Провадження № 1-кп/161/1548/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2024 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000223 від 16 серпня 2024 року про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, з професійно-технічною освітою, солдата військової частини НОМЕР_1 , в порядку ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 4 ст.186 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 , 15 серпня 2024 року, близько 12 год. 00 хв., перебуваючи в середині житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом, з метою нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, в ході конфлікту, який раптово виник на ґрунті неприязних відносин із потерпілим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , умисно наніс не менше чотирьох ударів кулаком правої руки в обличчя та в ділянку голови і тулуба потерпілого ОСОБА_6 , у результаті чого своїми вищевказаними умисними протиправними діями, заподіяв потерпілому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани лобно-тім`яної ділянки голови, яке за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також обширні синці лівої половини обличчя, правого передпліччя та правої кисті, садно лівої вушної раковини, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, він же, 15 серпня 2024 року, близько 14 год., переслідуючи корисливу мету особистого збагачення, направлену на незаконне заволодіння чужим майном, з корисливим мотивом, діючи в умовах воєнного стану, який введений на території України відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, а також продовженого Указом Президента України №469/2024 від 23 липня 2024 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №3891-ІХ від 23 липня 2024 року, прибув до житлового будинку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який розташований по АДРЕСА_3 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, шляхом розбиття вікна, проник в середину вказаного будинку, де застосовуючи фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_7 , в момент заподіяння, яке виразилося у нанесенні не менше двох ударів кулаком в ділянку обличчя та закриванні рукою ротової та носової порожнини, чим спричинив останній тілесних ушкоджень у вигляді: синців навколо обох очей, на лівій половині обличчя та в ділянці шиї, що відносяться до легких тілесних ушкоджень, після чого, відкрито заволодів грошовими коштами в сумі 400 грн., купюрами номіналом по 200 грн., кожна, в результаті чого спричинив ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 400 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні умисних дій, які виразились у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, та кваліфікує їх, як вчинення кримінального правопорушення (кримінального проступку), передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Також, своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, поєднаного із проникненням у житло, вчиненого в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 4 ст. 186 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю та показав, що він 15 серпня 2024 року, в обідню пору, перебуваючи в буд. АДРЕСА_2 , в ході конфлікту, який раптово виник у нього з ОСОБА_6 наніс останньому декілька ударів кулаком в обличчя, по голові та по тулубу. Крім цього, в цей же день, після цих подій, він проник до житлового будинку № 17 ОСОБА_7 , який розташований по АДРЕСА_1 , де завдавши декілька ударів останній, заволодів її коштами в сумі 400 грн. Щиро розкаявся у вчиненому та просив суворо його не карати.

Суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

У відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст. 12 КК України, відносяться до категорії кримінального проступку та тяжкого злочину, дані про його особу та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує інформацію про його стан здоров`я, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра, відомості про те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за тотожний корисливий злочин, хоча в порядку ст. 89 КК України на даний час є не судимим, а також думку самих потерпілих, які в поданих до суду письмових заявах просили не призначити обвинуваченому суворого покарання, зазначали про відсутність будь - яких претензій до нього.

З урахуванням наведеного, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, в межах санкцій частин статтей, за яким його засуджується ближче до мінімального, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, до відбуття визначає йому остаточне покарання, у виді позбавлення волі, яке не можливе без ізоляції від суспільства.

При цьому, підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України, суд не знаходить.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

У відповідності до вимог ст.ст. 100, 122, 174 КПК України суд вирішує долю речових доказів та приймає рішення по питанню процесуальних витрат за проведення судової експертизи.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 4 ст. 186 КК України і призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

за ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 до відбуття визначити покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Запобіжний захід застосований відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити попередній у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з 22 серпня 2024 року, тобто з моменту його фактичного затримання.

Зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_3 термін перебування його під вартою з 22 серпня 2024 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку, що одному дню тримання вартою відповідає один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави витрати пов`язані із залученням експерта для проведення дактилоскопічної експертизи в сумі 4165 (чотири тисячі сто шістдесят п`ять) грн. 04 коп.

Речові докази: змиви з поверхні вікна, сліди рук, дерев`яну палку, змиви з поверхні палки, змиви з поверхні радіо знищити; спортивні штани темно-синього кольору, футболку кремового кольору без написів, кепку із забарвленням типу «піксель», пару кросівок, мобільний телефон марки «Самсунг» із сімкарткою НОМЕР_2 повернути за належністю ОСОБА_3 ; хустинку кремового кольору повернути за належністю ОСОБА_7 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення копії вироку, через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам судового провадження.

Головуючий: /підпис/

Згідно з оригіналом:

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1