1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/6934/22 1-кп/335/254/2024
31 жовтня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Токмак, Запорізької області, громадянина України, має незакінчену вищу освіту, ФОП, не одруженого, дітей на утриманні не має, який не має адреси реєстрації, фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України,
ВСТАНОВИВ:
13.06.2022, приблизно о 10:30 год. водій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по середній смузі проїзної частини вулиці Перемоги зі сторони вулиці Лермонтова в напрямку бульвару Центрального в місті Запоріжжя.
В цей час, попереду, у попутному з водієм ОСОБА_6 напрямку, в межах сусідньої правої смуги руху, перед пішохідним переходом, що позначений дорожньою розміткою 1.14.1 (Пішохідний перехід) та дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 (Пішохідний перехід) Правил дорожнього руху, та розташований в районі будинку АДРЕСА_3 зупинився та нерухомо стояв невстановлений автобус.
В той же час, на вищевказаний нерегульований пішохідний перехід вийшов пішохід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який почав перетинати проїзну частину вулиці Перемоги, справа-наліво відносно руху автомобіля «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Під час руху, водій ОСОБА_6 , маючи об`єктивну можливість виявити зупинку невстановленого автобуса у сусідній смузі перед нерегульованим пішохідним переходом, не вжив заходів до зменшення швидкості аж до повної зупинки, не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, продовжив рух та, виїхавши на пішохідний перехід, передньою частиною керованого ним транспортного засобу скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_4 .
Своїми діями водій ОСОБА_6 порушив вимоги п. 18.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, відповідно до яких:
- п. 18.4 «Якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».
Порушенням водієм ОСОБА_6 вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху України, згідно висновку судово- інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод» № СЕ-19/108-22/7535-ІТ від 14.07.2022, з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. Водій ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, застосування своєчасних заходів до зниження швидкості руху автомобіля до його зупинки.
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження, з якими був доставлений до КНП «Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» ЗМР.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 765п від 17.06.2022, потерпілому ОСОБА_4 спричинено тілесні ушкодження у вигляді:
«закрита травма правої гомілки та правої стопи: перелом шийки малогомілкової кістки зі зміщенням фрагментів, перелом середньої треті четвертої плюснової кістки з мінімальним зміщенням кісткових фрагментів, підшкірна гематома, скупчення рідини в порожнині правого гомілковостопового суглобу та згинача першого пальця правої стопи, садна від рівня середньої третини правої гомілки з розповсюдженням на ділянку правого гомілковостопового суглобу по переднє-внутрішній поверхні, у ділянках правої стопи по зовнішній поверхні та переднє-внутрішній поверхні, у ділянках правої стопи по зовнішній поверхні та латеральної кісточки правого гомілковостопового суглобу кваліфікується як ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Рвана рана у ділянці лівого колінного суглобу по зовнішній поверхні, слідом загоєння якої став виявлений при огляді рубець, кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Садна в ділянках лівого колінного суглобу та лівої гомілки по передній поверхі лівого ліктьового суглобу та лівого передпліччя по задній поверхні самі по собі кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.
Виявлені тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_4 утворилися за механізмом тупої травми, тобто від дії тупого (их) предмету (ів) та могли утворитися в умовах дорожньо-транспортної пригоди.
Давність утворення тілесних ушкоджень у гр. ОСОБА_4 не суперечить строку, вказаному в фабулі і постанови слідчого, в наданій медичній документації, при аналізі інструментальних методів дослідження консультантом КУ «Запорізьке обласне бюро СМЕ» ЗОР та зі слів освідуваного».
Своїми діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, що кваліфікується за ознаками, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
31.10.2024 потерпілий ОСОБА_4 подав заяву про закриття кримінального провадження, відповідно до якої підтверджує факт його примирення з обвинуваченим та відшкодування ним спричиненої шкоди, завданої його здоров`ю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 13.06.2022 в м. Запоріжжі, на проїзній частині вулиці Перемоги в районі будинку 77, окрім суми страхового відшкодування, що належить стягненню зі страхової компанії. Повністю розуміючи правові наслідки закриття справи, без тиску та за доброю волею надає згоду на закриття справи за обвинуваченням ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим.
31.10.2024 обвинувачений ОСОБА_6 подав клопотання, відповідно до якого просить звільнити його ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим та кримінальне провадження закрити. Зазначив, що повністю визнає свою вину в інкримінованому йому діянні, передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України. Спричинена потерпілому ОСОБА_4 шкода відшкодована у повному обсязі і потерпілий не має до нього жодних претензій, а тому можна стверджувати що в них настав факт примирення. Крім того, ОСОБА_6 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, у лікаря нарколога чи лікаря-психіатра не перебуває.
У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 заяву про закриття кримінального провадження у зв`язку із примиренням підтримали та просили задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, просив подане клопотання задовольнити, і звільнити його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілим, а справу закрити.
Прокурор проти задоволення клопотання не заперечив.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає можливим кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України - у зв`язку з примиренням сторін.
Згідно із ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України відноситься до необережного нетяжкого злочину.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 4 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005, примирення винної особи з потерпілим належить розуміти, як акт прощення її ним в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.
Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Статті 285-286 КПК України передбачають, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.
У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачені звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.
Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.
Судом роз`яснено обвинуваченому ОСОБА_6 наслідки закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, передбачених ст. 46 КК України.
Згідно з ч. 4 ст. 286 КК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, вивчивши особу обвинуваченого ОСОБА_6 , вважає можливим вищезазначені заяву та клопотання задовольнити та звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.
Обвинувачений ОСОБА_6 вперше вчинив кримінальне правопорушення (злочин) невеликої тяжкості з необережності, у скоєному свою вину визнав, щиро розкаявся, за місцем проживання характеризується позитивно, має постійне місце проживання, не одружений, дітей на утриманні не має, на обліку у лікаря-нарколога чи лікаря-психіатра не перебуває, за медичною допомогою не звертався, потерпілому спричинену шкоду, завдану його здоров`ю внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у повному обсязі відшкодував та з потерпілим примирився, що підтверджується поясненнями потерпілого, наданими в судовому засіданні та його заявою, тому з врахуванням думки потерпілого, згідно ст. 46 КК України його можливо звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим, а кримінальне провадження відносно обвинуваченого - закрити.
В рахунок відшкодування витрат на проведення експертиз відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави підлягають стягненню 4530,72 грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, повинен вирішити питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку закриття кримінального провадження судом.
Суд вважає, що в подальшому у застосуванні накладення арешту на майно відпала потреба, тому арешт слід скасувати.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_6 не застосовано.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 44, 46 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284, 285, ч. 4 ст. 286, 288, 369-372, 376, 382-385 КПК України, суд
Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України на підставі ст. 46 Кримінального кодексу України у зв`язку з примиренням з потерпілим.
Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на залучення експертів в загальній сумі 4530 гривень 72 копійки в дохід держави.
Арешт, накладений на речовий доказ, а саме на автомобіль марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 17 червня 2022 р скасувати.
Автомобіль марки «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишити у розпорядження ОСОБА_6 .
Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом семи днів з дня її оголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1