Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/640/24 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2024 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції у м. Кропивницькому Кіровоградської області апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника-адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , обвинуваченої ОСОБА_11 та захисника-адвоката ОСОБА_9 в її інтересах, на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 серпня 2024 року.

Цією ухвалою стосовно:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України, -

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто з 08.08.2024 до 06.10.2024.

Визначено заставу у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 гривень.

У разі внесення застави покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КК України;

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України, -

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто з 08.08.2024 до 06.10.2024.

Визначено заставу у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 гривень.

У разі внесення застави покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України, -

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто з 08.08.2024 до 06.10.2024.

Визначено заставу у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 гривень.

У разі внесення застави покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КК України;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України України, -

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто з 08.08.2024 до 06.10.2024.

Визначено заставу у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 гривень.

У разі внесення застави покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КК України.

За участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_12 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 серпня 2024 року, стосовно ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто з 08.08.2024 до 06.10.2024.

Визначено заставу у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 гривень.

У разі внесення застави покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КК України;

Рішення суду мотивоване тим, що обвинуваченим інкримінується вчинення ряду кримінальних правопорушень, серед яких вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 199 КК України, якій є особливо тяжким злочином, за який чинним законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.

Враховуючи дані про особи обвинувачених, тяжкість покарання, що загрожує їм уразі визнання винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, наявні ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вивчивши відомості про особи обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_6 , конкретні обставини інкримінованих кримінальних правопорушень, тяжкості кримінальних правопорушень, які вчинені в умовах воєнного стану, наявність реальної можливості внесення обвинуваченими застави, суд залишив розмір застави, визначений судом попередньою ухвалою, в межах 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 302 800 гривень та покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В апеляційних скаргах:

захисник-адвокат ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить змінити ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08.08.2024 щодо ОСОБА_6 , обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час за місцем його проживання, або встановити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Обгрунтовує свої вимоги тим, що зазначені в клопотанні прокурора та в ухвалі суду ризики є лише припущенням.

Встановлена судом застава в розмірі 100 прожиткових мінімумів є непосильною у фінансовому плані для ОСОБА_6 , при цьому реально може внести заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів та має намір заставу перерахувати на потреби ЗСУ, що може бути враховано судом, як пом`якшуюча обставина;

захисник-адвокат ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 серпня 2024 року щодо ОСОБА_8 , постановити ухвалу, якою застосувати до обвинуваченої запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою проживання як внутрішньо-переміщеної особи: АДРЕСА_1 .

Зменшити ОСОБА_8 розмір застави до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 242 240,00 гривень.

Обгрунтовує свої вимоги тим, що жодний ризик передбачений ст. 177 КПК України прокурором не доведений та не обґрунтований.

ОСОБА_8 є особою молодого віку, має зареєстроване місце проживання як внутрішньо-переміщена особа за адресою: АДРЕСА_1 . Має цивільну дружину ОСОБА_13 та малолітню дитину ОСОБА_14 13.08.2022, яка потребує лікування, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, працював неофіційно.

захисник-адвокат ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 просить скасувати ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 серпня 2024 року, щодо ОСОБА_10 , постановити ухвалу якою частково задовольнити клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу.

Застосувати до ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою її постійного місця проживання: АДРЕСА_2 .

Обгрунтовує свої вимоги тим, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, незаконною діяльністю займатись наміру не має, розуміє всі ризики, які тягне за собою вчинення кримінально караних діянь. На сьогоднішній день його вина у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень не доведена.

Вказує, що ОСОБА_10 офіційно не працевлаштований, не має джерела постійного доходу. З огляду на молодий вік обвинуваченого, він не має заощаджень, достатніх для внесення застави у розмірі 302800 грн., а всі наявні в нього на час затримання кошти були вилучені під час обшуку. Отже, розмір застави є завідомо непомірним для ОСОБА_10 , у зв`язку з чим до нього повинна була бути застосована застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

захисник-адвокат ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 серпня 2024 року, щодо ОСОБА_11 , постановити ухвалу якою частково задовольнити клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу.

Застосувати до ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою її постійного місця проживання: АДРЕСА_2 .

В обгрунтування вимог посилається на те, що обвинувачена не вчиняла жодних дій, спрямованих на переховування та уникнення кримінальної відповідальності та не має наміру переховуватися від суду, позитивно характеризується за місцем проживання, має міцні соціальні зв`язки, на утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, страждає на захворювання молочної залози, з огляду на що потребує кваліфікованої медичної допомоги, яка не може бути їй надана в умовах слідчого ізолятора.

Вказує, що визначений розмір застави є завідомо непомірним для обвинуваченої, у зв`язку з чим до неї повинна була бути застосована застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб;

обвинувачена ОСОБА_11 просить скасувати ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 серпня 2024 року, постановити ухвалу якою застосувати до неї запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обгрунтування вимог посилається на те, що ризики зазначені у клопотанні прокурора є надуманими. Вказує, що більше року перебуває під вартою. На утриманні у неї перебуває троє неповнолітніх дітей. Має захворювання молочної залози. Зазначає, що має місце реєстрації та проживання.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника-адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які підтримали свої апеляційні скарги, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та зваживши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Вказані вимоги закону слідчим суддею при постановленні ухвали дотримані.

