Провадження № 1-кп/638/1766/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкова кримінальне провадження № 0004195 від 10 червня 2024 року щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гірське Луганської області, українця, громадянина України, який проходить військову службу за мобілізацією на посаді: стрільця 3 відділення 1 стрілецького взводу (з охорони та оборони важливих державних об`єктів №225, №226) 1 стрілецької роти (з охорони та оборони важливих державних об`єктів №225, №226, №230) 2 стрілецького батальйону (з охорони та оборони важливих державних об`єктів) військової частини НОМЕР_1 НГУ, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

встановив:

Солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходячи військову службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_2 , перебуваючи на посаді стрільця 3 відділення 1 стрілецького взводу (з охорони та оборони важливих державних об`єктів №225, №226) 1 стрілецької роти (з охорони та оборони важливих державних об`єктів №225, №226, №230) 2 стрілецького батальйону (з охорони та оборони важливих державних об`єктів) військової частини НОМЕР_1 НГУ, в порушення ст. 17, 65 Конституції України, ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. 11, 16, 28-32, 37, 16, 127, 128, 129, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 17.05.2024 приблизно о 13:00, знаходячись в пункті тимчасової дислокації підрозділу в АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, діючи умисно, відкрито відмовився виконувати усний наказ на підставі бойового розпорядження командира 1 БТГр 1 броп НОМЕР_3 від 17.05.2024 про необхідність до 23.00 17.05.2024 прийняти від РТг 4 броп НГУ ПВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ПВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », ПВ «Ромашка», при розташуванні на місці бути в постійній готовності до відбиття нападу противника, інженерне обладнання району почати негайно з прибуттям, обладнати перекриті щілини, бліндажі, сховища, окопи та укриття використовуючи захисні споруди, а також перейти до оборони позицій РТг 4 броп НГУ для проведення штурмових та відновлювальних дій на північно-східній околиці АДРЕСА_3 , доведений до нього в усному порядку першим заступником командира 1 БТГр - начальником штабу 1 БТГр 1 броп НГУ ОСОБА_6 , тобто уповноваженою особою, у межах своїх повноважень, із дотриманням належної форми і порядку його віддання, а також який ґрунтувався на законі, за змістом не суперечив чинному законодавству та не пов`язаний з порушенням конституційних прав та свобод людини і громадянина, чим ОСОБА_4 підірвав боєготовність та боєздатність 1 БТГр 1 броп НГУ.

26 липня 2024 року між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0004195 від 10 червня 2024 року, та ОСОБА_4 на підставі ст. 468, 469, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 402 КК України, а саме: обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченому ч. 4 ст. 402 КК України, щиро покаявся у скоєному та активно сприяв розкриттю злочину і зобов`язується: беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, щиро каятись та активно сприяти розкриттю злочину та розгляду кримінального провадження судом.

З урахуванням обставин кримінального провадження, повного визнання винуватості, активного сприяння у розкритті кримінального правопорушення, щирого каяття, що виразилося у наданні правдивих свідчень стосовно себе, та з урахуванням особистих даних обвинуваченого, наявності обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 402 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 років тримання в дисциплінарному батальйоні.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

При укладенні угоди про визнання винуватості прокурором враховані обставини, зазначені у ст. 470 КПК України, а саме ступінь сприяння ОСОБА_4 у проведенні кримінального провадження, характер і тяжкість обвинувачення.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання, а також інших заходів у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. У скоєному щиро покаявся.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні також просив затвердити укладену угоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, в умовах воєнного стану вчинив непокору, тобто відкрито відмовився виконати наказ начальника, а тому його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 402 КК України.

Дослідженими в судовому засіданні даними про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше несудимий, одружений, дітей на утриманні не має, проходить військову службу за мобілізацією, на обліку у наркологічному та психоневрологічному диспансері не перебуває.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що скоєний ним злочин у відповідності до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому, щире каяття ОСОБА_4 та активне сприяння досудовому розслідуванню визнаються обставинами, що пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено, а тому суд, вважає можливим призначити йому узгоджене сторонами покарання за ч. 4 ст. 402 КК України із застосуванням ст. 62, 69 КК України.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди, за якою належить призначити ОСОБА_4 узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості міру покарання.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадження відсутні.

У кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою визначенням застави у розмірі 60560,00 грн, які були внесені заставодавцем 26 червня 2024 року. Враховуючи, що ОСОБА_4 виконав покладені на нього ухвалою суду обов`язки, а також те, що застава не звернута в дохід держави, з огляду на відсутність майнових стягнень у кримінальному провадженні, суд на підставі ч. 11 ст. 182 КПК України вважає за необхідне повернути заставу заставодавцю у повному розмірі.

Керуючись ст. 314, 369, 370, 371, 373, 374, 469, 472-475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 26 липня 2024 року між прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 26 липня 2024 року покарання із застосуванням ст. 62, 69 КК України у виді 2 (двох) років тримання у дисциплінарному батальйоні.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 при виконанні вироку.

Зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме з 25 червня 2024 року до 27 червня 2024 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців.

Заставу у розмірі 60560,00 грн (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень 00 копійок), внесену заставодавцем ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_4 , за квитанцією № 0.0..1 від 26 червня 2024 року повернути заставодавцю ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1