Справа № 946/6923/24
Провадження № 1-кс/946/2087/24
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2024 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 12.12.1997 Ізмаїльським міським судом за ст. 17, ч.ч. 2, 3 ст. 140, ст. 42 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 11.02.1999 Ізмаїльським районним судом за ч.ч. 2, 3 ст. 140, ст. 42 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, в силу ст. 43 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ізмаїльського міського суду від 12.12.1997 у вигляді 6 місяців позбавлення волі та остаточно призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 майна;

- 08.07.2003 Ізмаїльським міським судом ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. В силу ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 2 роки;

- 17.01.2006 Ізмаїльським міськрайонним судом за ч. 3 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі. В силу ст. 71 КК України приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ізмаїльського міського суду від 08.07.2003 у вигляді 6 місяців позбавлення волі та остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 06.07.2011 Київським районним судом м. Одеса за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст.186, ч. 2 ст. 187, ст. 395, ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 18.08.2020 Ізмаїльським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 місяця арешту, звільнився 19.02.2021 за відбуттям строку покарання;

- 30.05.2024 Ізмаїльським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі. В силу ст.75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк 1рік,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В клопотанні слідчого зазначається, що слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеські області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001101, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідування установлено, що ОСОБА_5 , будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, з метою незаконного збагачення і протиправного отримання грошових коштів, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту наркотичних засобів, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, час та у невстановлений спосіб придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, який в подальшому зберігав при собі з метою збуту.

Так, 27.08.2024 в період часу з 15:10 години по 16:14 годину у ході проведення обшуку за адресою проживання ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_2 , у дворі будинку, де на той час перебував ОСОБА_5 , в кишені останнього виявлено та вилучено 6 полімерних згортків з кристалічною речовиною білого кольору, яку останній зберігав при собі з метою збуту.

Крім того, досудовим розслідування установлено, що ОСОБА_5 з метою незаконного збагачення і протиправного отримання грошових коштів,будучи особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, діючи повторно, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також збут наркотичних засобів, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, час та у невстановлений спосіб придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, який в подальшому зберігав при собі з метою збуту.

Так, 27.08.2024 ОСОБА_5 , маючи злочинний умисел на незаконне зберігання з метою збуту, а також на незаконний збут наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадону, знаходячись на території Ізмаїльського центрального ринку, по вул. Авраамівська, незаконно збув за отримані від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 600 гривень, два полімерних згортка з кристалічною речовиною, яка містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон, який діяв в рамках проведення оперативної закупки.

В той же день ОСОБА_7 добровільно видав співробітникам поліції два полімерні згортки з кристалічною речовиною білого кольору, в яких знаходиться наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинений повторно, особою, яка раніше вчинила одне із кримінальних правопорушень, передбачених статтею 309 КК України.

27.08.2024 о 16:14 годині ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України затримано.

28.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Як посилається слідчий у своєму клопотанні, відповідно до п. 1, п. 3, та п. 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інші кримінальні правопорушення.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали заявлене клопотання, просили його задовольнити, застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Слідчий зазначив, що закупник перебуває на волі і підозрюваний може впливати на нього. Підозрюваний вчинив злочин, знаходячись на іспитовому строку. Є висновок, що підозрюваний хворіє на туберкульоз. Однак, також, є висновок, що він може утримуватися у слідчому ізоляторі. Такоє є у підозрювагого перелом руки.

Підозрюваний в судовому засіданні вину визнав, зазначивши, що йому потрібна операція на руці і потрібно ставити пластину. Він хворіє на відкриту форму туберкульозу. Потребує лікування. Просить домашній арешт. Буде виконувати обов`язки. Не буде вчиняти нових злочинів. Вдома лікується від туберкульозу, сам придбає ліки та дома приймає. Тиждень тому зламав руку. Потребує грошей на операцію.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що підозрюваний потребує операції у зв`язку із переломом правої руки та пошкодження ноги. Підозрюваний хворіє на туберкульоз. Просить обрати домашній арешт.

Вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників кримінального провадження, приймаючи до уваги мету та підстави застосування запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України, а також оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Встановлено, що слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001101, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

27.08.2024 о 16:14 годині ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України затримано.

28.08.2024 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності, а саме: протоколом обшуку від 27.08.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_8 ; протокол допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протоколом про результати проведення контролю за скоєння злочину у формі оперативної закупки; постановою про розсекречення інформації отриманої в ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій; дорученням про проведення негласних слідчих (розшукових) дій у виді контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки; постанова про проведення контролю за вчиненням злочину; постановою про використання заздалегідь ідентифікованих (помічених) засобів; протоколом огляду грошових купюр; протокол огляду закупника та вручення грошових купюр; протоколом отримання добровільно наданого предмету; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом затримання підозрюваної особи; протокол огляду предмету від 27.08.2024.

