Провадження №1-кп/389/175/23
У Х В А Л А

18 липня 2024 року Знам`янський міськрайонний суд

Кіровоградської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000778 від 24.08.2023 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В :

20 листопада 2023 року до Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області на розгляд надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

В судовому засіданні прокурор просив продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів. Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином, що карається позбавленням волі на строк до 10 років, ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які існували на час застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу під час досудового розслідування, не зникли.

Потерпіла ОСОБА_6 , представник потерпілої - адвокат ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник заперечували проти задоволення зазначеного клопотання прокурора, просили обрати обвинуваченому менш суворий запобіжний захід у виді домашнього арешту, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК. При цьому зазначили про належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Вислухавши у судовому засіданні думку учасників судового провадження, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 суд враховує вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Водночас суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що повною мірою узгоджується з практикою Європейського суду.

Так, рішенням ЄСПЛ від 06.04.2000 у справі «Лабіта проти Італії», в якому зазначено, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Крім цього, судом взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Під час розгляду даного клопотання у вказаному кримінальному провадженні встановлена наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які наразі не зменшилися та не зникли.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким кримінальним правопорушенням проти життя та здоров`я особи, що спричинило смерть потерпілого, яким передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років, тому, усвідомлюючи тяжкість кримінального правопорушення, розуміючи можливе покарання у разі доведення його вини та з метою уникнення кримінальної відповідальності, є цілком ймовірна можливість переховування обвинуваченого від суду.

Водночас судом враховано, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, не працевлаштований, постійного джерела доходів не має, не одружений, утриманці відсутні та має постійне місце проживання.

Зважаючи на те, що на даний час судом ще не допитано потерпілу та усіх свідків, є вагомі підстави вважати, що у разі застосування до обвинуваченого альтернативного по відношенню до тримання під вартою запобіжного заходу, не пов`язаного з виключними запобіжниками у комунікації та його переміщеннях, останній зможе здійснити незаконний вплив на даних осіб з метою зміни раніше наданих ними показань для уникнення від кримінальної відповідальності за скоєні злочини.

Також, враховуючи те, що ОСОБА_4 має судимості за скоєння злочинів не тільки проти життя та здоров`я людини, а також й інших, джерела доходів не має, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, в стані алкогольного сп`яніння, яке є тяжким та наслідком якого настала смерть людини, тобто існує ймовірна можливість вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень.

Судом також враховано характер кримінального правопорушення, що інкримінується обвинуваченому та, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства та те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, що в даному випадку виправдовує тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Зазначене підтверджує, що заявлені раніше ризики не зменшились і це дає достатні підстави вважати, що у разі зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу на запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, вказане не забезпечить належного виконання останнім його процесуального обов`язку.

З огляду на викладене та заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Продовжуючи дію такого запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст.177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було застосовано до обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали, продовжують існувати, що також унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, який спричинив загибель людини, то відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України розмір застави у даному кримінальному провадженні не визначається.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 331, 392 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Богданівка Знам`янського району Кіровоградської області, продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, який обчислювати з 13 години 30 хвилин 18 липня 2024 року по 13 годину 30 хвилин 15 вересня 2024 року.

Копію ухвали, до відома, направити начальнику ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор», вручити прокурору та обвинуваченому.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії судового рішення.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1