Справа № 473/450/23
Номер провадження1-кп/473/60/2024
ВИРОК

іменем України

"29" жовтня 2024 р. місто Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретарі судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

учасники процесу:

прокурор ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_7 ,

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 (в режимі відеоконфренції),

потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0001017 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Вознесенськ, Миколаївської області, громадянин України, освіта неповна вища, не працює, не одружений, згідно ст.89 КК України не судимий, має одну неповнолітню дитину, зареєстрований та проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.289, ч.3 ст.289 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Епізод №1.

11.12.2022 року в період часу з 20-30 годин по 23-30 годину, більш точного часу не встановлено, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем марки «BMW E34» із державним реєстраційним номером НОМЕР_1 чорного кольору.

Після чого обвинувачений запропонував ОСОБА_11 , який не був обізнаний з його намірами на незаконне заволодіння транспортним засобом, піти до домоволодіння АДРЕСА_1 , звідки забрати належний йому транспортний засіб - автомобіль «BMW Е34» із державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який знаходився біля воріт даного домоволодіння.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_11 прибули до домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , де поблизу воріт перебував автомобіль «BMW E34» із державним реєстраційним номером НОМЕР_2 чорного кольору, який перебуває у користуванні ОСОБА_9 та на праві приватної власності належить ОСОБА_12 .

В подальшому ОСОБА_7 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, із корисливих мотивів та переслідуючи ціль незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, відчинив водійські дверцята за допомогою ключів, які ОСОБА_7 отримав в невстановлений час, місце та спосіб, сів до салону автомобілю на водійське сидіння, а ОСОБА_11 на пасажирське та з використанням ключів завів двигун автомобіля та поїхав на ньому по АДРЕСА_2 , таким чином незаконно заволодівши ним.

Епізод №2.

За епізодом №2 ОСОБА_7 було пред`явлене таке обвинувачення:

«11.12.2022 близько 23:00 год., точного часу в ході досудового слідства не встановлено, ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_11 піти до домоволодіння АДРЕСА_3 під приводом отримання пального. Прибувши до вказаного домоволодіння 11.12.2022 близько 23:30 год. ОСОБА_7 помітив на території подвір`я припаркований мотоцикл марки «Мінськ» синього кольору із номерним знаком двигуна № НОМЕР_3 та номерним знаком рами № НОМЕР_4 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_10 .

В цей час у ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_10 , а саме мотоциклом марки «Мінськ» синього кольору із номерним знаком двигуна № НОМЕР_3 та номерним знаком рами № НОМЕР_4 . З метою успішного здійснення свого злочинного умислу та його реалізації, ОСОБА_7 попросив ОСОБА_11 викотити вище зазначений мотоцикл за територію домоволодіння, запевнивши останнього, що отримав дозвіл власника на користування ним. ОСОБА_11 , не будучи обізнаним в злочинних намірах ОСОБА_7 на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, вважаючи, що діє правомірно, завівши двигун, виїхав за територію домоволодіння, де на відстані приблизно 100 м від домоволодіння в пров.Глінки між вулицями Матросова та ОСОБА_13 втратив керування та впав, після чого пішов додому.

В той же час ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, підбіг до мотоциклу та піднявши останній, почав його котити.

В цей час ОСОБА_14 , який є власником домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 , та на території якого зберігався належний ОСОБА_10 мотоцикл, вирішив припинити протиправні дії ОСОБА_7 , однак ОСОБА_7 , погрожуючи застосуванням насильства, а саме погрожуючи спричиненням тілесних ушкоджень ножем та дерев`яною битою ОСОБА_14 із корисливих мотивів, переслідуючи ціль незаконного збагачення, продовжив повторне незаконне заволодіння транспортним засобом - мотоциклом марки «Мінськ» синього кольору із номерним знаком двигуна № НОМЕР_3 та номерним знаком рами № НОМЕР_4 , завівши ключем двигун та попрямував в напрямку вул.Соколецька в м.Вознесенськ, незаконно заволодівши вищевказаним транспортним засобом.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 7058 грн.

Дії ОСОБА_7 за епізодом №2 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч.3 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого.

Обвинувачення, яке визнане судом доведеним за епізодом №2.

За другим епізодом обвинувачення суд вважає доведеним, що 11.12.2022 близько 23:00 год., точного часу не встановлено, ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_11 піти до домоволодіння АДРЕСА_3 під приводом отримання пального. Прибувши до вказаного домоволодіння 11.12.2022 близько 23:30 год. ОСОБА_7 помітив на території подвір`я припаркований мотоцикл марки «Мінськ» синього кольору із номерним знаком двигуна № НОМЕР_3 та номерним знаком рами № НОМЕР_4 , що на праві приватної власності належить ОСОБА_10 .

В цей час у ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом ОСОБА_10 , а саме мотоциклом марки «Мінськ» синього кольору із номерним знаком двигуна № НОМЕР_3 та номерним знаком рами № НОМЕР_4 . З метою успішного здійснення свого злочинного умислу та його реалізації, ОСОБА_7 попросив ОСОБА_11 викотити вище зазначений мотоцикл за територію домоволодіння, запевнивши останнього, що отримав дозвіл власника на користування ним. ОСОБА_11 , не будучи обізнаним в злочинних намірах ОСОБА_7 на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, вважаючи, що діє правомірно, завівши двигун, виїхав за територію домоволодіння, де на відстані приблизно 100 м від домоволодіння в пров.Глінки між вулицями Матросова та ОСОБА_13 втратив керування та впав, після чого пішов додому.

В той же час ОСОБА_7 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на повторне незаконне заволодіння транспортним засобом, підбіг до мотоциклу та піднявши останній, почав його котити.

В цей час ОСОБА_14 , який є власником домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 , та на території якого зберігався належний ОСОБА_10 мотоцикл, вирішив припинити протиправні дії ОСОБА_7 , однак ОСОБА_7 , погрожуючи застосуванням насильства, а саме погрожуючи спричиненням тілесних ушкоджень ножем та дерев`яною битою ОСОБА_14 (ЯКИЙ ПОТЕРПІЛИМ НЕ ВИЗНАНИЙ) із корисливих мотивів, переслідуючи ціль незаконного збагачення, продовжив повторне незаконне заволодіння транспортним засобом - мотоциклом марки «Мінськ» синього кольору із номерним знаком двигуна № НОМЕР_3 та номерним знаком рами № НОМЕР_4 , завівши ключем двигун та попрямував в напрямку вул.Соколецька в м.Вознесенськ, незаконно заволодівши вищевказаним транспортним засобом. Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 7058 грн.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні 28 жовтня 2024 року (а.к.п.138 том 2) вину за пред`явленим йому обвинувачення визнав частково, вказав, що не погоджується з кваліфікацією його дій за ч.3 ст.289 КК України та пояснив, що усвідомив вчинене та дійсно вчинив помилку. Вказав, що заволодів автомобілем БМВ, а потім пішов до ОСОБА_15 за бензином, де вчинив дії, спрямовані на заволодіння мотоциклом, проте ні ніж, ні інший предмет стосовно ОСОБА_15 не застосовував, оскільки таких предметів при собі не мав. Також вказав, що під час вчинення заволодіння мотоциклом власнику ОСОБА_16 не погрожував. Зазначив, що потерпілі ніяких майнових претензій до нього не мають.

В судовому засіданні 23 березня 2023 року (а.к.п.73-75 том 1) потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що у нього у власності є мотоцикл, номерні знаки якого він не пам`ятає, синього кольору «Мінськ», яким він володіє більше півроку. Вказав, що подія правопорушення була взимку. Кум ОСОБА_17 зателефонував йому та повідомив, що його мотоцикл викрали. Мотоцикл він залишав у кума в цей день, а на наступний день повинен був забрати тому, що не працювало світло, а вже було темно і він не міг їхати. Ключі завжди були в замку, так як замок несправний. Мотоцикл заводиться легко і палива було десь 2 літра. Вказав, що мотоцикл залишив у дворі ОСОБА_15 трохи далі від воріт. ОСОБА_18 зателефонував йому близько 12 години ночі і сказав, що вкрали мотоцикл, тому потерпілий прийшов до ОСОБА_15 . Зазначив, що він не питав як вкрали мотоцикл і не питав хто вкрав. Приїхала поліція і повідомили, що знайшли мотоцикл на вул.Папаніна і він його забрав в цей же день. Там, де його знайшли, мотоцикл лежав на боку, дзеркало було пошкоджено, це було десь 1 км від будинку, де живе кум. Кум казав, що був ОСОБА_19 з якимось хлопцем та ОСОБА_19 сказав хлопцю, який був із ним, викотити мотоцикл, той і викотив. Мотоцикл йому повернули. Претензій до ОСОБА_19 він не має. В той день ОСОБА_19 не бачив. Хто поліцію викликав йому не відомо, наче жінка кума. Заяву про вчинення злочину він написав та до поліції та надавав документи на мотоцикл.

ОСОБА_10 зазначив, що мотоцикл викочував з двору кума якийсь хлопець. На вул.Папаніна мотоцикл валявся по трасі на узбіччі. Поруч з мотоциклом тільки поліція стояла. Мотоцикл йому одразу повернули. На мотоциклі сторонніх речей він не виявив. Ключі в замку були. Мотоцикл знайшли біля магазину «Стекляшка», на вулиці ще було темно.

В судовому засіданні 23 березня 2023 року (а.к.п.73-75 том 1) свідок ОСОБА_20 пояснила, що того дня вона була в хаті і почула як ОСОБА_19 нецензурно висловлювався на адресу її чоловіка ОСОБА_15 . ОСОБА_19 просив в чоловіка солярки, той сказав, що немає. ОСОБА_19 почав погрожувати чоловіку. Вона це чула, але не бачила. Це було здається взимку, на вулиці вже було темно. ОСОБА_19 прийшов без каністри. Розмова відбувалася у них в дворі, на порозі. ОСОБА_21 до їх двору є, вони були зачинені на ціпок. ОСОБА_19 сам відчинив ворота та зайшов у двір. Вона була в веранді будинку. ОСОБА_19 казав її чоловікові дати солярки, тому що йому потрібно заправити машину. Після того як чоловік сказав, що в нього немає солярки, ОСОБА_19 почав матюкатися, а чоловік сказав йому йти від них. ОСОБА_19 погрожував чоловікові ножем, але вона особисто не бачила ніж. Через деякий час ОСОБА_19 повернувся і передавав через хвіртку чоловікові ніж, загорнутий у пакет. Коли ОСОБА_19 погрожував чоловікові ножем, то казав, що заріже його. Вони на порозі довго розмовляли. Вона всю розмову не чула. Мотоцикл стояв в дворі та був кума ОСОБА_22 . Як ОСОБА_19 забирав мотоцикл з двору вона не бачила, дізналась про це від чоловіка. Сам момент крадіжки не бачила. В той день ОСОБА_19 не бачила, тільки чула. Не виходила в двір, а вийшла тільки тоді коли вони чекали поліцію. На порозі вони знайшли ключі від автомобіля. Коли вийшли з будинку після того як ОСОБА_19 пішов, то мотоциклу в дворі не було. Після того як ОСОБА_19 погрожував чоловіку на порозі та до моменту передачі ножа останнім через хвіртку пройшло хвилин 20. ОСОБА_19 нічого не повідомляв коли передавав ніж. Ніж був наче тесаком, великим. Рукоятку вона не бачила. ОСОБА_19 чоловікові тілесні ушкодження не спричиняв. Погрозу вона чула тільки раз. Розмови між ОСОБА_19 і чоловіком про мотоцикл вона не чула. Зазначила, що її чоловік ОСОБА_14 - громадянин росії. Документів в нього немає. Зазначила, що на неї від правоохоронних органів вплив та тиск не чинився.

Свідок ОСОБА_20 пояснила, що вона вийшла з чоловіком на вулицю та чекала поліцію, тоді ОСОБА_19 й підійшов до хвіртки і тоді вона його вже бачила. В дворі освітлення немає та в той вечір в місті світла не було. Вказала, що вдома немає однієї шибки, а двері відчиняються з двох сторін. ОСОБА_19 постукав у вікно, чоловік вийшов до нього. ОСОБА_19 зайшов сам у двір. Він гукав: «Ваня!». Вона була вдома з дитиною та годувала дитину на ліжку, яке стоїть біля вікна. ОСОБА_19 стояв на порозі, а вона слухала у веранді. Чула чоловіка, ОСОБА_19 та ще один чоловічий голос, який вона не знає. Почула що було три голоси. У вікно на веранді бачила, що зайшов ОСОБА_19 . Хто знімав ціпок з хвіртки - вона не бачила. Тільки чула трьох чоловіків, але їх не бачила. До кримінальної відповідальності вона не притягувалася. Того дня вона тільки чула, що ОСОБА_19 ножем погрожував чоловікові. Чоловік їй нічого не пояснював. ОСОБА_19 передавав ніж, але чоловік ніж не взяв.

Свідок вказала, що потерпілий ОСОБА_10 до них приходив вдень, а після дій ОСОБА_19 , коли вони зателефонували потерпілому, він прийшов і чекав разом з ними поліцію. Коли приїхала поліція, то вони давали покази.

Свідок пояснила, що територія двору огороджена. Мотоцикл знаходився біля хвіртки у дворі, ключі від нього були у чоловіка. ОСОБА_19 чоловікові погрожував. Як викотили мотоцикл - вона не чула, не чула чи заводився мотоцикл. Щоб чоловік давав ключі ОСОБА_19 вона теж не чула. Де знайшли мотоцикл їй не відомо.

Свідок пояснила, що хвіртка до їх двору зачиняється з внутрішньої сторони. З вулиці можна руку просунути та зняти ціпок, який без замка. Проте територія огороджена. Свідок вказала, що її допитували в поліції, в інших процесуальних діях вона участі не брала. Поліцію викликала на місце події вона та вони на місці давали покази поліцейським.

Свідок пояснила, що раніше ОСОБА_19 у них бував вдома, але в дім чи у двір не заходив. Вказала, що з вулиці видно, як можна відчинити хвіртку до їх двору. З ціпка відбитки пальців не брали. Вони світили ліхтариком з телефону коли ОСОБА_19 передавав ніж, тому і бачили його. Точний розмір ножа вона не знає.

В судовому засіданні 04 травня 2023 року (а.к.п.114 том 1) свідок ОСОБА_23 , який є співробітником Вознесенського РУП, пояснив, що точну дату події він не пам`ятає. Коли вони були на чергуванні, то їм надійшло повідомлення про правопорушення. Вони поїхали до Натягалівки за адресою заявника. Там вже були співробітники поліції. Вони взяли із собою оперативного співробітника та поїхали по території. Після чого їм надійшло повідомлення про розбій на вул.Матросова про те, що до двору зайшли двоє невідомих та стали викочувати мопед. Заявники повідомили в якій бік пішли ті чоловіки. Коли вони рухалися в бік вул.Соловїної, то побачили, що на обочині лежить мопед та залишили оперативника поруч із мопедом. Коли проїхали далі, то побачили БМВ, поруч якого стояв обвинувачений, який був п`яний. Коли вони проводили його поверхневу перевірку та одягали кайданки, то виявили в ОСОБА_19 ніж в районі паху, який вони дістали та поклали на капот БМВ.

Свідок вказав, що точну дату події він не пам`ятає. Черговий скинув йому фото БМВ чорного кольору. Щодо розбою, то заявниця повідомила про двох невідомих, які зайшли у двір, вимагали солярки. На питання господарів що ті роблять невідомі викочували мопед. Казали, що невідомі погрожували, казали що зроблять щось нехороше, якщо не дадуть солярки. Заявниця описувала нападників, вказала, що один був у військовій одежі, а інший в чорному одязі.

Свідок зазначив, що мотоцикл вони знайшли метрів за 300, а БМВ за 400 від мотоциклу. Мотоцикл знайшли на вул.Солов`їній, а БМВ на вул.Калініна. Зазначив, що на момент затримання обвинувачений був у чорному одязі. При затриманні вони вилучили у нього кухонний ніж, лезо якого 5-7 см із пластиковою рукояткою. Обвинувачений на той момент мав очевидні ознаки сп`яніння, оскільки погано стояв на ногах, мав незрозумілу мову, був характерний запах. БМВ наче була зачинена, обвинувачений смикав за ручку. На капоті була дерев`яна палиця, також поруч була пластикова пляшка з спиртним і обвинувачений просив, щоб вони йому дозволили випити ще 50 грам. Вони його затримали, одягли кайданки та коли приїхала оперативна група, то передали їм. Де була інша особа вони в нього нічого не питали.

Свідок пояснив, що заявники по факту розбою імена нападників їм не повідомляли, казали, що то не знайомі їм особи. Жінка-заявниця казала, що наглядно їх бачила, коли відчинила двері з будинку. Бачила двох чоловіків, на питання що ті роблять останні їм погрожували. Тому вони злякалися, викликали поліцію та зачинили двері до будинку. Після того, як поліцейські затримали обвинуваченого, його сфотографували та повернувшись до заявниці показали їй фото, та сказала, що то він. Повідомляла, що то їх мопед.

Свідок вказав, що ніж, який вони виявили у обвинуваченого, був в районів паху під резинкою штанів. Обвинувачений стояв, опершись на капот БМВ, коли вони його виявили. Ключів від БМВ поруч не було. Свідок вказав, що його допитував слідчий. Вказав, що ОСОБА_19 був пошкрябаний на обличчі, можливо падав. Виявлений у обвинуваченого ніж вони поклали на капот і там лишили до приїзду опергрупи.

В судовому засіданні 04 травня 2023 року (а.к.п.114 том 1) свідок ОСОБА_24 , який є співробітником Вознесенського РУП, пояснив, що точну дату він не пам`ятає, він був у добовому чергуванні разом із ОСОБА_25 . Коли їхали із с.Таборівка, надійшло орієнтування про те, що на АДРЕСА_2 стався угон автомобіля БМВ. Вони обстежили територію в районі с.Прибужан нічого виявлено не було. Приїхавши до місця, де відбувся угон авто, вони там виявили оперативну групу. До них в авто сів оперативник Завадський, після чого їм відразу надійшло повідомлення про розбій на вул.Матросова. Вони поїхали туди. Там були заявники чоловік та жінка. Сказали, що викрали мопед, а також те, що нападники розмахували ножем. Вони поїхали та на вул.Папаніна неподалік магазину побачили, що мопед лежав на узбіччі. В кущах вони нічого не виявили. Залишили поруч з мопедом АДРЕСА_2 вони виявили БМВ, який був в орієнтуванні, по ліву сторону від якого, спершися на крило, стояв обвинувачений, який був п`яний. Вони його затримали. Наділи наручники та виявили у обвинуваченого ніж. Після того, як приїхала оперативна група - передали затриманого їм. Самі ж з ОСОБА_26 повернулися до місця вчинення розбою, де показали зроблене фото затриманого потерпілим, які його впізнали. Там були жінка, чоловік та дитина. Жінка розповідала, а чоловік доповнював. Казали, що один із нападників був одягнений у військовий одяг. Казали, що їм погрожували ножем. Зазначили, що інший із нападників був одягнений в цивільний одяг.

