Справа № 478/1433/24 Провадження №1-в/478/403/2024
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07.11.2024 року смт. Казанка
Казанківський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Казанка Миколаївської області подання державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» про звільнення від покарання та пом`якшення покарання відносно засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженеця м. Первомайськ Миколаївської області, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 із середньою освітою, не одружений, до арешту не працював. По теперішній справі засудженого: 24.06.2020 Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки. 12.11.2021 року Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі. За ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.06.2020 року остаточно до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислювати з дня взяття під варту. Вирок набрав законної сили 14.12.2021 року, -
В клопотанні вказано, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ, яким збільшені межі застосування Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, щодо викрадення чужого майна. Зокрема, ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.06.2020 року ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки за те, що 02.03.2016 року проник в домоволодіння АДРЕСА_3 таємно викрав майно, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальних збитків на суму 1400 грн. Вироком Вознесенського міськрайонного судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_3 засуджено до 4 років позбавлення волі. За ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.06.2020 року остаточно до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислювати з дня взяття під варту. Вирок набрав законної сили 14.12.2021року.Тому ініціатор звернення просить, з урахуванням ст. 5 КК України, вирішити питання щодо приведення вироку суду у відповідність до вимог вказаного Закону.

Представник ДУ «Казанківська виправна колонія (№ 93)» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Згідно поданої заяви просив справу розглядати без його участі, подання підтримав, просив задовольнити зазначене клопотання.

Засуджений ОСОБА_3 про дату, час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Подав до суду заяву в якій просить розгляд подання установи виконання покарань розглядати без його участі, подання підтримав та просив його задовольнити.

Прокурор в судовому засідання вважав, що подання є обргунтованим та підлягає задоволенню.

Вивчивши матеріали, які наявні в особовій справі засудженого, суд дійшов таких висновків.

Згідно з ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Судом встановлено, що вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.06.2020 року ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185, ст. 75 КК України засуджено до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки за те, що він 02.03.2016 року проник в домоволодіння АДРЕСА_3 звідки таємно викрав майно, чим завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальних збитків на суму 1400 грн., що складає більше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення.

Відповідно до вироку Вознесенського міськрайонного судом Миколаївської області за ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_3 засуджено до 4 років позбавлення волі, за те, що він 05.10.2021 року проник в домоволодіння АДРЕСА_1 , звідки таємно викрав майно, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на суму 12833,33 грн., що складає більше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян для працездатних осіб на момент вчинення засудженим кримінального правопорушення.

За ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.06.2020 року остаточно до 4 років 3 місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання обчислювати з дня взяття під варту. Вирок набрав законної сили 14.12.2021року.

Початок строку: 11.01.2022 року, кінець строку: 11.04.2026 року, який він відбуває в ДУ «Казанківська виправна колонія (№ 93)».

Встановивши наведені обставини, суд враховує наступне.

Згідно з п. 13 ч. 1статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 2 статті 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно з ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09.08.2024 року набув чинності Закон України від 18.07.2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене, аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Частиною 1статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01 січня 2016 року становить 1378 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IX та ст. 5 КК України, на момент вчинення (березень 2016 року) ОСОБА_3 діяння, за яке він засуджений вищевказаними вироком суду від 24.06.2020 року, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить: 1378 грн.

Водночас, вартість викраденого майна, що встановлена вищевказаним вироком суду, становила 1400,00 грн.

Таким чином, виходячи з розміру вартості викраденого в березні 2016 році засудженим майна (1400,00 грн) суд приходить до висновку, що усунення кримінальної караності вчиненого ОСОБА_3 наведеного вище діяння законом № 3886-IX не відбулося.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи станом на 01.07.2021 року становить 2379 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IX та ст. 5 КК України, на момент вчинення (жовтень 2021 року) ОСОБА_3 діяння, за яке він засуджений вироком суду від 12.11.2021 року, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить: 2379 грн.

Водночас, вартість викраденого майна, що встановлена вищевказаним вироком суду, становила 12833,33 грн.

Таким чином, виходячи з розміру вартості викраденого в березні жовтні 2021 році засудженим майна (12833,33 грн) суд приходить до висновку, що усунення кримінальної караності вчиненого ОСОБА_3 наведеного вище діяння законом № 3886-IX не відбулося.

З огляду на наведене, суд не вважає за можливе застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 336, 537,539 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволені подання державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» про звільнення від покарання та пом`якшення покарання відносно засудженого ОСОБА_3 , на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 вироки із застосуванням зворотньої дії у часі вказаного Закону , - відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим - протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 07.11.2024 року.

Суддя: ОСОБА_1