Сукупність отриманих доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, з метою зміни показань свідками.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у тому числі, приймаються до уваги, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, наявність судимості, тощо.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини справа "Нечипорук і Йонкало проти України" термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34). Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Слідчий суддя приходить до висновку, що за даних обставин, на даній стадії кримінального провадження достатньо доказів, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Підставою для обрання до підозрюваного запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинений повторно, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років та який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також наявність ризиків передбачених п.п. п. 1, п. 3, п. 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; може незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Так, ризик переховування від органів досудового розслідування або суду цілком можливий, оскільки ОСОБА_5 усвідомлюючи, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, може спробувати переховуватися від органів досудового слідства та суду.

Також, підозрюваний може незаконно впливати на свідків. Відповідно до ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а тому підозрюваний матиме можливість незаконно на свідків та потерпілу, з метою зміни ними свої показів та таким чином уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Крім цього, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, останній неодноразово вже був судимий, знаходиться на іспитовому строку.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд оцінює в сукупності всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів у матеріалах кримінального провадження, що вказують на причетність до вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; відсутність у підозрюваного постійного місця роботи.

Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи

Враховуючи вищевикладене, з огляду на доведення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, з огляду на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Тобто підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину під час перебування на домашньому арешті.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КК України розмір застави щодо особи підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину складає від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Крім цього, слідчий суддя зазначає, що вважає за можливе при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 121120 гривень (40 х 3028 грн. = 121120 гривень).

Строки запобіжного заходу не можуть перевищувати строків досудового слідства, в зв`язку з чим запобіжні заходи можуть бути застосовані відповідно до строку закінчення досудового слідства.

Що стосується посилання підозрюваного на поганий стан здоров`я та необхідність стаціонарного лікування в спеціалізованих відділеннях закладів МОЗ, яке не може бути забезпечене обвинуваченому в умовах слідчого ізолятору, то суд виходить з наступного.

Згідно ст. 49 Конституції України, кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування.

Пунктом «д» ст. 6 Основ законодавства України про охорону здоров`я від 19.11.1992 р. №2801-XII передбачено, що кожний громадянин України має право на охорону здоров`я, що передбачає, у тому числі, кваліфіковану медичну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря, вибір методів лікування відповідно до його рекомендацій і закладу охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30.06.1993 р. №3352-XII, медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в місцях попереднього ув`язнення організуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.

Гарантоване зазначеними нормами законодавства право осіб, узятих під варту, на охорону здоров`я та належну медичну допомогу реалізується, зокрема, в Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України № 239/5/104 від 10.02.2012 р., зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10 лютого 2012 р. за № 212/20525 (далі Порядок).

Згідно п. 2.7 вказаного Порядку, якщо за результатами огляду чи обстеження особи, узятої під варту, встановлено, що вона потребує надання медичної допомоги у закладі охорони здоров`я з орієнтовного переліку, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, та звертається із запитом до керівництва СІЗО. Керівництво СІЗО забезпечує перевезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку та направляє довідку про стан здоров`я особи, узятої під варту, органу або особі, в провадженні яких знаходиться кримінальна справа цієї особи. Керівництво СІЗО організовує та забезпечує цілодобову охорону особи, узятої під варту, під час лікування у закладах охорони здоров`я відповідно до вимог нормативно-правових актів Міністерства юстиції, Міністерства охорони здоров`я.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що чинним законодавством гарантована та передбачена можливість надання особам, що перебувають під вартою, належної медичної допомоги та стаціонарного лікування в спеціалізованих закладах МОЗ з орієнтовного переліку, де керівництвом СІЗО забезпечується цілодобова охорона особи, узятої під варту.

Однак, враховуючи зазначені обставини щодо необхідності надання підозрюваному медичної допомоги, слідчий суддя наполягає на необхідності неухильного дотримання вимог чинного законодавства в сфері охорони здоров`я та на необхідності забезпечення підозрюваному права на належну медичну допомогу, яку він потребує відповідно до призначень та рекомендацій лікарів, а також на необхідності в установленому законодавством порядку перевезення його до закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку, де йому повинна бути забезпечена належна медична допомога, на що звернути увагу керівництво Державної установи "Ізмаїльський слідчий ізолятор".

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» до 25 жовтня 2024 року.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 121120 гривень (40 х 3028 грн. = 121120 гривень).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки до закінчення строку досудового розслідування, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

2) не відлучатися за межі Ізмаїльського району Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомити слідчого, прокурора чи суд про місце проживання на території України та про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 25 жовтня 2024 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Звернути увагу керівництва Державної установи "Ізмаїльський слідчий ізолятор" на необхідність неухильно дотримуватися вимог чинного законодавства в сфері охорони здоров`я та терміново, без зволікань у встановленому чинним законодавством порядку забезпечити підозрюваному ОСОБА_5 право на належну медичну допомогу, яку він потребує відповідно до його стану, призначень та рекомендацій лікарів.

Зобов`язати керівника Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області здійснити належний контроль щодо негайного дотримання керівництвом Державної установи "Ізмаїльський слідчий ізолятор" вимог чинного законодавства в сфері охорони здоров`я відносно підозрюваного ОСОБА_5 згідно його стану здоров`я та наявних медичних показань.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 04.09.2024р. о 09:30 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1