Мопед вони виявили через вулицю від місця події за 400-500 метрів. Коли виявили БМВ та поруч нього обвинуваченого, то на ньому була одягнена куртка не військова.

Ніж, який вони виявили у обвинуваченого, - був кухонний до 30 см довжини. Палиця на капоті була дерев`яна, десь 50 см довжини. ОСОБА_19 був п`яний, на місці була пластикова пляшка із спиртним. До авто обвинувачений не намагався сісти. Нічого їм не казав.

Фото нападника, яке вони зробили на телефоні, - упізнала жінка. Заявники їм казали, що боялися вийти з будинку. Заявники перебували в середині будинку, боялися вийти. Казали, що хтось виходив із них у двір, а потім вони зачинилися в будинку. Крові при затриманні на обвинуваченому наче не було. Не пам`ятає чи було освітлення, оскільки він світив фарами з їх службового авто. Не бачив, що сталося із ножем, який вони вилучили при затриманні ОСОБА_19 , оскільки потім вони затриманого передали оперативній групі. БМВ була зачинена та була вилучена по тій же вулиці, де була викрадена, на відстані десь 500 метрів від місця події. До заявників вперше вони приїхали з опером Завадським, разом спілкувалися. Свідок вказав, що він водій, а ОСОБА_26 вийшов та кликав господарів. Зазначив, що ключі від БМВ виявили в себе в дворі заявники по факту крадіжки мопеду.

В судовому засіданні 20 жовтня 2023 року (а.к.п.230 том 1) свідок ОСОБА_14 (копії документів, що підтверджують його особу а.к.п.61-64 том 2) пояснив, що потерпілий ОСОБА_16 є його кумом. Свідку відомо про факт викрадення мотоциклу з його двору. Це було десь о 12 годині, число не пам`ятає. Коли свідок відчинив ворота, то зайшов ОСОБА_27 . Було темно. Це було на вул.Матросова за місцем проживання його дружини. Того дня вдома були його жінка та діти, сестра. Він почув як ворота вдарилися, вийшов в коридор та побачив обвинуваченого. ОСОБА_19 був не сам, а з якимось хлопцем. ОСОБА_19 був збуджений, мабуть був не тверезий. Просив солярки на якусь машину. Свідок пояснив, що солярки немає. В дворі стояв мотоцикл, який ОСОБА_28 викотив на вулицю. Напарник ОСОБА_28 був неподалік. Свідок казав, аби ОСОБА_19 віддав мотоцикл, проте той уїхав. Коли ОСОБА_19 прийшов вдруге жінка викликала поліцію.

Свідок зазначив, що на мотоциклі уїхав напарник обвинуваченого та впав в калюжу. Вказав, що думає, що ОСОБА_19 йому не погрожував. Вказав, що вони потім знайшов ключі від авто, які були не свідка. Чоловіки пішли, а ключі були на порозі. Коли нападники забирали мотоцикл, то казали, що треба поїхати по справах.

Зазначив, що в руках в обвинуваченого блищав якийсь предмет, тому свідок злякався. Через ворота обвинувачений йому ніякий предмет не передавав. Жінка свідка в цей час стояла в коридорі. Він казав, що мотоцикл не його. Заперечував, аби вони брали мотоцикл. Коли ОСОБА_19 прийшов вдруге, то сказав, що скінчився бензин. Дружина злякалася, коли ОСОБА_19 прийшов вдруге. Викликала поліцію, оскільки ОСОБА_19 стукав по воротам, голосно розмовляв, не погрожував, проте був накручений. В руках тримав якийсь блискучий предмет наче пластину. О поріг дзеленчав якийсь предмет. Предмет обвинувачений тримав в руках, казав відійти, бо вдарить - свідок відчував небезпеку. Предмет був залізний. ОСОБА_19 бачив на відстані 1,5 метра.

Не бачив хто саме викочував мотоцикл. ОСОБА_29 з ОСОБА_28 за ворітьми та казав не брати мотоцикл. Інший чоловік завів та поїхав. Свідок вказав, що має громадянство росії.

В судовому засіданні 20 жовтня 2023 року (а.к.п.230 том 1)свідок ОСОБА_11 (дані про особу встановлено на підставі довідки про звільнення від 04.02.2023 року а.к.п.229 том 1) пояснив, що разом із обвинуваченим в грудні вживав горілку та той йому повідомив, що йому винні гроші за комп`ютер. Тому вони пішли до ОСОБА_30 та забрали його авто. Авто було на вулиці і ОСОБА_19 відчинив його ключем. Свідок вказав, що ОСОБА_31 мабуть дав ключ ОСОБА_32 . ОСОБА_28 сів за кермо, а свідок збоку на пасажирське місце та вони поїхали в бік його дому. В авто закінчилася солярка. З ОСОБА_33 вони ходили до ОСОБА_15 , де ОСОБА_28 просив пальне. Тоді як ОСОБА_15 сказав свідку брати мотоцикл. Казав, що мотоцикл типу не його і щоб зранку вони його повернули. ОСОБА_34 був, він завів мотоцикл за воротами. Хто саме викочував мотоцикл він чи обвинувачений свідок не пам`ятає. Хотів сточити бензин з мотоцикла, котив до зупинки та пішов додому. Не завів його, наче не падав.

Свідок повідомив, що в руках у ОСОБА_19 був телефон, горілка та закуска, більше нічого не було. ОСОБА_19 вів себе адекватно, він бачив його добре, було видно. Мотоцикл був чорний наче макака. Половина воріт двору, звідки вони брали мотоцикл, була відкрита. ОСОБА_19 постукав у вікно, а свідок стояв на вулиці. Не пам`ятає про що вони розмовляли та хто саме сказав йому, що можна брати мотоцикл. Зазначив, що в будинку та в дворі горіло світло. Був воєнний стан.

На підставі наданих прокурором документів встановлено, що 12.12.2022 року було внесено відомості до ЄРДР за ч.1 ст.289 КК України на підставі заяви потерпілого ОСОБА_9 та звернення потерпілого ОСОБА_10 за ч.3 ст.289 КК України, про що свідчить відповідний витяг з ЄРДР (а.к.п.193 том 1).

