провадження №1-в/279/598/24
Справа № 279/5661/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2024 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали клопотання засудженого ОСОБА_3 про приведення вироку суду до вимог кримінального законодавства України ,-

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_3 звернувся до Коростенського міськрайонного суду з клопотанням про приведення вироку Подільського районного суду м. Києва від 15.11.2021 у відповідність до вимог Закону України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 18.07.2024 року.

Засуджений, прокурор, ініціатор подання належним чином повідомлялись про час та місце.

Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду (ч.5 ст.539 КПК України).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до п.1, п.2 ч.2 ст.539 КПК України питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.2 і 3 ст.74 Кримінального кодексу України (п.13 ч.1 ст.537 КПК України), інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають пр. виконанні вироку (п.14 ч.1 ст.537 КПК України), вирішуються судом в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання та в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Судом встановлено, що вироком Подільського районного суду м. Києва від 15.11.2021 року затверджено угоду про визнання винуватості від 30.08.2021 року та ОСОБА_3 призначено узгоджене покарання за ч.3 ст.185 КК України у виді 3 років позбавлення волі.

Як вбачається із змісту зазначеного вироку, ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення, чим спричинив матеріальної шкоди потерпілому на загальну суму 16012,05 гривень.

При цьому, Законом України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року, який набрав чинності 09 серпня 2024 року, статтю 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, є адміністративним правопорушенням.

Порівняно з попередньою редакцією цієї статті зазначені зміни передбачають, зокрема, збільшення мінімального порогу відмежування адміністративної та кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки, шахрайства, привласнення або розтрати з 0,2 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Кримінальна відповідальність за відповідною частиноюст.185 КК Українинастає під час вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка) у тому разі,

якщо крадіжка майна не є дрібною.

Отже, діяння, вчинені як таємне викрадення чужого майна, якщо вартість цього майна не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на момент їх вчинення, є дрібною крадіжкою і не є кримінально караними, що виключає кримінальну відповідальність, передбаченуст. 185 КК України.

Зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цьогоКодексута/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 6ст. 3 КК України).

За частиною 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КК Українизакон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Беручи до уваги викладене, фактична декриміналізація викрадення майна, вартість якого не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, має зворотну дію в часі, оскільки поліпшує становище особи.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян грошова сума розміром у 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1розділу XX ПК, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК для відповідного року.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 передбачено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць),установленого законом на 1 січня звітного податкового року, для будь-якого платника податку.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2270 грн, а 50 відсотків від його розміру становили 1135,00 грн.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону № 3886-IX та ст. 5 КК України, на момент вчинення (у 2021 році) ОСОБА_3 діяння, за яке він засуджений вироком Подільського районного суду м. Києва від 15.11.2021, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України, становить 2270 грн.

Водночас, як зазначалось вище, ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане з проникненням в інше приміщення, чим спричинив матеріальної шкоди потерпілому на загальну суму 16012,05 гривень, що більше прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01.01.2021 року.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України, Закону №3886-IX таст.5 КК України, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення клопотання.

Керуючись ч. 1, ч. 3 ст.5, ч. 2 ст.74 КК України, ст. ст.537,539 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про приведення вироку суду до вимог кримінального законодавства України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1