Справа № 627/1149/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.10.2024с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Краснокутську кримінальне провадження №0000482 від 16.09.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Берека Первомайського району Харківської області, громадянина України, українця, із середньою освітою, не працюючого, військовозобов`язаного, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України

В С Т А Н О В И В:

08.04.2024, близько 23:30, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство стосовно співмешканки ОСОБА_6 , а саме: під час сварки висловлювався на її адресу нецензурною лайкою та вигнав з будинку, зачинивши двері, чим умисно вчинив дії психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

За даним фактом постановою Краснокутського районного суду Харківської області від 09.04.2024, яка набрала законної сили 22.04.2024, ОСОБА_5 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення насильства в сім`ї, та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.

Крім цього, 01.05.2024, близько 13:30, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно своєї співмешканки ОСОБА_6 , а саме: сварку, в ході якої ображав останню брутальною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим спричинив емоційну невпевненість ОСОБА_6 та нездатність захистити себе, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

За даним фактом постановою Краснокутського районного суду Харківської області від 06.05.2024, яка набрала законної сили 17.05.2024, ОСОБА_5 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення насильства в сім`ї, та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорока) гривень.

Крім цього, 10.06.2024, близько 14:20, ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру стосовно своєї співмешканки ОСОБА_4 , а саме: сварку, в ході якої ображав останню брутальною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим спричинив емоційну невпевненість ОСОБА_6 та нездатність захистити себе, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю останньої.

За даним фактом постановою Краснокутського районного суду Харківської області від 10.06.2024, яка набрала законної сили 21.06.2024, ОСОБА_5 було визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме: вчинення насильства в сім`ї, та на нього було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Незважаючи, на те, що ОСОБА_5 неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, вчинене у формі психологічного насильства, яке виразилось у словесних образах, погрозах, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_6 .

Так, 15.09.2024, близько 15:00, ОСОБА_5 , в порушення вимог ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України, Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", а також відповідно до положень ст. 3 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 А (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства щодо своєї співмешканки ОСОБА_6 , вчинив психологічне насильство, а саме: ображав співмешканку ОСОБА_6 в грубій формі нецензурними словами, використовуючи нецензурну лайку, погрожував фізичною розправою, тим самим завдав останній шкоду психологічному здоров`ю та психологічних страждань.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ст. 126-1 КК України визнав повністю, обставини справи викладені у обвинувальному акті підтвердив. Пояснив, що він протягом року тричі був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно співмешканки ОСОБА_6 , за що кожного разу судом було накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу. Зазначив, що 15.09.2024, близько 15:00, він вийшов з роботи в напрямку свого місця проживання, і вирішив зайти в кафе «Школярик», де вжив алкогольні напої. Прийшовши додому за адресою: АДРЕСА_1 , співмешканка потерпіла ОСОБА_6 зробила йому зауваження, на що він зреагував агресивно, та почав ображав її нецензурними словами і погрожував фізичною розправою. Зазначив, що наразі з потерпілою примирився, попросив у неї вибачення, які остання прийняла та вибачила його. У скоєному щиро розкаюється, запевнив, що надалі подібної поведінки не допускатиме.

Потерпіла ОСОБА_6 у відкритому судовому засіданні пояснила суду, що 15.09.2024, близько 15.00, її співмешканець ОСОБА_5 прийшов напідпитку додому за адресою: АДРЕСА_1 ,на що вона зробила йому зауваження. Проте, ОСОБА_5 відреагував агресивно, почав ображати її нецензурними словами, погрожувати фізичною розправою, через що потерпіла викликала поліцію. Також зазначила, що ОСОБА_5 раніше, протягом року був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення відносно неї домашнього насильства. Потерпіла зауважила, що претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого не має, обвинувачений попросив у неї вибачення і вона його вибачила, просить суд суворо його не карати.

Враховуючи пояснення обвинуваченого, відсутність претензій з боку потерпілої, повне визнання обвинуваченим своєї вини, а також те, що обвинувачений не заперечує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміють зміст цих обставин, не наполягають на дослідженні інших доказів у справі, розуміють неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду немає сумнівів в добровільності та правдивості їх позицій, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом потерпілої та обвинуваченого, дослідженням письмових доказів в частині відомостей, які характеризують особу обвинуваченого, письмових матеріалів кримінального провадження щодо речових доказів та письмових доказів щодо процесуальних витрат по кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження роз`яснено про позбавлення права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, доведена повністю, його дії суд кваліфікує за ст. 126-1 КК України - тобто домашнє насильство, умисне систематичне вчинення психологічного насильства, щодо особи з якою перебуває у сімейних відносинах ОСОБА_6 , що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає відповідно до ст. 66 КК України його щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, правдивій розповіді про обставини скоєння кримінального правопорушення, критичній оцінці своєї протиправної поведінки, та усвідомленні негативних наслідків, що настали, про що особисто зазначив у судовому засіданні.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 , встановлено, що він раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, має зареєстроване місце проживання.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року „Про практику призначення судами кримінального покарання" з наступними її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Судом враховуються вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 65 КК України, поряд з наведеними вище даними про особу обвинуваченого, враховуючи обставину, яка пом`якшує покарання (щире каяття), наявність обставини, що обтяжує покарання (вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння), враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушень, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжкого злочину, враховуючи обставини справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, враховуючи думку потерпілої ОСОБА_4 , яка претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, та прохала суд суворо його не карати, враховуючи принцип пропорційності покарання переслідуваній меті, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання, в межах санкції ст. 126-1 КК України, у виді пробаційного нагляду, із покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України. Призначене покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід під час досудового слідства обвинуваченому не обирався, у суду відсутні підстави для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368, 370, 371, 373, 374, 376, 392, 393, 394, 395 КПК України -

У Х В А Л И В :

Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушенння, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити покарання у вигляді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки передбачені п. 1, 2 ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Відповідно до ч. 1 ст. 49-2 КВК України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки ОСОБА_5 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений в порядку статті 394 КПК України до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Краснокутський районний суд Харківської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1