Справа № 456/6230/23
Провадження № 1-в/456/130/2024
УХВАЛА

23 вересня 2024 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали подання провідного інспектора Стрийського РВ №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області про приведення судового рішення у відповідність до вимог закону стосовно засудженого

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , -

встановив:

В обґрунтування подання представник органу з питань пробації покликається на те, що 09.08.2024 року набрав законної сили Закон України від 18.07.2024 року № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», відповідно яким підвищено поріг кримінальної відповідальності за крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна ( ст. 185, ст. 190, ст. 191 КК України), чим скасовано кримінальну відповідальності за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Призначення засудженій особі покарання із застосуванням статті 70 КК України (за сукупністю кримінальних правопорушень, коли більш суворе покарання поглинуло більш м`яке, яке наразі підпадає перегляду) не виключає можливості приведення судового рішення у відповідність до закону.

За злочини чи правопорушення в частині адміністративного та кримінального законодавства сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги. Податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, а прожитковий мінімум встановлюється законом станом на 01 січня поточного року.

Згідно вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 15.02.2024 року, ОСОБА_2 вчинив злочин передбачений ст.357, ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.70 КК України у 2023 році та завдав матеріальної шкоди на загальну суму 632 грн. 50 коп., що складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян визначених станом на 01.01.2023 року. Вартість двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян у 2023 році складала 2684 гривень.

Відповідно ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує (декриміналізує) злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають або відбули покарання, але судимість не знято і не погашено.

Згідно частини 2 статті 74 КК України, особа, яка засуджена за діяння, караність якого законом усунена підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Ураховуючи вищевикладене, згідно ч. 2 ст. 74 КК України, п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України та п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, просить привести судове рішення стосовно засудженого ОСОБА_2 у відповідність до вимог закону.

Вивчивши аргументи, викладені в поданні та долучені до нього матеріали, суд доходить такого висновку.

Відповідно до частини 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання:

1) про відстрочку виконання вироку;

2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання;

3) про заміну невідбутої частини покарання або покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким;

4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років;

5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років;

6) про звільнення від покарання за хворобою;

7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення;

7-1) про застосування до засуджених примусового годування;

8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком;

9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку;

10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України;

11) про застосування покарання за наявності кількох вироків;

12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді;

13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України;

13-1) про оскарження інших рішень, дій чи бездіяльності адміністрації установи виконання покарань;

13-2) про застосування заходу стягнення до осіб, позбавлених волі, у виді переведення засудженого до приміщення камерного типу (одиночної камери);

13-3) про зміну обов`язків, покладених на засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням;

13-4) про звільнення від відбування покарання у зв`язку з прийняттям рішення про передачу особи для обміну як військовополоненого;

14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Отже, згідно статей 537, 539 КПК України, на які посилається представник пробації, законодавець визначив вичерпний перелік питань, які має право вирішувати суд під час виконання вироків. П. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України та інші норми вказані у ст. 537 КПК України не містить норми про приведення вироку у відповідність до вимог закону, про що просить ФДУ «Центр пробації». Також у поданні провідного інспектора Стрийського РВ №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області не зазначено яким саме чином необхідно привести вирок щодо ОСОБА_2 , засудженого за ч.1 ст.357, ч. 4 ст. 185 КК України, у відповідність до вимог закону і до якого закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності суд прихоходить до висновку, що подання підлягає поверненню в Стрийське РВ №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області, оскільки таке не відповідає вимогам КПК України.

Керуючись статтями 26, 537, 539 КПК України, суд

постановив:

Подання повернути в Стрийське РВ № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області.

Суддя ОСОБА_1