Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

09 липня 2024 року м. Рівне

Справа № 571/868/22

Провадження № 11-кп/4815/209/24

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу прокурора Рокитнівського відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 листопада 2023 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000085 від 29 квітня 2022 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Рокитне Рівненської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , громадянина України, одруженого, непрацюючого, з середньою освітою, не судимого,

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 листопада 2023 року ОСОБА_6 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.309 КК України, та виправдано через недоведеність вчинення ним кримінального правопорушення.

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні психотропних речовин без мети збуту, у великих розмірах, вчиненому за попередньою змовою групою осіб за наступних обставин.

ОСОБА_6 в кінці січня місяця 2022 року (точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено) за попередньою змовою із ОСОБА_9 , діючи умисно, з метою власного споживання в мережі Інтернет через додаток «Telegram», встановлений на мобільному телефоні ОСОБА_9 з абонентським номером НОМЕР_1 , замовили у невстановленої досудовим розслідуванням особи психотропну речовину амфетамін, при цьому отримувачем посилки зазначили ОСОБА_6 , а номер телефону отримувача вказали абонентський номер НОМЕР_1 , належний ОСОБА_9 .

У подальшому в кінці січня місяця 2022 року (точного часу та дати досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_9 , діючи з єдиним із ОСОБА_6 умислом, спрямованим на незаконне придбання психотропної речовини, через термінал «Іbох», який розміщено в будівлі супермаркету «Сам - маркет» ТзОВ «Північ - центр», що по вул. Шевченка, 9 в смт Рокитне Сарненського району Рівненської області, перерахував на не встановлений рахунок грошові кошти в сумі 1000 (одна тисяча) грн, чим розрахувався за придбання психотропної речовини.

06 лютого 2022 року на абонентський номер НОМЕР_1 ОСОБА_9 надійшло смс-повідомлення в мобільному додатку «Нова Пошта» про доставку посилки номер « НОМЕР_2 » до відділення Нової Пошти № НОМЕР_3 , що знаходиться по АДРЕСА_2 . Після чого приблизно о 11 год. 30 хв. ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_6 , на автомобілі марки «ВМW» з іноземною реєстрацією НОМЕР_4 , зеленого кольору, прибули до відділення Нової Пошти №1 за вищевказаною адресою.

У подальшому ОСОБА_9 залишився у автомобілі «ВМW» з іноземною реєстрацією НОМЕР_4 , а ОСОБА_6 , реалізуючи спільний із останнім злочинний умисел на придбання психотропної речовини, зайшов до відділення ІНФОРМАЦІЯ_2 , що по АДРЕСА_2 , де розрахувався за послуги з доставки та отримав посилку номер « НОМЕР_2 », в якій знаходилася упаковка кави JACOBS Monarch, де перебував прозорий поліетиленовий пакетик із порошкоподібною психотропною речовиною - амфетаміном, масою 3,4508 г, що відповідно до списку 1 таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01 серпня 2000 року № 188, є великим розміром.

Після цього, ОСОБА_6 , розуміючи, що в упаковці кави JACOBS Monarch знаходиться психотропна речовина амфетамін, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи з єдиним із ОСОБА_9 умислом, переніс зазначену психотропну речовину до автомобіля марки «BMW» з іноземною реєстрацією НОМЕР_5 , та став незаконно її зберігати.

В подальшому ОСОБА_6 , діючи з єдиним із ОСОБА_9 умислом, рухаючись від відділення Нової Пошти № 1 автомобілем марки «BMW» на іноземній реєстрації НОМЕР_5 , зеленого кольору, стали незаконно перевозити психотропну речовину, однак 06 лютого 2022 року, о 11 год. 44 хв. по АДРЕСА_3 були зупинені працівниками СРПП ВП № 2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , після чого ОСОБА_9 в 11 год. 49 хв. видав для огляду вищезазначену психотропну речовину працівникам поліції.

В поданій апеляційній скарзі прокурор покликається на необґрунтованість та незаконність виправдувального вироку відносно ОСОБА_6 у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність.