Згідно із рапортом, зареєстрованим в ІТС Вознесенського РУП 12.12.2022 року за №11289 - 12.12.2022 року о 0.30 год. надійшло повідомлення із служби 102 про те, що заявник повідомив, що за адресою АДРЕСА_2 у заявника угнали авто БМВ, підозрює кума ОСОБА_35 . Заявник ОСОБА_36 (а.к.п.196 том 1).

12.12.2022 року було складено протокол прийняття заяви потерпілого ОСОБА_9 (а.к.п.197 том 1), який просив поліцію притягнути до відповідальності невідому особу, яка 11.12.2022 року в період часу з 20.40 по 23.30 год. незаконно заволоділа його транспортним засобом, а саме автомобілем БМВ Е 34 чорного кольору НОМЕР_1 , що гаражувався біля домоволодіння по АДРЕСА_2 .

Згідно із протоколом огляду місця події від 12.12.2022 року (а.к.п.198-200 том 1) слідчим було проведено огляд території біля домоволодіння по АДРЕСА_2 . Слідів шин автомобіля не було виявлено у зв`язку із погодними умовами (дощова погода).

Згідно із протоколом огляду місця події від 12.12.2022 року (а.к.п.201-203 том 1) слідчим було проведено огляд території проїзної частини АДРЕСА_4 , де було виявлено автомобіль марки БМВ чорного кольору НОМЕР_1 . Виявлено відсутність кришки на бензобаку. Автомобіль зачинений, видимих пошкоджень виявлено не було.

У матеріалах справи є копія свідоцтва, де вказано, що власником авто марки БМВ Е 34 чорного кольору НОМЕР_1 є ОСОБА_12 (а.к.п.204 том 1).

Як вбачається з протоколу затримання від 12.12.2022 року (а.к.п.206-209 том 1) під час особистого обшуку затриманого ОСОБА_7 було виявлено та вилучено дерев`яну палицю, що була в руках ОСОБА_7 , предмет, схожий на ніж, що знаходився за поясом у ОСОБА_7 .

Постановою слідчого від 12.12.2022 року речовими доказами було визнано дерев`яну палицю та предмет, що схожий на ніж (а.к.п.210 том 1).

Згідно заяви ОСОБА_9 від 12.12.2022 року (а.к.п.211 том 1) він надав працівникам поліції дозвіл на огляд автомобіля, що перебуває в його користуванні - БМВ Е 34 ВЕ 1202 ВО.

Згідно із протоколом огляду від 12.12.2022 року (а.к.п.212-218 том 1) було проведено огляд автомобіль марки БМВ Е 34 чорного кольору НОМЕР_1 , який було зафіксовано на відеозапис (а.к.п.218 том 2), що було переглянуто в судовому засіданні згідно із вимогами ст.359 КПК України. Під час огляду було виявлено відсутність кришки паливного баку, яка знаходиться на відстані 0,5 метрів від авто. На водійський дверцятах була пошкоджена нижня рамка біля скла, яка відігнута. Автомобіль зачинений, його відчинив ОСОБА_37 за допомогою додаткових ключів. Здійснено змиви з ручки з водійських дверей, з керма, з рукоятки перемикання передач, з внутрішньої ручки передніх пасажирських дверей. Автомобіль повернуто під розписку ОСОБА_38 .

Постановою слідчого від 12.12.2022 року (а.к.п.219 том 1) визнано речовими доказами автомобіль марки «БМВ» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , змив з внутрішньої рукоятки водійських дверцят, змив із керма, змив з рукоятки перемикання передач, змив з рукоятки передніх пасажирських дверцят та передано до кімнати зберігання речових доказів Вознесенського РУП. Автомобіль марки «БМВ» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 повернуто потерпілому ОСОБА_9 під зберігальну розписку. Також є квитанція (а.к.п.220 том 1) про отримання на зберігання речових доказів.

Також є розписка потерпілого ОСОБА_9 про отримання ним на зберігання автомобіля «БМВ» НОМЕР_1 (а.к.п.221 том 1).

Згідно із витягом із ЄРДР (а.к.п.1 том 2) 12.12.2022 року було зареєстровано звернення ОСОБА_10 за ч.3 ст.289 КК України про те, що ОСОБА_39 разом із невстановленою особою 11.12.2022 року в АДРЕСА_3 , проникнувши на подвір`я домоволодіння, погрожуючи ножем ОСОБА_40 , заволоділи мотоциклом «Мінськ» НОМЕР_5 , який належить потерпілому ОСОБА_10 .

Також є рапорт, зареєстрований в ІТС Вознесенського РУП 22.12.2022 року за №11290 про те, що о 01.13 год. 12.12.2022 року до поліції звернулася по тел.102 ОСОБА_41 , яка повідомила про обставини заволодіння т/з потерпілого (а.к.п.4 том 2).

Згідно із протоколом від 12.12.2022 року о 04.50 год. 12.12.2022 року (а.к.п.5 том 2) поліція прийняла заяву від потерпілого ОСОБА_10 , який просив притягнути до відповідальності невстановлену особу, яка 12.12.2022 року близько 03 год. незаконно заволоділа т/з марки «Мінськ» д.н. НОМЕР_6 синього кольору за адресою АДРЕСА_3 .

На підставі заяви від 12.12.2022 року (а.к.п.6 том 2) ОСОБА_14 надав дозвіл слідчому на огляд домоволодіння по АДРЕСА_3 та згідно із протоколом огляду місця події від 12.12.2022 року з фототаблицями (а.к.п.7-12 том 2) під час огляду на порозі будинку було виявлено та вилучено ключ від транспортного засобу з трьома брелками.

Також 12.12.2022 року було проведено огляд місця події, про що було складено протокол із фототаблицями (а.к.п.13-16 том 2) та на узбіччі АДРЕСА_5 було виявлено мотоцикл на фото номерний знак НОМЕР_7 НИЖ.

В матеріалах провадження є копія водійського посвідчення ОСОБА_10 та копія технічного паспорту на його мотоцикл НОМЕР_8 НИЗ, власник ОСОБА_42 (а.к.п.17-18 том 2).

Постановою слідчого від 12.12.2022 року визнано речовим доказом мотоцикл «Мінськ» номер НОМЕР_6 та передано під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_10 (а.к.п.19-20 том 2).

Ухвалою слідчого судді від 15.12.2022 року (а.к.п.22-23 том 2) накладено арешт на вилучені під час затримання ОСОБА_7 предмет, зовні схожий на ніж, та дерев`яну палицю.

Згідно із постановою слідчого від 15.12.2022 року та відповідною квитанцією (а.к.п.24-25 том 2) вказані предмети та ключ від автомобіля БМВ визнано речовими доказами і здано на зберігання до кімнати речових доказів Вознесенського РУП.

На підставі постанови слідчого від 15 грудня 2022 року (а.к.п.28-29 том 2) було проведено автотоварознавчу експертизу, згідно із висновком якої №СЕ-19/115-22/11401 АВ від 09.01.2023 року (а.к.п.32-37 том 2) середня ринкова вартість на момент вчинення злочину (11.12.2022) мотоциклу Мінськ марки "ММВЗ" моделі "311211", 1990 року випуску, який був у використанні, може складати 7058 грн.

Судом були вичерпані всі способи забезпечення прибуття в судове засідання потерпілого ОСОБА_9 , так у справі є рапорти поліції (а.к.п.85, 87 том 2), яка повідомила, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , призваний 14.07.2023 року ІНФОРМАЦІЯ_3 на військову службу за мобілізацією в ЗС України у відповідності до Указу Президента України від 24.02.2022 року №69/2022 та направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_9 .

Проте на початку провадження ОСОБА_9 прибував в судові засідання, про що свідчать відповідні журнали судових засідань від 06.02.2023 року (а.к.п.39 том 1), 16.02.2023 року (а.к.п.54 том 1), проте покази не надавав. Окрім того на його допиті сторони перед закінченням з`ясування обставин справи не наполягали та клопотань про це не подавали.

10 вересня 2024 року було досліджено протокол слідчого експерименту із свідком ОСОБА_11 від 12.12.2022 року та відповідний відеозапис до вказаного протоколу та згода на таку слідчу дію ОСОБА_43 та ОСОБА_44 (а.к.п.107-114 том 2). Під час цієї слідчої дії свідок вказав та показав саме звідки, коли та як в його присутності обвинувачений заволодів авто та мотоциклом потерпілих (в тому числі й з використанням свідка). Так ОСОБА_44 вказав, що після спільного вживання спиртного ОСОБА_39 запропонував йому покататися на БМВ, при цьому не повідомляв чиє авто, яке знаходилося на вул.Калиновій. Ключ ОСОБА_28 взяв в кишені. Коли авто заглохло, вони його залишили та на пропозицію ОСОБА_28 пішли до сусіда, який проживав по вул.Матросова. ОСОБА_28 відчинив ворота та вони зайшли. Сусід сказав, що пального немає, тому ОСОБА_28 просив віддати мопед. Свідок вказав, що мопед не завівся, тому він лишив його на вулиці на пров.Радісному. Зазначив, що мопед викочував ОСОБА_28 . Вказав, де вони взяли БМВ та де залишили на узбіччі АДРЕСА_2 . Показав домоволодіння, куди вони прибули із ОСОБА_19 по бензин. Зазначив, що ОСОБА_45 не виходила, а ОСОБА_28 розмовляв з чоловіком біля порогу будинку. ОСОБА_28 викотив мотоцикл і сказав, що можна забрати.

Також прокурором надані протоколи ознайомлення із матеріалами досудового розслідування обвинуваченим (без зауважень) та захисником від 01.02.2023 року 31.01.2023 року (а.к.п.115-118 том 2).

Оцінюючи докази в їх сукупності із врахуванням вимог ч.1 ст.89 та ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення доведено повністю за першим епізодом та кваліфікує його дії за ч.1 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом та доведено частково за другим епізодом та кваліфікує його дії за цим епізодом за ч.2 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно.

Так за першим епізодом, який суд кваліфікує за ч.1 ст.289 КК України, вина ОСОБА_7 підтверджується його показами, показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , а також протоколом прийняття заяви потерпілого ОСОБА_9 12.12.2022 року, протоколами огляду місця події та самого автомобіля потерпілого від 12.12.2022 року з відеозаписом, постановою слідчого від 12.12.2022 року про визнання авто речовим доказом та розпискою потерпілого ОСОБА_9 про отримання ним на зберігання автомобіля «БМВ» НОМЕР_1 , а також протоколом слідчого експерименту із свідком ОСОБА_11 від 12.12.2022 року.

Щодо другого епізоду, де дії ОСОБА_7 стороною обвинувачення кваліфіковано за ч.3 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого, то суд вважає, що стороною обвинувачення не доведена така обов`язкова ознака об`єктивної сторони правопорушення, а саме дії вчинені «з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого».

Так за цим епізодом потерпілим визнано лише ОСОБА_10 (а.к.п.5 том 1), інші потерпілі в епізоді №2 за ч.3 ст.289 КК України стороною обвинувачення в обвинувальному акті не зазначені, обвинувачення під час судового розгляду не змінювалося та інші потерпілі до справи не залучалися.

Тоді як з показів самого потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_20 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , а також обвинуваченого ОСОБА_7 вбачається, що потерпілий ОСОБА_10 в момент заволодіння його транспортним засобом присутнім не був та прибув тоді, коли тз вже було викрадено, та відсутні дані про те, що до цього потерпілого обвинуваченим вчинялися дії, які становлять погрозу застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого.

В обвинувальному акті вказано, що на думку сторони обвинувачення такі дії були вчинені ОСОБА_7 стосовно свідка ОСОБА_14 , проте в обвинувальному акті цей свідок не визнаний потерпілим та не вказано, що він був власником чи користувачем викраденого транспортного засобу, не встановлено, що він звертався із заявою про визнання потерпілим, зазначено лише в обвинувальному акті, що:

« ОСОБА_14 , який є власником домоволодіння за адресою АДРЕСА_3 , та на території якого зберігався належний ОСОБА_10 мотоцикл, вирішив припинити протиправні дії ОСОБА_7 , однак ОСОБА_7 , погрожуючи застосуванням насильства, а саме погрожуючи спричиненням тілесних ушкоджень ножем та дерев`яною битою ОСОБА_14 із корисливих мотивів, переслідуючи ціль незаконного збагачення, продовжив повторне незаконне заволодіння транспортним засобом - мотоциклом марки «Мінськ» синього кольору із номерним знаком двигуна № НОМЕР_3 та номерним знаком рами № НОМЕР_4 ».

Таким чином ОСОБА_14 не має статусу потерпілого.

