Провадження №: 1-кс/336/1094/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2024 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором, начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0001750 від 15.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором прокурором, начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, а саме: мобільного телефону «Samsung Galaxy S23 Ultra» в корпусі темного кольору з сімкарткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_1 . ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ НОМЕР_3 - упаковано до спец-пакету WAR 1258941; військового квиткка та посвідчення учасника бойових дій на анкетні дані ОСОБА_5 - упаковано до спец-пакету WAR 1258940.

В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні СВ відділу поліції №3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001750 від 15.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.11.2024 до відділу поліції № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те що, на початку червня 2024 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій(згвалтування), знаходячись в спальній кімнаті квартири АДРЕСА_1 разом з малолітнім ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , під загрозою застосування фізичної сили та нанесення тілесних ушкоджень, користуючись безпорадним станом малолітнього, тримаючи свій статевий член руками ввів його в ротову порожнину малолітнього ОСОБА_6 , тим самим вчинив згвалтування оральним способом з особою, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від додровільної згоди.

Так, 15.11.2024 у рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001750 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України.

В ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в порядку ст. 208 КПК України, було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон «Samsung Galaxy S23 Ultra» в корпусі темного кольору з сім карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_1 . ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ НОМЕР_3 - упаковано до спец-пакету WAR 1258941;

- військовий квиток та посвідчення учасника бойових дій на анкетні дані ОСОБА_5 - упаковано до спец-пакету WAR 1258940.

На даний час вилучені об`єкти визнано речовими доказами по кримінальному провадженню 0001750 від 15.11.2024 постановою слідчого СВ відділу поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, які знаходяться у СВ відділу поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , проживає разом зі своєю сім`єю: чоловік - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 також додала, що офіційно не працевлаштована, а її чоловік являється підприємцем на авторинку «Славянский», її син вчиться у школи. Пояснила, що в неї є подруга, яку звати ОСОБА_9 , яка мешкає у місті Рівне, з якою вона познайомилася на початку повномасштабного вторгнення в Україну, коли приїхала до останньої з міста Запоріжжя. У січні 2024 року до неї зателефонувала ОСОБА_9 та попрохала про допомогу, повідомила про те, що з міста Рівне до міста Запоріжжя повинен приїхати хлопець, якого представила як ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий являється військовослужбовцем ЗСУ. Оксана попрохала ОСОБА_7 , щоб ОСОБА_10 надала змогу переночувати ОСОБА_11 , оскільки останній проходить службу на Запорізькому напрямку. У наступному ОСОБА_5 переїхав до вищевказаної квартири, де отримав дозвіл на проживання у кімнаті із сином ОСОБА_6 . Таким чином, з січня 2024 року до 11 листопада ОСОБА_5 періодично приїздив за вищевказаною адресою та ночував у кімнаті ОСОБА_12 та у наступному їздив на бойові позиції. Далі ОСОБА_7 стало відомо, що її чоловіку у месенджері «Телеграм», користувач який підписаний як « ОСОБА_13 » перекинув відеозапис на якому був відображений їх син, в ротову порожнину якого, вводять половий орган. Як у наступному від чоловіка, свідок дізналася що до орального сексу змушував ОСОБА_5 . Далі в ході спілкування з сином, стало відомо, що насилля даного роду зі сторони ОСОБА_5 проходило неодноразово з червня місяця. Також син повідомив про те, що аналогічного характеру насилля зі сторони ОСОБА_5 проходило у бік товариша сина - ОСОБА_14 , який проживає навпроти їх будинку. Окрім того одну із дій ОСОБА_5 зафіксував на камеру свого мобільного телефону, який в нього було вилучено.

Мобільний телефон «Samsung Galaxy S23 Ultra» в корпусі темного кольору з сімкарткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_1 . ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ НОМЕР_3 , військовий квиток з посвідченням учасника бойових дій на анкетні дані ОСОБА_5 належать затриманому в порядку ст. 208 КПК України - ОСОБА_5 .

На теперішній час у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що вилучений мобільний телефон «Samsung Galaxy S23 Ultra» в корпусі темного кольору з сім карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_1 . ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ НОМЕР_3 , має істотне значення для проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки зберіг на собі сліди скоєного кримінального правопорушення, а також містять відомості, які можуть бути використані як докази фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також з метою збереження речових доказів, в тому числі необхідних для проведення судових експертиз у кримінальному провадженні, вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та на них необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів.

Слідчий до суду не з`явився, надавши письмове клопотання, яке містить прохання про вирішення клопотання у його відсутність.

Фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання не здійснювалося, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 107 КПК України

Перевіривши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Частиною 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Дослідивши матеріали, слідчим суддею встановлено, що СВ ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за ч. 4 ст. 152 КК України відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001750 від 15.11.2024.

Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що мало місце вчинення кримінального правопорушення, майно, на яке прокурор та слідчий просять накласти арешт, відповідають критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки може містити сліди чи докази вчинення кримінального правопорушення, зважаючи на правову підставу для арешту майна, слідчий суддя вважає, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна створить ризики приховування, або відчуження майна, яке має значення для досудового розслідування, і з огляду на завдання кримінального провадження вважає, що у даному випадку втручання у володіння майном, виходячи з визначених КПК України засад кримінального провадження, є виправданим та пропорційним.

Крім того, слідчим доведено, що зазначене майно має безпосереднє відношення до вчиненого кримінального правопорушення та може бути використано для проведення експертиз з метою виявлення слідів вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, а також оцінка належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Сукупність долучених до клопотання слідчого матеріалів, а саме: рапорт про реєстрацію події, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протоколл допиту свідка, свідоцтво про народженнядитини, проотоколзатримання особи, копії посвідченян УБД, військовий квиток, постанова провизнання речовими доказами, та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 167-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором, начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0001750 від 15.11.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 152 КК України- задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене 15.11.2024 під час особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході затримання в порядку ст. 208 КПК України, майно, а саме:

- мобільний телефон «Samsung Galaxy S23 Ultra» в корпусі темного кольору з сімкарткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_1 . ІМЕІ НОМЕР_2 , ІМЕІ НОМЕР_3 - упаковано до спец-пакету WAR 1258941;

- військовий квиток та посвідчення учасника бойових дій на анкетні дані ОСОБА_5 - упаковано до спец-пакету WAR 1258940.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1