Суддя ОСОБА_1 .
Справа № 644/3878/23
Провадження № 1-кп/644/314/24

УХВАЛА

Іменем України

22 серпня 2024 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвокатів ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові, матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003209 від 21.10.2022 р. відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України,

в с т а н о в и в :

Прокурором заявлено клопотання про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою. В обґрунтування посилався на те, що в кримінальному провадженні ризики, які були підставою до обрання запобіжного заходу не зменшились та не змінились і вони дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 з урахуванням тяжкості можливого покарання може переховуватись від суду, оскільки має сталі зв`язки з військовослужбовцями та приватними підприємцями рф і має намір покинути територію України а також може вчинити новий злочин проти основ національної безпеки України оскільки добровільно співпрацював з окупаційною адміністрацією. При обговоренні клопотання доповнив його тим, що суд повернувся до дослідження доказів і перебуваючи на свободі ОСОБА_4 буде впливати на свідків з ціллю зміни показань на його користь.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора та звернувся з клопотанням про зміну запобіжного заходу. В клопотанні зазначив, що метою запобіжного заходу є запобігання ризикам на які посилається прокурор, однак прокурором ці ризики не доведені, носять характер припущень та у порушення закону доказів на їх наявність не надано. Навіть при наявності ризиків на час обрання запобіжного заходу, зі спливом часу вони зникли чи змінились, а також на цей час відсутній суспільний інтерес, який би давав змогу продовжувати міру запобіжного заходу. Прокурор за відсутністю доказів посилається в клопотанні на обставини викладені в рапортах, які з процесуальної точки зору не підтверджені. ОСОБА_4 раніше не судимий, має бездоганну репутацію, постійне місце проживання сім`ю, працює, що свідчить про наявність у нього тісних соціальних зв`язків. Злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 є злочином середньої тяжкості, після початку досудового розслідування до моменту обрання міри запобіжного заходу він не переховувався, а тому просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати запобіжний захід, який забезпечить виконання обов`язків покладених на обвинуваченого у виді застави в розмірі визначеному КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку свого захисників.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали обвинувального акту, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора та відмови у задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України, розгляд клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою здійснюється згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Частиною 5 ст. 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Таким чином, підставою для продовження тримання особи під вартою є, зокрема, встановлення, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Строк дії раніше обраної міри запобіжного заходу спливає 25.08.2024 року.

ОСОБА_4 в даному кримінальному провадженні обвинувачується у вчиненні злочину, за яке передбачене покарання виді позбавлення волі на строк до 5 років.

Підставою для обрання такої суворої міри запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від органів досудового слідства або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимий, має постійне місце проживання, що свідчить про наявність у нього соціальних зв`язків, однак обвинувачується у злочині в період триваючої збройної агресії російської федерації, що свідчить про можливість переховуватися від суду, через тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у співпраці з окупаційною владою, а також з урахуванням того, що судом не закінчено з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, то ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а крім того може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачується у добровільній співпраці з окупаційною адміністрацією держави агресора, підтримці дії держави агресора, що вказує на наявність ризику того, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України, тим самим зашкодити державі, адже дана категорія злочинів є найбільш небезпечними посяганнями на суспільні відносини, які забезпечують державну безпеку, обороноздатність, незалежність країни, її конституційний лад, чим буде перешкоджати розгляду кримінального провадження то суд вважає, що є наявними підстави для запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому продовжує щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Виходячи з того, що право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства.

Крім того, згідно з ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України, є тримання під вартою.

Визначаючи підстави для виняткового виду запобіжного заходу суд враховує обставини, визначені в ст.178 КПК України, а також тяжкість обвинувачення, а також враховує, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Під час розгляду клопотання судом вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак зазначений у ухвалі ризик не змінився.

Враховуючи існування ризиків, суд продовжує для ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Разом із цим, згідно з абз. 3 ч. 4 ст.183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1,258-258-5,260, 261, 437-442 КК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст.183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, про які зазначено вище, суд вважає що підстави до зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний заходу у вигляді застави відсутні.

Разом з тим, виходячи з цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, принципу правової визначеності, суд вважає необхідним з урахуванням часу, необхідного для судового розгляду кримінального провадження в розумні строки, продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого під вартою на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 176, 177, 178, 180, 183, 331, 369 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 днів, а саме до 20 жовтня 2024 року включно, тим самим відмовивши у задоволенні клопотання у зміні запобіжного заходу на більш м`який.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому його захиснику та прокурору.

Копію ухвали направити до Харківської установи виконання покарань (№ 27).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, прокурором безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суддя: