обставини справи, суд вважає за можливе при призначенні покарання застосувати відносно ОСОБА_5 положення ч.1ст. 69 КК України, врахувавши в якості обставин справи, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, який раніше не судимий та вперше вчинив необережне кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином та перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, у виді тобто більш м`який вид основного покарання у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 років.

Приписами ч. 1 ст. 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_5 і призначення останньому узгодженого сторонами покарання, із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (пять) років.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Суд також вважає, що з ОСОБА_5 слід стягти на користь держави процесуальні витрати за проведену у даному кримінальному провадженні експертизу.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 100, 373 ,374, ч.3 ст. 394, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Угоду про примирення від 23 жовтня 2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000668 від 19.06.2024, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (пять) років.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 2650 гривень 48 копійок.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 24.06.2024 шляхом позбавлення права на володіння, розпорядження та користування власниками та користувачами наступним майном, а саме: автомобілем ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 27.11.2020, ТСЦ 5343 є ОСОБА_8 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; мотоциклом ІЖ Планета, без державного номерного знаку, власником якого є ОСОБА_5 .

Речові докази: автомобіль ВАЗ 2108, д.н.з. НОМЕР_1 , залишити власнику відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , виданого 27.11.2020, ТСЦ 5343 якого є ОСОБА_8 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; мотоцикл ІЖ Планета, без державного номерного знаку, залишити власнику ОСОБА_5 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду на підставі угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- потерпілим виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення його наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 КПК України;

- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1