Справа № 526/1475/24
Провадження № 1-в/526/72/2024
У Х В А Л А

іменем України

28 листопада 2024 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі :

головуючого ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Гадяч матеріали за поданням провідного інспектора Миргородського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 про звільнення від покарання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гадяч Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, призваний на військову службу,

в с т а н о в и в:

вироком Гадяцького районного суду Полтавської області від 04 липня 2024 року ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України та призначено узгоджене сторонами покарання у вигляді 2 років позбавлення волі .

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 1 рік .

До Миргородського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області вирок надійшов для виконання 07.08.2024 року.

Миргородський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області звернувся до суду з поданням про звільнення засудженого від покарання в зв`язку з декриміналізацією інкримінованого діяння.

В судовому засіданні прокурор не заперечував проти звільнення засудженого від покарання .

Провідний інспектор Миргородського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з`явились, але інспектор направила до суду заяву про розгляд подання без її участі та надала копію довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 про те, що ОСОБА_5 призваний 04.11.2024 року на військову службу під час загальної мобілізації.

Розглянувши матеріали подання, дослідивши особову справу, вислухавши думку прокурора, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 13 частини 1 статті 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Пунктом 2 частини 2 статті 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, у разі необхідності вирішення, зокрема, питань, передбачених пунктом 13 частини першої статті 537 КПК України.

09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ від 18.07.2024 року "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів".

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладена у новій редакції, внаслідок чого, дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.6 ст.3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні в Миргородського РВ ФДУ «Центр пробації» в Полтавській області з 07 серпня 2024 року перебуває на виконанні вирок Гадяцького районного суду від 04.07.2024 року відносно ОСОБА_5 .

Вироком Гадяцького районного суду від 04 липня 2024 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України та призначено узгоджене сторонами покарання у вигляді 2 років позбавлення волі . На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 1 рік . На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання. Вирок набрав законної сили 06.08.2024 року.

Зі змісту вказаного вироку вбачається, що дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 та ч.2 ст.190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства) та як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно.

Згідно ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно ч. 3 ст. 4 КК України - часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Згідно ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Вказане положення узгоджується із вимогами ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Закон України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення" та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів" від 18 липня 2024 року № 3886-IX в частині викладення нової редакції ст. 51 КУпАП, відповідно до якого кримінальна відповідальність за вчинення викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрат настає в разі, якщо сума викраденого майна перевищує два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян, яким введена часткова декриміналізація кримінальних правопорушень.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Частиною 2 статті 51 КУпАП (у редакції Закону №3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст.51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч.5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної п.п.169.1.1 п.169.1 ст.169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленого законом на 1 січня звітного податкового року.

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2684 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1342 грн.

Відтак, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону №3886-IX та ст.5 КК України, на момент вчинення ОСОБА_5 діянь у 2023 році, за які він засуджений, розмір завданої шкоди за кожним епізодом окремо не перевищує 2684 грн (1342х2=2684).

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи, що ОСОБА_5 за вироком Гадяцького районного суду від 04 липня 2024 року засуджений за заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства) та заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчинене повторно на суму за кожним епізодом окремо меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день скоєння діяння, тобто вчинені ним діяння відповідно до вимог Закону України №3886-ІХ не є кримінально-караним на теперішній час, суд приходить до висновку про необхідність привести вищевказаний вирок у відповідність до вимог вказаного Закону, звільнивши засудженого ОСОБА_5 від призначеного покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч. 2 ст.190 КК України на підставі ч.2 ст.74 КК України, застосувавши принцип зворотної дії закону в часі.

Керуючись ст.ст.4, 5, ч.2 ст.74 КК України, ст.ст.369372, 537, 539 КПК України, Законом України "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів" № 3886-ІХ від 18.07.2024 року, суд

п о с т а н о в и в:

подання провідного інспектора Миргородського РВ ФДУ «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_6 про звільнення від покарання ОСОБА_5 - задовольнити.

Засудженого ОСОБА_5 звільнити від призначеного покарання за вироком Гадяцького районного суду від 04 липня 2024 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 та ч. 2 ст.190 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 роки, звільненого від відбування призначеного покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 1 рік , на підставі ч.2 ст.74 КК України, у зв`язку з усуненням законом караності діяння, за яке особу засуджено.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Гадяцький районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1