Справа № 185/2651/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001870 від 17 жовтня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Межиріч Павлоградського району Дніпропетровської області, громадянина України , одруженого, не працюючого, має на утриманні малолітню доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю:a

прокурора - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 16 жовтня 2023 року приблизно о 18 год. 24 хв., керуючи технічно справним автомобілем «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 13.12.2019, грубо порушуючи вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху, здійснював рух по крайній правій смузі проїзної частини неподалік будинку АДРЕСА_2 , яка має по одній смузі для руху у кожному напрямку, від вулиці Нечуя Левицького у напрямку провулка Жовтневий.

У ході руху, водій ОСОБА_3 проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки та її змінам, не маючи жодних перешкод технічного і фізичного характеру для здійснення, маючи об`єктивну можливість виявити пішохода ОСОБА_7 , проявляючи злочинну недбалість, грубо порушуючи вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху, при виникненні небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_7 , яка рухалась по правому краю проїзної частини в попутному напрямку автомобіля «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_1 , не зменшив швидкість руху, аж до зупинки транспортного засобу, чим не виконав покладені на нього обов`язки, як на водія транспортного засобу, та рухаючись по АДРЕСА_2 , за напрямком свого руху, скоїв наїзд передньою правою частиною, керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_7 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж як 21 день).

Своїми діями водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено:

п. 12.3: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Порушення п. 12.3 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_3 знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події.

Невиконання вищевказаного пункту Правил дорожнього руху України призвело до даної дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок чого пішоходу ОСОБА_7 заподіяно тілесне ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Ознаки встановленого судом діяння відповідають ознакам кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Встановлені в судовому засіданні обставини обвинувачення підтверджуються наступними доказами.

Допитаний обвинувачений зазначив про визнання вини та показав, що приблизно о 18.00 год. він їхав додому. У цей час темніло і йшов невеликий дощ. Швидкість була приблизно 50 км/год. Назустріч їхав автомобіль, який його осліплював. Він прийняв положення праворуч, щоб роз`їхатись з ним. Потім він роз`їхався з автомобілем та побачив потерпілу перед капотом. Пішохода побачив на краю проїжджої частини на асфальті. Він не бачив пішохода, тільки коли розминувся з машиною, то побачив та почув удар. Автомобіль побачив десь на відстані 500-600 м. На його автомобілі було увімкнено ближнє світло фар та противотуманки. Він «моргав» автомобілю, але водій не переключився на ближнє світло фар. Він зменшив швидкість та посунувся праворуч. Колесо було на дорозі. Потерпіла була одягнута у курточку синього кольору, чорні штани, світло відбиваючих елементів на одязі він не бачив. Литвин був одягнутий у одежу темного кольору, на ньому також не було світло відбиваючих елементів. Він оплатив потерпілій пластину, наркоз, ліки, приблизна сума 28-29000 грн. Дорога вузька, два легкових автомобілі можуть розминутись, освітлення на вулиці не було. Двірниками він користувався, дорога була мокра чорна, калюжі були маленькі. Вважає себе винуватим у тому, що не побачив потерпілу. Не визнає те, що потерпіла йшла узбіччям. Він побачив потерпілу перед автомобілем, зреагував до того, як був наїзд.

Під час допиту потерпілої ОСОБА_7 , остання показала, що вона приїхала з роботи, вийшла з автобусу та йшла по узбіччю розмовляючи зі свідком. Вони вдвох йшли один за одним по правій стороні. Якої ширини узбіччя вона не знає, пам`ятає, що йшла на метр від асфальту. ОСОБА_9 йшов на відстані метра від неї. Коли вони почули, що виїжджає автомобіль, то пішли ще більше на узбіччя. Автомобіль рухався швидко зі швидкістю приблизно 70-80 км/год. Моменту удару вона не пам`ятає, від болю втратила свідомість. Грошових коштів обвинувачений їй не давав, оплатив стержень. Матеріальна шкода для неї складає 6500 грн. за розбитий телефон та пошкоджену куртку. Підтримує позов про стягнення з обвинуваченого на її користь матеріальної та моральної шкоди. Просить призначити обвинуваченому суворе покарання.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні показав, що 16.10.2023 року, приблизно о 18.00 год він та потерпіла йшли за напрямком руху автомобіля. Озирнувся на звук автомобіля і зійшли з проїзної частини. Далі побачив ОСОБА_7 , як вона була на капоті. Сам момент не бачив але ліва частина автомобіля перебувала на асфальті, а права на узбіччі. Авто обвинуваченого побачив десь за 50 метрів. Інший автомобіль їхав на зустріч, але він свідка не засліплював. На вулиці вже темніло, йшов невеликий дощ.

Свідок ОСОБА_12 вказав, що він рухався у вказаний час та місце на автомобілі, як виявилось на зустріч обвинуваченому. Побачив двох пішоходів, які йшли по дорозі. Автомобіль обвинуваченого був десь за 60 метрів до пішоходів. Пішоходи йшли по краю проїзної чатстини. Жінку було добре видно, на ній було біле взуття та пальто синього кольору. За ним ніхто не їхав. Він не помітив, чи зменшував обвинувачений швидкість. Коли розминулись з обвинуваченим, то зрозумів, що той почав гальмувати.

Досліджено наступні докази сторін провадження.

Протокол огляду місця події від 16.10.2023 року, відповідно до якого в 19.30 розпочато огляд місця події по АДРЕСА_2 . Дорожнє покриття асфальтобетонне, вологе, чисте, загальною шириною 4,60 м., число смуг для руху 1. Загальна видимість з робочого місця водія з увімкненим ближнім світлом фар до 50 м., з увімкненим дальнім світлом фар до 80 м. Зафіксовано відсутність об`єктів, які перешкоджають оглядовості. На автомобілі зафіксовано механічні пошкодження правої частини лобового скла та правого дзеркала заднього виду. Наявні два сліди шин. /а.с. 27-40 /.

Відповідно до висновку експерта № 488/66 від 20.11.2023 року у ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді відкритої черпно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани волосистої частини голови скроневої ділянки справа, закритого перелому середньої третини обох кісток лівої гомілки зі зміщенням кісткових уламків. Виявлені тілесні ушкодження утворилися по ударному механізму від дії тупих твердих предметів (предмету), з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області та такими предметами могли бути виступаючі частини рухаючогося транспортного засобу та дорожнє покриття при падінні та ударі об нього. Враховуючи морфологічні ознаки виявлених тілесних ушкоджень, давність їх утворення може відповідати терміну вказаному в постанові про призначення судово-медичної експертизи та в наданій медичній документації, тобто 16.10.2023 року. Виявлені тілесні ушкодження, а саме закритого перелому середньої третини обох кісток лівої гомілки за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж 21 день) /а.с. 53-54 /.

За висновком експерта № СЕ-19/113-23/4117-ІТ від 13 грудня 2023 року на момент огляду автомобілю «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 система рульового керування та робоча гальмівна система знаходились у працездатному стані /а.с. 57-60 /.

Під час проведення слідчого експерименту за участі ОСОБА_3 від 22.02.2024 року останній у присутності понятих виставив автомобіль у такому положенні, як він рухався з вул. Молодіжна у напрямку пров. Жовтневий. Відстань становить 0,3; 0,3 від правих коліс до правого узбіччя. Зазначив, що пішохід ОСОБА_7 рухалась по краю дороги, після чого було виконано замір від пішохода до правої ділянки дороги, відстань становить - 0, 2 м. Пояснив, що на автомобілі до моменту наїзду на пішохода було включено ближнє світло фар. У тому місці, де стало видно пішохода статиста, автомобіль був зупинений. Виконано замір від передньої частини автомобіля до пішохода, яка склала 67 м. Далі автомобіль зупинено у тому місці, де стало видно силует та виконано замір від передньої частини автомобіля до пішохода, відстань склала 105 м. /а.с. 61-64 /.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 22.02.2024 року за участю свідка ОСОБА_14 , який в присутності понятих вказав, що в момент руху автомобіля він та потерпіла ОСОБА_7 змістились за межі проїзної частини та рухались по правому узбіччю. Після чого, було виконано замір від потерпілої до правого краю проїзної частини, який складає - 1м. Потім виконано замір від свідка до правого краю проїзної частини, відстань - 0, 90 м. /а.с. 65-68 /.