Вважає, що рішення суду про невинуватість ОСОБА_6 прийнято без повного та всебічного дослідження матеріалів провадження, без належного аналізу всіх здобутих у справі доказів, без надання відповідного спростування пред`явленого обвинувачення.

На думку прокурора, суд першої інстанції покази свідків повністю трактував на користь обвинуваченого, взяв до уваги лише версію сторони захисту, яка була побудована з метою уникнення кримінальної відповідальності. Неналежно оцінив показання обвинуваченого, які взяв до уваги при прийнятті рішення, залишивши поза увагою той факт, що останній самостійно пішов забирати посилку, розрахувався за неї і при цьому жодного разу навіть не запитав у свідка ОСОБА_9 , що в ній знаходиться, на запитання прокурора, як часто він забирає чужі посилки, які надіслані на його ім`я, повідомив, що це було вперше. Звертає увагу, що коли обвинуваченого та свідка ОСОБА_9 зупинили працівники поліції, ОСОБА_6 сказав, що потрібно видати посилку, оскільки поліцейські знають, що в ній знаходиться.

Вказує, що показання безпосередньо допитаних свідків є послідовними та обгрунтованими, узгоджуються з письмовими доказами у кримінальному провадженні, яким суд першої інстанції надав неналежну оцінку, та спростовують версію сторони захисту щодо взагалі не знання про вміст отриманої посилки та будь-яку домовленість про купівлю психотропної речовини, а є намаганням обвинуваченого уникнути відповідальності.

Просить виправдувальний вирок Кузнецовського міського суду від 27.11.2023 року відносно ОСОБА_6 скасувати. Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік і покласти обов`язки, передбачені ч.1 ст. 76 КК України.

Дослідити відповідні докази і допитати обвинуваченого ОСОБА_6 та свідка ОСОБА_9 .

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого та захисника, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши вирок суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Згідно вимог ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегією суддів відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про повторне дослідження відповідних доказів та допитів обвинуваченого і свідка за безпідставністю в силу вимог ч.3 ст. 404 КПК України.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що обґрунтованим є судове рішення, якщо воно ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені доказами, оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному й неупередженому дослідженні під час судового розгляду з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку.

Вмотивованим є судове рішення у якому наведені пояснення (мотиви), чому суд вважає ту або іншу обставину доведеною чи недоведеною, чому суд врахував одні докази, але не взяв до уваги інших доказів, чому обрав ту чи іншу норму права (закону), а також чому застосував чи не застосував встановлений нею той чи інший правовий наслідок. Вмотивованість судового рішення забезпечується не лише наявністю у ньому мотивувальної частини, а й наведенням у ній оцінки та відповіді на кожен доречний, важливий і вирішальний аргумент сторони судового провадження.

Така позиція відповідає практиці Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ застосовується як джерело права, зокрема, у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» від 27.09.2001 року, зазначено, що вмотивованість судового рішення пов`язана з належним здійсненням правосуддя, тобто у рішеннях судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Статтею ст. 91 КПК передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення); доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Суд оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (ч. 1 ст. 94 КПК).

Відповідно до вимог п.1 ч.3 ст.374 КПК України у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи виправданою зазначається формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення.

Із цього випливає, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, проаналізувати їх та дати їм оцінку з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, зазначених у ст.368 КПК України.

Неухильне дотримання передбачених законом вимог є неодмінною умовою повного, всебічного й об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, правової оцінки доказів і встановлення істини по ньому з прийняття правильного і справедливого рішення.

Разом з тим, вказаних вимог кримінального процесуального закону суд першої інстанції при ухваленні вироку відносно ОСОБА_6 , на переконання колегії суддів, належним чином не дотримався.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, органом досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні психотропних речовин без мети збуту, у великих розмірах, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що представлені стороною обвинувачення докази не містять даних, які б в своїй сукупності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом доводили, що ОСОБА_6 мав на меті за попередньою змовою із ОСОБА_9 придбати психотропні речовини, без мети збуту, визнавши його невинуватим та виправдавши обвинуваченого у зв`язку з недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

Так, суд першої інстанції свій висновок про недоведеність стороною обвинувачення вини ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, зазначаючи показання обвинуваченого, свідків, фактично навівши перелік наданих стороною обвинувачення письмових доказів з поодиноким розкриттям змісту письмових документів чи судових рішень, мотивував, обмежившись загальними фразами, зокрема: аналізуючи досліджені у судовому засіданні докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку, що вина ОСОБА_6 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не доведена.

Поряд з цим, судом в порушення вимог ст. 370 КПК України у оскаржуваному судовому рішенні не наведено жодних мотивів щодо аналізу і оцінки досліджених доказів у кримінальному провадженні, та не сформовано переконливих відповідних висновків.

Так, приходячи до висновку про недоведеність вини обвинуваченого і зазначаючи, що показання ОСОБА_6 в частині того, що йому не було відомо про вміст посилки стороною обвинувачення жодним чином не спростовано, судом не надано належної оцінки наведеним же судом у вироку показанням самого обвинуваченого щодо факту самостійного забирання і оплати ним посилки на «Новій пошті», адресованій на його ім`я, не поцікавившись вмістом посилки, не перевіривши її вміст у приміщенні відділення «Нової пошти».

Зокрема, судом не проаналізовано і не наведено переконливих висновків щодо зазначених у вироку суду першочергових показань свідка ОСОБА_9 щодо повідомлення останнім про те, що він домовлявся з ОСОБА_6 про те, що замовляє психотропну речовину амфетамін собі на його ім`я, а він забере посилку і отримає собі частку, на що ОСОБА_12 погодився. Судом залишено поза увагою показання свідка ОСОБА_9 , який вказав, що при зупинці їх працівниками поліції ОСОБА_6 сказав, що потрібно видати посилку, оскільки поліцейські все знають. При цьому, водночас наводячи показання ОСОБА_9 , що останній не пам`ятає коли саме домовлявся з обвинуваченим до замовлення психотропної речовини, чи до оплати і фактично мотивуючи цим виправдувальний вирок.

У вироку суду відсутнє жодне мотивування щодо наявності обвинувального вироку від 29 липня 2022 року відносно ОСОБА_9 за ч.2 ст. 309 КК України, який змінений ухвалою суду апеляційної інстанції від 23 травня 2023 року щодо виключення з вироку твердження про факт скоєння злочину ОСОБА_9 за змовою з конкретною особою ОСОБА_6 в силу порушення принципу презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, зазначивши вважати вчинення ОСОБА_9 злочину з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, обмежившись наведенням зазначених судових рішень.

За наведеного, на переконання колегії суддів, суд у даному кримінальному провадженні залишив поза увагою зазначені факти, чим всупереч вимогам статей 91, 94 та 370 КПК України не надав кожному доказу і факту окремо та у їх сукупності належної правової оцінки з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, не навів переконливих мотивів з приводу їх оцінки, прийшовши до передчасного висновку про незнання обвинуваченим вмісту отриманої посилки та відсутність будь-якої домовленості про придбавання психотропної речовини, тим самим про недоведеність вчинення обвинуваченим інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.309 КК України.

Викладене свідчить про невідповідність вироку суду вимогам ст.ст. 370, 374 КПК України, що в силу ч.1 ст. 412 КПК України є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило суду прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, що не може бути усунуто в ході апеляційного перегляду вироку, а тому апеляційний суд позбавлений можливості прийняти рішення по суті апеляційної скарги.

За наведеного, вирок суду не може вважатися законним, обґрунтованим та вмотивованим, а тому, з врахуванням положень ст.ст. 409, 412, 415 КПК України не може залишатись чинним, у зв`язку із чим апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Згідно вимог ч.2 ст.415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, а тому колегія суддів не дає оцінки доводам апеляційної скарги прокурора щодо винуватості чи невинуватості ОСОБА_6 у інкримінованому кримінальному правопорушенні.

Під час нового судового розгляду, суду першої інстанції слід усунути вказані недоліки, вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження та надати відповідну правову оцінку дослідженим доказам із врахуванням доводів апеляційної скарги прокурора, і в залежності від встановленого постановити законне і обґрунтоване судове рішення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Виправдувальний вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 листопада 2023 року відносно ОСОБА_6 за ч.2 ст. 309 КК України скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3