Так відповідно до ст.55 КПК України:

«1. Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

2. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

3. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

7. Якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок. Положення цієї частини не поширюються на провадження, яке може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого (кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення)».

Тоді як сторона обвинувачення під час слідства ОСОБА_14 потерпілим не визнала, не подавав він заяву про це і до суду.

Окрім того в обвинувальному акті не вказано та слідством не встановлено, що ОСОБА_14 був користувачем викраденого тз, навпаки вказано, що такою особою є ОСОБА_10 , проте останній під час вчинення злочину присутнім не був та стосовно нього не вчинялися дії з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого з боку обвинуваченого ОСОБА_7 ..

Тому суд вважає, що за другим епізодом обвинувачення дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч.2 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинено повторно.

Так в Постанові від 16 січня 2019 року у справі №439/397/17 Велика палата Верховного Суду зазначено таке:

«18. Поняття «потерпілий» у матеріальному кримінальному праві та у кримінальному процесі за змістом не є тотожними. У кримінально-правовому розумінні потерпілий це особа, якій кримінальним правопорушенням безпосередньо заподіюється фізична, моральна та/або матеріальна шкода (або існує безпосередня загроза її заподіяння). Поняття «потерпілий» у кримінальному праві не має законодавчої дефініції.

19. Натомість законодавством визначено кримінально-процесуальне розуміння поняття «потерпілий». Так, у частині 1 статті 55 КПК України встановлено, що потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

22. Процесуальними умовами появи потерпілого як учасника кримінального провадження є необхідність подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення, надання згоди на визнання потерпілим (у разі, якщо така заява ним не подавалась) або подання заяви про залучення до провадження як потерпілого.

23. У частині 2 статті 55 КПК України визначається момент виникнення в особи статусу потерпілого як учасника кримінального провадження: права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

26. Кримінальний процесуальний закон (статті 55, 59 КПК України) юридично закріплює статус потерпілого учасника кримінального провадження, наділяючи його певними процесуальними правами та обов`язками саме як учасника процесу».

Вирішуючи питання в частині кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за другим епізодом пред`явленого йому обвинувачення за ч.3 ст.289 КК України, де потерпілим визнано саме ОСОБА_10 , суд враховує, що відповідно до ч.1 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо.

Згідно ч.3 ст.370 КПК України суд ухвалює рішення на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання: 1) чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; 2) чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений.

Як зазначено в Постанові Верховного Суду України від 15 листопада 2012 року у справі №5-15кс12 - правильність застосування норми закону про кримінальну відповідальність (кваліфікація злочину) полягає в точності (адекватності) розуміння (визначення, тлумачення) змісту конкретної кримінально-правової норми, дійсності (об`єктивності) фактичних обставин певного суспільно небезпечного діяння та встановленні й визначенні співвідношення між фактичними ознаками суспільно небезпечного діяння та ознаками складу злочину, передбаченими кримінально-правовою нормою.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ч.1 ст.337 КПК України передбачає, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Так ч.3 ст.337 КПК України передбачає, що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

В Постанові Верховного Суду від 02 жовтня 2018 року справа №366/3050/16-к провадження №51-6670 км18 суд касаційної інстанції щодо положень ч.3 ст.337 КПК України зазначив, що: «Вказане має місце тоді, коли діяння особи, яке згідно обвинувального акту ставиться їй у провину, підлягає кваліфікації за менш тяжкий злочин, ніж це зазначено в обвинувальному акті».

Вирішуючи питання про кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 , суд враховує, що доказуванню у кримінальному провадженні відповідно до ст.91 КПК України підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Обов`язок доказування зазначених обставин покладається на слідчого, прокурора (ч.1 ст.92 КПК України).

Як зазначено в Постанові Верховного Суду від 4 липня 2018 року справа №688/788/15-к провадження № 51-597км1:

«22. Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

23. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону. Зокрема, у справах, в яких наявність та/або характер умислу має значення для правової кваліфікації діяння, суд у своєму рішення має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність умислу саме такого характеру, який є необхідним елементом складу злочину, і виключають можливу відсутність умислу або інший характер умислу.

24. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

25. Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

26. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням».

В даному провадженні прокурором не було доведено причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, кваліфікованого стороною обвинувачення за другим епізодом пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення за ч.3 ст.289 КК України, оскільки сукупність досліджених доказів поза розумним сумнівом не підтвердила тих ознак об`єктивної сторони злочину, які зазначені стороною обвинувачення в обвинувальному акті, а саме дії з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_10 .

Оцінюючи сукупність досліджених доказів, суд враховує, що ч.1 ст.94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Суд вважає, що дії ОСОБА_7 за другим епізодом, сформованим в обвинувальному акті за ч.3 ст.289 КК України - слід кваліфікувати за ч.2 ст.289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, оскільки встановлено, що ОСОБА_7 до моменту вчинення правопорушення за другим епізодом спочатку заволодів автомобілем БМВ потерпілого ОСОБА_9 .

Так Постановою Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду 14 вересня 2020 року (справа №591/4366/18 провадження № 51-1122кмо20) зроблено висновок про те, що: Єдиною підставою для здійснення кримінально-правової кваліфікації дій особи за кваліфікуючою ознакою "повторно" без постановлення обвинувального вироку суду стосовно цієї особи за першим епізодом, який дає підстави для кваліфікації ознаки "повторно", є розгляд першого і наступних однорідних або тотожних злочинів у одному кримінальному провадженні.

Таким чином, у ситуації, коли в одному кримінальному провадженні розглядається два і більше епізоди вчинення тотожних чи однорідних злочинів, для повторності злочинів не має значення, була чи не була особа засуджена за раніше вчинений злочин. Проте у випадку розгляду різних кримінальних проваджень стосовно однієї особи, така обставина має значення, а тому повторність має місце лише у разі постановлення щодо особи обвинувального вироку за тотожний чи однорідний злочині в іншому кримінальному провадженні.

Суд вважає, що за другим епізодом, який суд кваліфікує за ч.2 ст.289 КК України, вина ОСОБА_7 підтверджується його показами, показами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_20 , ОСОБА_14 , а також протоколом прийняття заяви від потерпілого ОСОБА_10 від 12.12.2022 року, протоколами огляду місця події від 12.12.2022 року, постановою слідчого від 12.12.2022 року про визнання речовим доказом мотоцикл «Мінськ» номер НОМЕР_6 , який передано під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_10 , а також протоколом слідчого експерименту із свідком ОСОБА_11 від 12.12.2022 року.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчинених ним правопорушень, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого згідно ст.66 та 67 КК України під час судового розгляду провадження судом встановлено не було.

Щодо даних про особу обвинуваченого, то суд враховує те, що ОСОБА_7 вину за пред`явленим обвинуваченням визнав частково, не судимий згідно із ст.89 КК України (а..к.п.43-44 том 2); не перебуває на обліку у лікаря-психіатра та нарколога (а.к.п.45 том 2); характеризується негативно (а.к.п.47 том 2), проживає з батьком та має певні соціальні зв`язки (а.к.п.46 том 2), згідно із поясненнями обвинуваченого він особисто має ряд хронічних захворювань, а також те, що вчинені обвинуваченим злочини згідно із ст.12 КК України є нетяжким та тяжким злочином, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність обвинуваченого обставини, тому суд вважає, що виправлення обвинуваченої та попередження вчинення ним нових правопорушень можливе у разі призначення йому покарання в межах санкцій ч.1 та ч.2 ст.289 КК України у вигляді позбавлення волі.

Судом на підставі копії вироку, що надано прокурором (а.к.п.134-137 том 2) встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 березня 2023 р. справа №473/3514/22 (дата набрання законної сили 24.04.2023) за ч.4 ст.185 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки, дата вчинення злочину - 20.11.2022 року, тоді як в даному провадженні дата вчинення ОСОБА_7 злочинів - 11.12.2022 року.

З огляду на те, що передній вирок суду щодо ОСОБА_7 , де йому призначено покарання з випробуванням за злочин, що був вчинений раніше, ніж злочини за цим вироком, попередній вирок залишився незмінним та набрав законної сили його слід виконувати самостійно, оскільки відповідно до Постанови ОП ККС ВС у справі №760/26543/17 (провадження №51-3600кмо20) від 15 лютого 2021 року визначено, що: "Якщо до особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, вироком суду було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших злочинах, учинених до постановлення цього вироку, то в таких випадках питання про відповідальність особи за сукупністю вчинених нею кримінальних правопорушень має вирішуватися залежно від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, на момент постановлення нового вироку і яке рішення ухвалює суд у новому вироку щодо покарання за злочини, вчинені до постановлення попереднього вироку.

У разі, коли попередній вирок залишився незмінним й ухвалене в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч.4 ст.70 КК України щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально, виконується самостійно".

Підстав для застосування положень ст.69 КК України, яку просила застосувати захисник обвинуваченого в судових дебатах стосовно ОСОБА_7 - судом встановлено не було. Так судом взагалі не встановлено обставин, що пом`якшують відповідальність обвинуваченого чи суттєво знижують суспільну небезпеку вчинених ним правопорушень. Також дані про особу обвинуваченого, не дають можливості дійти висновку про призначення покарання із застосовуванням зазначеної норми. З цих же підстав відсутні й підстави для застосування відносно покарання, призначеного ОСОБА_7 , положень ст.75 КК України.

Відповідно до ст.124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути витрати за проведення експертизи, що підтверджено документально (а.к.п.31 том 2).

Згідно із обвинувальним актом, що затверджений прокурором, потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду не завдано, транспортний засіб повернено, потерпілому ОСОБА_10 завдано матеріальну шкоду у розмірі 7058 гривень, яку повністю відшкодовано (транспортний засіб повернено).

Цивільні позови потерпілими пред`явлені не були.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України слід скасувати арешт, застосований слідчим суддею щодо речових доказів та долю речових доказів вирішити згідно з положеннями ст.100 КПК України.

Відсутні підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжних заходів до моменту набрання вирком законної сили.

Керуючись ст.ст.373-374, 376 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 та ч.2 ст.289 КК України, та призначити йому покарання:

за ч.1 ст.289 КК України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі,

за ч.2 ст.289 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 22 березня 2023 р. справа №473/3514/22 (дата набрання законної сили 24.04.2023), яким ОСОБА_7 визнано винним та призначеного покарання за ч.4 ст.185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки, - виконувати самостійно відповідно до Постанови ОП ККС ВС у справі №760/26543/17 (провадження №51-3600кмо20) від 15 лютого 2021 року.

Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_7 у вигляді позбавлення волі за цим вироком обчислювати з моменту набрання вироком законної сили та приведення його до виконання.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 попереднє ув`язнення у строк покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного йому за цим вироком суду, за правилами, визначеними ч.5 ст.72 КК України, а саме з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, а саме з 12.12.2022 року протокол затримання від 12.12.2022 року (а.к.п.206-209 том 1) по 29 травня 2023 р. (ухвала суду в цьому провадженні від 29 травня 2023 р. про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - а.к.п.132 том 1).

Зарахувати строк запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_7 у строк покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного йому за цим вироком суду, за правилами, визначеними ч.7 ст.72 КК України про те, що домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі, а саме зарахувати строк перебування обвинуваченого ОСОБА_7 під цілодобовим домашнім арештом з 29 травня 2023 р. (ухвала суду від 29 травня 2023 р. про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - а.к.п.132 том 1) по 12 листопада 2023 року (ухвала суду 12 вересня 2023 р. про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту а.к.п.185 том 1) в строк покарання у вигляді позбавлення волі з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави витрати за проведення експертизи у розмірі 943,90 гривень.

Долю речових доказів визначити наступним чином:

скасувати арешт, застосований на підставі ухвали слідчого судді від 15.12.2022 року (а.к.п.22-23 том 2), а саме на вилучені під час затримання ОСОБА_7 предмет, зовні схожий на ніж, та дерев`яну палицю, та зазначені речові докази, які зберігаються в кімнаті речових доказів Вознесенського РУП, - знищити;

ключ від автомобіля БМВ, змив з внутрішньої рукоятки водійських дверцят, який поміщено до паперового конверту №1, змив із керма, який поміщено до паперового конверту №2, змив з рукоятки перемикання передач, який поміщено до паперового конверту №3, змив з рукоятки передніх пасажирських дверцят, який поміщено до паперового конверту №4, які зберігаються в кімнаті речових доказів Вознесенського РУП, - знищити;

автомобіль марки «БМВ» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який передано потерпілому ОСОБА_9 під зберігальну розписку, - залишити останньому;

мотоцикл «Мінськ» номер НОМЕР_6 , який передано під зберігальну розписку потерпілому ОСОБА_10 , - залишити останньому.

На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано, - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1