Провадження №1-кс/201/3761/2024
У Х В А Л А

іменем України

09 вересня 2024 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська у м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 24 травня 2023 року про зміну процесуального статусу особи у кримінальному провадженні № 0000172 від 26 січня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся зі скаргою до слідчого судді в порядку ст. 303 КПК України на постанову слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 24 травня 2023 року про зміну процесуального статусу у кримінальному провадженні № 0000172 від 26 січня 2023 року. Просить скасувати вказану постанову та зобов`язати слідчого припинити дію, що порушує його права та визнати його потерпілим.

В обґрунтування скарги вказує, що 24 травня 2023 року слідчим ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0000172 від 26 січня 2023 року було винесено постанову про зміну процесуального статусу. Вважає вказану постанову необґрунтованою та просить її скасувати.

Заявник надав суду заяву з проханням скаргу задовольнити, у зв`язку із чим, враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати загальні засади кримінального провадження, передбачені ст. 28 КПК України та розглянути дану скаргу без участі заявника, з метою прийняття процесуального рішення по ній в розумні строки.

Представник ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання був повідомлений належним чином, що відповідно до ч. 3ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст. 107 КПК України за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Слідчий суддя, вивчивши та проаналізувавши скаргу, додані до неї матеріали, приходить до наступного.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

На досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність дізнавача, слідчого або прокурора ( ст. 303 КПК УКраїни ):

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України прямо не передбачено можливість оскарження рішення слідчого/прокурора про зміну процесуального статусу із потерпілого на свідка, як і прямо не передбачено можливості прийняття слідчим/прокурором такого рішення. В той же час, виходячи із телеологічного трактування змісту п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України щодо забезпечення можливості доступу особи до захисту своїх прав і свобод шляхом оскарження ненадання відповідного процесуального статусу, слід дійти до висновку, що така скарга може бути розглянута, виходячи із можливістю оскарження постанови про відмову у визнанні потерпілим у порядку, передбаченому ст. 303 КПК України. Адже за наведеного, слідчий суддя вважає, що постанова прокурора про зміну процесуального статусу потерпілого ОСОБА_3 по своїй суті є рішенням, яке позбавляє особу даного статусу, тобто за змістом рішенню про відмову у визнанні потерпілим.

У відповідності до ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого,прокурора складається з:

1) вступної частини,яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я,по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову;

2) мотивувальної частини,яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу;

3) резолютивної частини,яка повинна містити відомості про : зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу,якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

24 травня 2023 року слідчим СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 винесено постанову у кримінальному проваджені № 0000172 від 26 січня 2023 року, якою змінено процесуальний статус ОСОБА_3 з потерпілого на свідка у у кримінальному проваджені № 0000172 від 26 січня 2023 року.

Про можливість та порядок оскарження такої постанови не зазначено.

В обґрунтування постанови зазначено: «В провадженні СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000172 від 21 січня 2023 року, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

До ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області надійшла ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі № 201/236/23, провадження №1-кс/201/39/23 від 10.01.2023 р., щодо внесення відомостей до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 за фактом невиконання рішення суду посадовими особами Пенсійного фонду України (ЖЕО 3420 від 25.01.23).

15.03.2023 року в якості потерпілого у вказаному кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 382 КК України було допитано ОСОБА_3 .

У відповідності до ч. І ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також горидична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Відповідальність за ч. ч. 1 і 2 ст. 382 настає у випадку невиконання рішення лише одного органу державної влади - суду.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що відповідно ст.. 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій,доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, забезпечується за рахунок коштів державного бюджету. Сума коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду буде визначена в бюджеті Пенсійного фонду України на 2023 рік після його затвердження. Бюджет Пенсійного фонду України на 2023 рік на сьогодні не затверджено.

Об`єктом злочину передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України є порядок діяльності суду як органу правосуддя, що передбачає точне і свосчасне виконания його рішень, що в свою чергу виключає визнання потерпілим гр. ОСОБА_3 .

Таким чином орган досудового розслідування приходить до висновку, що процесуальний статус ОСОБА_3 , необхідно змінити з потерпілого на свідка.».

Відповідно до ч. 1-3 ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Разом із тим, ч. 5 ст. 55 КПК України встановлено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Отже, законодавець передбачає лише одну підставу відмови у визнанні потерпілою, це наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано ні моральної, ні фізичної, ні матеріальної шкоди.

В даному випадку в постанові не надано оцінку необхідності проведення допиту ОСОБА_3 у кримінальному провадженні для встановлення обставин кримінального правопорушення, з приводу з`ясування яких він вказує про завдання йому шкоди; не зазначено, як того вимагають норми, про наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що залучений до кримінального провадження потерпілий є особою, якій не завдано ні моральної, ні фізичної, ні матеріальної шкоди.

Слідчий суддя зазначає, що висновок слідчого при прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілою особи має ґрунтуватися на проведеній ним слідчій (розшуковій) та процесуальній діяльності та може бути зроблений лише після проведення повноцінного аналізу та перевірки фактів, які стосуються завдання шкоди конкретній особі у рамках кримінального провадження.

Зважаючи, що у кримінальному процесуальному законі однією з підстав для набуття прав та обов`язків потерпілої особи є подання заяви особою про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, рішення про відмову у визнанні потерпілим не може ґрунтуватись на рішенні слідчого, постановленого без проведення відповідного дослідження та аналізу вказаних у заяві про вчинення злочину фактів.

У пункті 4 Узагальнень про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, які містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, зазначено, що процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК України є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані.

Відповідно до положень ст. 223 КПК України слідчі дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні, а підставами для проведення слідчої дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети. З аналізу положень норм ст. 9,223 КПК України вбачається, що необхідність проведення слідчих дій визначається саме прокурором або слідчим.

З огляду на принцип змагальності сторін, положення кримінально-процесуального закону надають стороні кримінального провадження право ініціювати певні слідчі дії з метою сприяння повному та всебічному встановленню обставин під час досудового розслідування по кримінальному провадженню.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що оскаржувана постанова, є невмотивованою та необґрунтованою у зв`язку із не наведенням підстав щодо очевидних та достатніх підстав вважати, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не завдано шкоди, а також того, що вказане підлягає чи не дослідженню під час досудового розслідування у кримінальному провадженні.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 36; ч. 5 ст. 40 КПК України, прокурор та слідчий здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора та слідчого.

Межі втручання слідчого судді у діяльність прокурора та слідчого обмежуються ч. 1 ст. 303 КПК України.

Кримінальний процесуальний закон визначає, що під час досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений на розгляд питань, які повинен вирішувати прокурор або слідчий, втручання в діяльність яких прямо заборонена ч. 1 ст. 36; ч. 5 ст. 40 КПК України.

Таким чином, скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню частково, шляхом скасування постанови слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 24 травня 2023 року про зміну процесуального статусу особи у кримінальному провадженні № 0000172 від 26 січня 2023 року.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1)скасування рішення слідчого чи прокурора; 2)зобов`язання припинити дію; 3)зобов`язання вчинити певну дію; 4)відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 40, 55, 223, 303-310 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 24 травня 2023 року про зміну процесуального статусу особи у кримінальному провадженні № 0000172 від 26 січня 2023 року - задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 24 травня 2023 року про зміну процесуального статусу особи у кримінальному провадженні № 0000172 від 26 січня 2023 року.

В іншій частині заявлених по скарзі вимог - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1