Під час проведення слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_7 від 22.02.2024 року остання в присутності понятих вказала, що в момент руху автомобіля змістилась за межі проїзної частини та рухалась по правому узбіччю відносно руху автомобіля, після чого було виконано замір від потерпілої до правого краю проїзної частини, відстань становить 1 м. Потім виконано замір від свідка ОСОБА_10 до правого краю проїзної частини, відстань 0,90 м. /а.с. 69-71 /.

За висновком експерта № СЕ-19/113-24/1318-ІТ від 11.03.2024 року швидкість руху автомобіля «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 до моменту початку гальмування становила не менш 25.1; 31.6 км/год. У дорожньо-транспортній ситуації водію автомобілю «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 з моменту виникнення небезпеки слід було керуватися технічними вимогами пункту 12.3 Правил дорожнього руху. Водій автомобіля «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 мав технічну можливість запобігти наїзду на пішохода шляхом застосування своєчасного гальмування з моменту виникнення небезпеки. З технічної точки зору, в діях водія автомобіля «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 вбачаються невідповідності вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку із настанням події ДТП. /а.с. 75-78 /.

Постановою від 17.10.2023 року автомобіль марки «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 визнаний речовим доказом. /а.с. 82 /.

Ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2023 року накладений арешт шляхом заборони на користування, розпорядження та відчуження на тимчасово вилучений легковий автомобіль «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 . Вказаний автомобіль переданий ОСОБА_3 на підставі зберігальної розписки. /а.с. 83-85 /.

Постановою від 20.11.2023 року історія хвороби № 8528 визнана речовим доказом та передана на зберігання КНП «ПЛІЛ» ПМР м. Павлограда /а.с. 86-88 /.

Аналізуючи та оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними і приходить до висновку, що їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку свідчить про винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Доводи обвинуваченого про те, що він був осліплений світлом фар автомобіля з однієї сторони спростовуються показами допитаного свідка ОСОБА_10 , з іншої, в разі засліплення - водій повинен зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Навіть, якщо брати до уваги, що його засліпили, то сам обвинувачений вказує, що його спочатку засліпили, потім він роз`їхався з автомобілем і далі побачив потерпілу. Таким чином, в разі його засліплення, він не зменшив швидкість в момент засліплення, а продовжував рух наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху. Стосовно версії обвинуваченого про рух потерпілої на проїзній частині, то суд, з огляду на висновки експертизи, враховує, що порушення п. 12.3. перебуває у причинно-наслідковому зв`язку не з тією обставиною, що потерпіла рухалась узбіччям, а з тією, що в момент коли водій об`єктивно міг виявити потерпілу, він мав технічну можливість зупинити керований ним автомобіль та уникнути наїзду. Таким чином, дослідженими доказами доведено порушення обвинуваченим п. 12.3 ПДР, що перебуває в прямому причинному зв`язку з подією ДТП, наслідками якого є спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Призначаючи обвинуваченому вид і розмір покарання, суд керується ст. 65 КК України і враховує, що він вчинив злочин, який відноситься до нетяжких необережних злочинів. Також суд враховую суспільну небезпеку даного злочину, внаслідок чого, порушуючи ПДР спричинив негативні наслідки для потерпілої у вигляді тілесних ушкоджень

Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину.

У якості пом`якшувальних обставин суд враховує в цілому визнання вини у вчиненому правопорушенні та вжиття заходів для часткового відшкодування матеріальних збитків потерпілій, активне сприяння встановленню істини у справі.

Обтяжуючі обставини не встановлені.

Враховуючи викладене, зокрема, позицію сторони обвинувачення, так прокурор просив призначити покарання у вигляді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, із застосуванням положення ст. 75 КК України, потерпіла просила призначити суворе покарання, враховуючи пом`якшуючі обставини справи та відсутність обтяжуючих, дані про особу обвинуваченого, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, йому необхідно призначити покарання в межах санкції статті. Тому враховуючи мету покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Також, враховуючи позицію прокурора, враховуючи обставини справи, пом`якшуючі обставини та особу обвинуваченого, суд вважає, що мета покарання може бути досягнута без ізоляції обвинуваченого від суспільства, і вважає за можливе звільнити обвинуваченого від остаточного основного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням і покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 76 КК України.

Також з урахуванням обставин порушення водієм ПДР, а саме наїзд на потерпілу, позбавлення права керування транспортними засобами обвинуваченого відповідатиме завданням кримінального судочинства та особі обвинуваченого.

Окрім цього, потерпілою ОСОБА_7 до ОСОБА_3 подано позов про стягнення матеріальної шкоди в сумі 6500 грн., моральної шкоди в сумі 130000 грн., судовий збір в сумі 1300 грн.

Цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 6500 грн. не підлягає задоволенню, оскільки доказів на підтвердження спричинення шкоди суду не надано.

Що стосується вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 130000 грн., то вказані вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на такі обставини. У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми тощо.

Моральна шкода для потерпілої ОСОБА_7 виразилась в першу чергу у фізичних стражданнях через отримані тілесні ушкодження, тривалість лікування. Через спричинені їй ушкодження порушений її звичайний уклад життя та побуту. Потерпіла на час розгляду провадження кульгає, а отже повного відновлення не настало, що спричиняє їй моральну шкоду.

У той же час суд враховує, що злочин вчинено з необережності, а обвинувачений має на утриманні малолітню дитину, та бере до уваги засади розумності, виваженості та справедливості. Тому вважає можливим стягнути з обвинуваченого 90000 грн. на відшкодування моральної шкоди. Дані висновки суду не протирічать принципам обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, бо обвинувачений добровільно відшкодував матеріальну шкоду, завдану фізичному здоров`ю потерпілої.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Так, ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2023 року накладений арешт шляхом заборони на користування, розпорядження та відчуження на тимчасово вилучений легковий автомобіль «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_3 , з метою забезпечення збереження речового доказу. В той же час, внаслідок часткового задоволення цивільного позову, накладений арешт на автомобіль необхідно залишити без змін.

Питання речових доказів у справі необхідно вирішити за правилами ст. 100 КПК України.

Судові витрати складають 4543,68 грн., які під час досудового розслідування затрачені на проведення інженерно-транспортних експертиз, і підтверджуються довідками.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного основного покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки, зобов`язавши його, згідно з п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_3 - не обирати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 4543 (чотири тисячі п`ятсот сорок три) грн.. 68 коп., які під час досудового розслідування затрачені на проведення інженерно-транспортних експертиз.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_3 ) в рахунок відшкодування моральної шкоди 90000 (дев`яносто тисяч) грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 жовтня 2023 року шляхом заборони на користування, розпорядження та відчуження на тимчасово вилучений легковий автомобіль «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 , власником якого згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_3 залишити без змін.

Речові докази:

-автомобіль марки «Daewoo Lanos», номерний знак НОМЕР_1 , переданий

ОСОБА_3 під зберігальну розписку - залишити останньому за належністю;

-історію хвороби № 8528, передану на зберігання КНП «ПЛІЛ» ПМР м.Павлограда - залишити за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд, протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а для осіб які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1