Провадження № 1-кс/752/8565/24
У Х В А Л А

31 жовтня 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , подане у кримінальному провадженні № 0000069 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ст. 336, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 366 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в:

до слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , у якому просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно, що було вилученев ході проведення обшуку 25.10.2024 року за місцем проживання учасника вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон марки «Samsung S20» IMEI НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прокурор ОСОБА_4 надала заяву про розгляд клопотання за її відсутності, зазначила, що клопотання підтримує в повному обсязі.

Власник майна у судове засідання не з`явився, про день, час та місце засідання повідомлявся належним чином, що не перешкоджає розгляду клопотання у відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України.

Вивчивши клопотання, та матеріали, якими воно обгрунтовується, прихожу до наступних висновків.

Із матеріалів клопотання вбачається, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві за процесуального керівництва Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000069 від 18.08.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 2 ст. 364, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 28 ст. 336, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони надійшла інформація про те, що посадові особи територіальних МСЕК, які зловживаючи своїм службовим становищем, шляхом внесення неправдивих відомостей в офіційні документи, налагодили схему з незаконного призначення групи інвалідності особам, які не мають на це права, що є підставою для відстрочки (звільнення) від мобілізації і подальшого виїзду за кордон.

Відповідно до наказу головного лікаря КЗ КОР «Обласне бюро МСЕ» від 27.02.2015 №29 ОСОБА_5 призначено на посаду голови Фтизіо- пульмонологічної міжрайонної МСЕК з 02.03.2015 р.

Проте ОСОБА_5 , у порушення вимог вищевказаних нормативно-правових актів, вчинила кримінальні правопорушення у сфері недоторканості державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, а також службової діяльності за наступних обставин.

Так, 20.06.2022, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прибув до приміщення Фтизіо- пульмонологічної міжрайонної МСЕК, розташованого за адресою: м.Київ, вул. Багговутівська, буд.1, для проходження медико-соціальної експертизи.

Під час проходження медичного огляду Фтизіо- пульмонологічною міжрайонною МСЕК у складі: голови ОСОБА_5 , лікаря-експерта з терапії ОСОБА_7 , лікаря-експерта з фтизіатрії ОСОБА_8 , лікаря-психолога ОСОБА_9 , ОСОБА_6 надано членам комісії медичну документацію, щодо наявності у нього захворювання, яке не надає права на встановлення третьої групи інвалідності та яке не підтверджене об`єктивними методами та додатковими методами обстеження.

Дізнавшись про ці обставини, у голови Фтизіо- пульмонологічної міжрайонної МСЕК ОСОБА_5 (лікар- експерт з терапії), яка є службовою особою та профільним лікарем при постановці діагнозу ОСОБА_6 , з використанням службового становища, з метою пособництва останньому в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, та сприяння ОСОБА_6 у вчиненні незаконного переправлення через державний кордон України, виник умисел на складання та видачу завідомо неправдивого офіційного документу - акту огляду медико-соціальною експертною комісією та довідки до вищевказаного акту огляду серії АВ № 1074708.

Так, ОСОБА_5 , перебуваючи 20.06.2022 у приміщенні Фтизіо- пульмонологічної міжрайонної МСЕК, розташованого за адресою: м.Київ, вул. Багговутівська, буд.1, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, використовуючи службове становище, з невстановлених досудовим розслідуванням мотивів, власноруч, склала та видала завідомо неправдивий офіційний документ - акт огляду медико-експертною комісією від 20.06.2022 № 274, зазначивши у графах «дані об`єктивного обстеження у МСЕК» та «експертне рішення» недостовірні відомості про наявність у ОСОБА_6 основного діагнозу та третьої групи інвалідності, що не відповідало стану здоров`я останнього та критеріям встановлення групи інвалідності, визначених Положенням про МСЕК, Положенням про порядок, умови та критерії встановлення груп інвалідності, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1317 та п.п. 2.1, 2.2. Інструкції про встановлення груп інвалідності, затвердженої наказом МОЗ України від 05.09.2011 № 561, який став підставою для оформлення ОСОБА_6 третьої групи інвалідності терміном на один рік, посвідчивши цей документ своїм підписом та печаткою «м. Київ Україна Комунальний заклад Київської обласної Ради Обласне бюро медико-соціальної експертизи ідентифікаційний код 03314227 «Фтизіо- пульмонологічна міжрайонна медико-соціальна експертна комісія».

25.10.2024 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332 ч. 5 ст. 27 ст. 336, ч. 1 ст. 366 КК України.

25.10.2024 року було проведено санкціонований обшук в приміщенні будинку за місцем проживання ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого разом з речами та документами зазначеними в ухвалі слідчого судді було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung S20» IMEI НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вилучені речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, про що слідчим винесено відповідну постанову про визнання речовими доказами вказаного майна.

Відповідно до п.7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, до матеріалів клопотання долучена постанова слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ Національної поліції у м. КиєвіОСОБА_10 від 25.10.2024 року, якою вилучені під час проведення обшуку в приміщенні будинку за місцем проживання ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон марки «Samsung S20» IMEI НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000069.

Таким чином, у відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що вилучені речі та документи можуть відповідати критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Беручи до уваги вищевикладене, а також враховуючи що, слідчий у відповідності до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт вилученого майна, також з метою збереження речового доказу, та забезпечення подальшого повного, всебічного та об`єктивного розслідування вказаного кримінального провадження, клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 175 Кримінального процесуального кодексу України,-

п о с т а н о в и в:

клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, що було вилучене в ході проведення обшуку 25.10.2024 року за місцем проживання учасника вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон марки «Samsung S20» IMEI НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 власником якого є ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1