У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001079 від 16.09.2022 року стосовно ОСОБА_15 обвинуваченого за ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_11 обвинуваченої за ч. 3 ст. 199, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_10 обвинуваченого за ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_8 обвинуваченого за ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_6 обвинуваченого за ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_16 , обвинуваченої за ч. 3 ст. 199, ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 358 КК України

01.08.2024 прокурором подані клопотаннями, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_10 ОСОБА_8 , та ОСОБА_6 , яке обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, а саме, можливість переховування зазначених обвинувачених від суду; знищити, сховати, або спотворити будь-яку із речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків та інших обвинувачених у даному кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що виправдовує підстави тримання обвинувачених під вартою, з визначенням можливості внесення застави, як альтернативного запобіжного заходу, у раніше визначному судом розмірі, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 серпня 2024 року, стосовно ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто з 08.08.2024 до 06.10.2024.

Визначено заставу у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 гривень.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До закінчення продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою повинна відповідати вимогам ст. 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд першої інстанції повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Перевіркою наданих до апеляційного суду матеріалів встановлено, що зазначені вимоги закону місцевим судом дотримані в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції відносно того, що ризики передбачені п. п. 1, , 3, 5 ст. 177 КПК України, є дійсними та триваючими і на даний час виключають можливість зміни запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 на більш м`який, є правильним.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинуваченим інкримінується вчинення декількох кримінальних правопорушень, зокрема вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 199 КК України, якій є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.

Враховуючу конкретні обставини кримінального провадження, дані про особи обвинувачених, тяжкість покарання, що загрожує їм уразі визнання винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, наявні ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обвинувачені можуть переховуватися від суду.

Також, не перестав існувати ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, оскільки свідки ще не були допитані судом, а обвинувачені, після відкриття їм матеріалів кримінального провадження, достовірно дізналися про місця проживання або перебування даних осіб, отже не перебуваючи в умовах ізоляції від суспільства, матимуть змогу здійснювати незаконний вплив на цих осіб з метою спонукання їх до зміни своїх показань.

Інкриміновані обвинуваченим кримінальні правопорушення, вчинені із використанням мережі Інтернет та засобів комп`ютерної техніки, а тому отримавши доступ до вказаних ресурсів можуть продовжити злочинну діяльність з метою отримання доходу злочинним шляхом, зважаючи на те, що жоден з обвинувачених не працевлаштований, та законних джерел доходу не має.

Отже, судом першої інстанції правильно враховано суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченим, суворість можливого покарання та визнано за реальну небезпеку можливість обвинувачених ухилення від правосуддя у разі зміни обраного щодо них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Наведені обставини є виправданими та необхідними елементами (ризиками), що виправдовують потребу у триманні обвинувачених під вартою та є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, зазначених у ст. 176 КПК України не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, , 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечити виконання покладених на обвинувачених процесуальних обов`язків.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинувачених під вартою.

Тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою як досудового так і судового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».

У матеріалах справи відсутні будь-які дані стосовно того, що відпали або зменшились ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу обвинуваченим, отже підстави для зміни запобіжного заходу відсутні.

Строк тримання обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 під вартою закінчується та до спливу цього строку судове провадження не може бути завершене з об`єктивних причин, отже місцевий суд дійшов правильного висновку про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинувачених.

Рішення суду першої інстанції, щодо необхідності задоволення клопотання прокурора є правильним, оскільки доведено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше обмеження права обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 перебувати на волі.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 184 КПК України, ч. 5 ч. 4 ст. 182 КПК України, вивчивши відомості про особи обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_6 , враховуючи конкретні обставини інкримінованих кримінальних правопорушень, тяжкості кримінальних правопорушень, в яких кожен обвинувачується та які вчинені в умовах воєнного стану, наявність реальної можливості внесення ними застави, суд першої інстанції, дійшов правильного висновку про залишення розміру застави, визначеного судом попередньою ухвалою, якою обвинуваченим було продовжено запобіжний захід у виді триманні під вартою, у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 302 800 гривень.

На переконання колегії суддів, такий розмір є цілком достатнім для забезпечення виконання обвинуваченими ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_6 , обов`язків, передбачених КПК України, та покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи викладене, доводи захисників-адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 щодо застосування до обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, є необгрунтованими.

Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду не отримано відомостей, які б свідчили про неможливість тримання обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважали ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Доводи апелянтів щодо можливості застосування до обвинувачених запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з тих підстав що вони соціально адаптовані, мають постійне місце проживання, є необґрунтованими, не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлених судом.

Твердження обвинуваченої ОСОБА_11 та захисника-адвоката ОСОБА_9 про те, що обвинувачена ОСОБА_11 страждає на тяжкі захворювання та потребує кваліфікованої медичної допомоги, яка не може бути їй надана в умовах слідчого ізолятора, належними доказами не підтверджені.

Отже, перевіркою доводів апеляційних скарг, колегією суддів встановлено, що обставини, на які посилаються апелянти, жодним чином не зменшують тих ризиків, які встановив місцевий суд та не можуть бути підставою для застосування до обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

Будь-яких інших переконливих доводів щодо незаконності рішення суду в апеляційній скарзі не наведено та не надано під час апеляційного розгляду справи.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалене у відповідності до вимог закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими судом.

За таких обставин апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника-адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , обвинуваченої ОСОБА_11 та захисника-адвоката ОСОБА_9 в її інтересах, задоволенню не підлягають, а ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 серпня 2024 року, слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисника-адвоката ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника-адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника-адвоката ОСОБА_9 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 , обвинуваченої ОСОБА_11 та захисника-адвоката ОСОБА_9 в її інтересах, залишити без задоволення.

Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 08 серпня 2024 року, якою стосовно ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто з 08.08.2024 до 06.10.2024, визначено заставу у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 гривень, у разі внесення застави покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КК України залишити без змін.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4