Справа № 347/1945/24
Провадження № 1-кп/347/282/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" серпня 2024 р. м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000089 від 13.06.2024 року щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, не працевлаштованого, українця, громадянина України, нікого на утриманні не має, раніше не судимого вироком Косівського районного суду від 26.01.2023 року за ч.1 ст. 286-1 КК України

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України

в с т а н о в и в :

Судом, визнано доведеним факт, що обвинувачений ОСОБА_4 будучи засудженим вироком суду ухилився від відбування покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Вироком Косівською районного суду Івано-Франківської області від 26.01.2023. ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі дві тисячі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 42 500 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки. Вирок вступив в законну силу 28.02.2023 року.

Так, ОСОБА_4 , з 28.02.2023 року згідно вироку Косівського районною суду від 26.01.2023 року, позбавлений права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки, був про це ознайомленим у судовому засіданні Косівського районного суду.

Однак, ОСОБА_4 , будучи належно ознайомленим з порядком і умовами відбування додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, а також правовими наслідками в разі ухилення від відбування покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, ухилився від відбування даного додаткового покарання. Так, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправній характер своїх дій, з метою ухилення від відбування додаткового покарання виді позбавлення права керування транспортними засобами, допустив порушення порядку і умов відбування даного покарання, а саме: 28.05.2024 року продовжував здійснювати керування транспортним засобом марки «Мустанг» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в результаті чого по АДРЕСА_1 , не вибрав безпечної швидкості руху мотоцикла, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним у результаті чого допустив падіння з нього. Внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, та пояснив, що вчинив кримінальне правопорушення за вказаних в обвинувальному акті обставин. Обвинувачений ствердив, що сів за кермо будучи позбавлений права керування транспортними засобами в свій день народження, та не справився з керуванням, внаслідок чого допустив ДТП, та отримав тілесні ушкодження. Обвинувачений ствердив, що шкодує про вчинене. Зробив для себе правильні висновки, висловив жаль з приводу вчиненого, запевнив суд, що подібного не вчинятиме. Просив його суворо не карати.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 , є послідовними, логічними та такими, що не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Отже, своїми умисними діями, які виразились в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст. 389 КК України.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, суд вважає, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 389 КК України як ухилення засудженого від відбування покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст. 65 КК України та роз`яснення, викладені в пункті 1 постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2013 №7, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують (обтяжують) покарання.

Водночас, згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Так, суд враховує, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, на обліку у лікарів психіатра та нарколога обвинувачений не перебуває, раніше судимий, має постійне місце реєстрації та проживання. За місцем проживання жодних скарг на його поведінку від жителів села не поступало. Проживає разом із батьками, в житловому будинку. Проходив тривале лікування внаслідок ДТП, що підтверджується виписками з амбулаторної (стаціонарної) карти хворого.

Обставинами, що пом`якшують покарання, передбаченими ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, як на стадії досудового так і на стадії судового розгляду.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання не встановлено.

Таким чином, об`єктивно з`ясувавши всі обставини в їх сукупності, вирішивши питання, передбачені ст. 368 КПК України та врахувавши обставини, передбачені ст. 65 КК України, в тому числі встановлені судом обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд приходить до висновку про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах санкції статті у виді пробаційного нагляду на строк один рік, що найбільше відповідатиме меті його призначення відповідно до ст. 50 КК України, буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід обвинуваченому під час досудового розслідування та судового розгляду не обирався.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз відсутні.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 100, 124, 368, 371, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 389 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.59-1 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту постановки засудженого на облік органом з питань пробації.

Речові докази:

- оптичний носій інформації (DVD-RW) із відеозаписом, який зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

В іншій частині вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1