ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №610/1405/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/839/24 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-за участю прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

-обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 09 січня 2024 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Андріївка Балаклійського району Харківської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, працюючого водієм Шебелинського ШВТТ і СТ, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України на 8 років позбавлення волі.

Зміст оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції

Як установив суд, 09 серпня 2023 року близько 12.10 години по АДРЕСА_1 між подружжям ОСОБА_8 та ОСОБА_9 виникла сварка на побутовому ґрунті, під час якого у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя дружини ОСОБА_9 .

У подальшому, перебуваючи у ванній кімнаті разом із ОСОБА_9 та реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 умисно схопив скляну банку, що знаходилась на поверхні ванної раковини та, стоячи позаду дружини, наніс банкою по потилиці голови останньої, від чого вона відчула різкий біль. Продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 штовхнув потерпілу у ванну раковину та, знаходячись над нею, почав наносити їй удари кулаками обох рук та ногами по тулубу та обличчю, чим спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у формі струсу головного мозку, гематоми в правій та лівій навколоочній області, забійної рани в правій тім`яно -скроневій області, які за ступенем тяжкості як в сукупності так і кожне окремо, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я.

Надалі з метою реалізації задуманого та доведення до кінця свого злочинного умислу у вигляді заподіяння смерті дружині, ОСОБА_8 схопив кухонний ніж зі столу у приміщенні кухні та направився до ванної кімнати, де перебувала дружина, та, тримаючи ніж у правій руці, наніс потерпілій один удар лезом ножа в життєво важливий орган шию, чим спричинив тілесне ушкодження у вигляді проникаючого сліпого колото-різаного поранення шиї з ушкодженням трахеї (сквозного), стравоходу, проникаючого в праву плевральну порожнину, закритого крайового перелому голівки 2-го ребра правої половини грудної клітки, що ускладнилися у своїй течії розвитком травматичного правостороннього гемопневмотораксу, яке за ступенем тяжкості відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя у момент заподіяння.

Однак ОСОБА_8 не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки на мобільний телефон потерпілої було здійснено вхідний телефонний дзвінок від поліцейського офіцера громади СП Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, який на той час перебував поблизу домоволодіння Шевченків і після цього був затриманий з метою припинення вчинення подальшого кримінального правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не оспорюючи обґрунтованості засудження та правильності кваліфікації дій ОСОБА_8 , посилається на суворість призначеного йому покарання. Указала, що суд при призначенні обвинуваченому покарання не взяв до уваги наявність таких пом`якшуючих покарання обставин як повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Зауважила, що під час надання обвинуваченому останнього слова, ОСОБА_8 визнав все обвинувачення, визнав всі обставини, які зазначені у обвинувальному акті та не оспорював їх. Також зауважила, що ОСОБА_8 раніше не судимий, ніколи не притягався до кримінальної чи адміністративної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно за місцем проживання, спиртними напоями не зловживає, скарги від сусідів відсутні, має постійне місце робот, страждає на цукровий діабет ІІ ступеня тяжкої форми з липня 2023 року, має матір інваліда сліпу, яка знаходиться на його постійному утриманні. Просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Позиції учасників апеляційного провадження

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника та просив вирок суду залишити без змін.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Заслухавши суддю доповідача, доводи обвинуваченого, захисника, думку прокурора, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Фактичні обставини кримінального правопорушення і кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, тому згідно положень ч.1 ст.404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому суд врахував характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно як особа, яка спиртними напоями не зловживає, з сусідами підтримує дружні стосунки, має постійне місце робот, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, в органах пробації не перебуває, страждає на цукровий діабет ВВ ступеня тяжкої форми з липня 2023 року, визнавши останню обставину пом`якшуючою покарання та наявність обтяжуючої покарання обставини вчинення кримінального правопорушення щодо подружжя.

Що стосується твердження сторони захисту про наявність таких пом`якшуючих покарання обставин, як щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, то воно є безпідставним.

Згідно висновків Великої Палати Верховного суду, які містяться у постанові від 27 листопада 2019 року (кримінальне провадження 629/847/15-к) щире каяття - це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування завданих збитків чи усунення заподіяної шкоди.

Каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, відверту негативну оцінку своєї злочинної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Однак, враховуючи, що обвинувачений визнав свою провину лише в останньому слові, тобто під тиском доказів, то це може свідчити лише про прагнення останнього уникнути суворішого покарання, а не про дійсне усвідомлення своєї провини та розкаяння.

Згідно висновків, які містяться у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (кримінальне провадження №288/1158/16-к), під активним сприянням розкриттю злочину розуміють дії винної особи, спрямовані на надання органам досудового розслідування і суду допомоги у з`ясуванні дійсних обставин справи, які ще не були відомі цим органам. Саме лише визнання власної винуватості під тиском зібраних доказів і підтвердження інформації, вже встановленої компетентними органами з інших джерел, не є активним сприянням розкриттю злочину.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, у них не міститься даних про повідомлення обвинуваченим органам досудового розслідування таких обставин вчинення злочину, які б не були встановлені ними на підставі інших доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у виді позбавлення волі у розмірі, який колегія суддів вважає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження нових злочинів.

Що стосується посилання сторони захисту на те, що обвинувачений має на утриманні матір інваліда, то це саме по собі, за наявності вищевказаних обставин, не є підставою для призначення йому більш м`якого покарання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що призначене покарання, за своїм видом і розміром є справедливим і підстав для його пом`якшення не вбачає.

З огляду на наведене, підстави для зміни або скасування вироку - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 09 січня 2024 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий:

Судді: