Справа № 487/5745/24
Провадження № 1-кп/487/684/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001564 від 22.09.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, є громадянкою України, має вищу освіту, розлучена, має на утриманні неповнолітню дитину-інваліда ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судима, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним:

ОСОБА_3 починаючи з літа 2023 року разом зі своїм батьком ОСОБА_6 проживали однією сім`єю у квартирі АДРЕСА_2 , де вели спільний побут, мають взаємні права і обов`язки та відповідно до ст. 3 Сімейного Кодексу України вважаються сім`єю, на яку, окрім іншого, поширюються вимоги п.4 ч.2 ст. 3 Закону України «Про запобігання домашньому насильству».

Не дивлячись на це, ОСОБА_3 , в порушення вимог положень ст. 28 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність поводженню чи покаранню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» у період часу з серпня 2023 року по листопад 2023 року, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, систематично вчиняла психологічне та фізичне насильство відносно свого батька ОСОБА_6 за місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Так, 02.08.2023 о 15:48 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за вказаною адресою, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, вчинила сварку зі своїм батьком ОСОБА_6 , під час якої словесно ображала останнього, чим навмисно вчинила емоційну невпевненість та завдала шкоди психологічному здоров`ю потерпілого, тобто вчинила домашнє насильство психологічного характеру.

За вказані протиправні дії, постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.11.2023, ОСОБА_3 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Окрім того, 06.08.2023 о 10:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за вказаною адресою, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, вчинила сварку зі своїм батьком ОСОБА_6 , під час якої словесно ображала останнього, хапала за руки, чим навмисно вчинила емоційну невпевненість та завдала шкоди психологічному та фізичному здоров`ю потерпілого, тобто вчинила домашнє насильство психологічного характеру.

За вказані протиправні дії, постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.10.2023, ОСОБА_3 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 19.08.2023 об 11:20 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за вказаною адресою, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, вчинила сварку зі своїм батьком ОСОБА_6 , під час якої виражалась нецензурною лайкою, ображала, принижувала останнього, погрожувала розправою, вдарила по руці та голові, чим спричинила емоційну невпевненість та завдала шкоди психологічному та фізичному здоров`ю потерпілого, тобто вчинила домашнє насильство психологічного характеру.

За вказані протиправні дії, постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 17.11.2023, ОСОБА_3 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Окрім того, 23.08.2023 о 10:22 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за вказаною адресою, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, вчинила сварку зі своїм батьком ОСОБА_6 , під час якої висловлювалась на його адресу грубою нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, вдарила шваброю, чим вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру.

За вказані протиправні дії, постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.11.2023, ОСОБА_3 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Також, 23.08.2023 о 22:20 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за вказаною адресою, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, вчинила сварку зі своїм батьком ОСОБА_6 , під час якої словесно ображала останнього, погрожувала фізичною розправою, чим навмисно спричинила емоційну невпевненість та могла завдати шкоди психічному здоров`ю потерпілого, таким чином вчинила домашнє насильство психологічного характеру.

За вказані протиправні дії, постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.11.2023, ОСОБА_3 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Окрім того, 26.08.2023 о 00:30 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за вказаною адресою, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, кричала, ображала, висловлювала погрози та нецензурно висловлювалась на адресу свого батька ОСОБА_6 , таким чином вчинила домашнє насильство психологічного характеру.

За вказані протиправні дії, постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.10.2023, ОСОБА_3 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Також, 26.08.2023 о 14:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за вказаною адресою, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, вчинила сварку зі своїм батьком ОСОБА_6 , під час якої словесно ображала, принижувала останнього, чим завдала шкоди психологічному здоров`ю потерпілого, тобто вчинила домашнє насильство психологічного характеру.

За вказані протиправні дії, постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.10.2023, ОСОБА_3 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Окрім того, 09.09.2023 об 11:41 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за вказаною адресою, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, погрожувала батьку ОСОБА_6 нанесенням тілесних ушкоджень, тобто вчинила домашнє насильство психологічного характеру.

За вказані протиправні дії, постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.10.2023, ОСОБА_3 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 16.09.2023 о 17:00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за вказаною адресою, маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, вчинила сварку зі своїм батьком ОСОБА_6 , під час якої висловлювалась на адресу батька нецензурною лайкою, чим завдала батькові психологічних страждань, тобто вчинила домашнє насильство психологічного характеру.

За вказані протиправні дії, постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 07.11.2023, ОСОБА_3 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Враховуючи положення ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» ОСОБА_3 вчинила систематичне психологічне насильство щодо свого батька ОСОБА_6 , з яким вони проживають однією сім`єю, що призвело до психологічних страждань останнього, які супроводжувались змінами в психоемоційному стані у вигляді погіршення якості його життя, а саме втрати енергійності, втоми, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного сну та відпочинку, у тому числі втрати самооцінки, позитивних емоцій, накопичення негативних емоційних переживань, образливості, приниженої гідності та розгубленості почуттів.

Протиправні умисні дії ОСОБА_3 , які виразилися у систематичному вчиненні психологічного та фізичного насильства щодо ОСОБА_6 , призвели до психологічних страждань, погіршення якості життя та є психотравмуючими для потерпілого ОСОБА_6 .

Таким чином, своїми протиправними діями ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо особи, з якою вона перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілого, у вчиненні якого визнається винною.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнала в повному обсязі, в скоєному щиро розкаялась, підтвердила фактичні обставини викладені в обвинувальному акті та зазначила, що нею вони не оспорюються, при цьому вважала за недоцільне дослідження доказів щодо цих обставин.

Аналогічні думки висловили прокурор та потерпілий.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 пояснила, що підтверджує всі факти вчинення в серпні вересні 2023 року домашнього насильства щодо її батька ОСОБА_6 , які викладені в обвинувальному акті. Зазначила, що вона проживає за адресою АДРЕСА_1 разом з батьком ОСОБА_6 та своїм сином ОСОБА_4 . У неї був важкий період, оскільки вона переживала розлучення з чоловіком. При цьому, її рідні батько та син, стали на бік її чоловіка, через що у них почали виникати конфлікти, в ході яких вона ображала батька, висловлювалась на його адресу нецензурною лайкою, іноді могла вдарити. Влітку цього року, вона звернулась за допомогою до лікарів та пройшла стаціонарне лікування від депресії у психіатричній лікарні. На теперішній час відносини з батьком покращились, конфліктів у них не виникає, вона дуже жалкує про свої протиправні вчинки та засуджує свою поведінку.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив, що дійсно обвинувачена ОСОБА_3 важко перенесла розлучення з чоловіком, була у депресії, через що у них виникали часті сварки, в ході яких донька його ображала, погрожувала, нецензурно лаялась та іноді била. Раніше у них були добрі стосунки, але після початку війни та розлучення з чоловіком дочка стала агресивною. Він пропонував їй звернутися до лікарів, але вона відмовлялась. А влітку цього року вона самостійно звернулась у психіатричну лікарню та пройшла курс лікування від депресії. На теперішній час їх відносини покращилися, конфліктів не виникає, донька працевлаштувалась, займається всіма хатніми справами, доглядає за ним та своїм сином.

Такі показання обвинуваченою ОСОБА_3 надані без будь-якого примусу, у зв`язку з чим суд вважає їх послідовними, логічними, такими, що підтверджують правильність розуміння нею змісту встановлених обставин кримінального правопорушення, їх добровільність та істинність її позиції. За такого, такі показання обвинуваченої, визнаються судом належними, допустимими, достовірними та у сукупності з показами потерпілого ОСОБА_6 достатніми доказами на підтвердження встановлених судом фактичних обставин.

З урахуванням викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а кваліфікацію її дій вірною.

Вивченням особи обвинуваченої встановлено, що ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі не перебуває, має на утриманні неповнолітнього сина, який є інвалідом з дитинства, раніше не судима, працює, лікування у лікаря-нарколога не проходила, з 02.07.2024 по 09.08.2024 перебувала на лікуванні Миколаївському обласному центрі психічного здоров`я.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує, що відповідно до ст. 12 КК України дане кримінальне правопорушення віднесено до категорії нетяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.. 67 КК України, судом не встановлено. Зазначення прокурором в обвинувальному акті обставиною, що обтяжує покарання вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, суд не приймає до уваги, оскільки вказана обставина є ознакою кримінального правопорушення, що впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України.

Призначаючи ОСОБА_3 покарання, суд виходить з положень ст. 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових злочинів обвинуваченою, враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу обвинуваченої, її відношення до вчиненого злочину.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення необхідно призначити покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.1,2,3 ч.2 ст.. 59-1 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений..

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 394, 395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити покарання пробаційний нагляд строком на 1 рік.

Покласти на засуджену ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п.1, 2, 3 ч.2 ст. 59-1 КК України: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його оголошення негайно вручити засудженому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1