Справа № 1-кп/593/130/2024
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" липня 2024 р. Бережанський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2

з участю:

Прокурора - ОСОБА_3

Потерпілої - ОСОБА_4

Обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області кримінальне провадження №-0000127 від 01 липня 2024 року про обвинувачення: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Камиш Чаплинського району Херсонської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , не працюючого, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має трьох неповнолітніх дітей, не є особою з інвалідністю, депутатом не обирався, раніше не судимого,- за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до статі 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» кривдником - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Частиною 2 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя.

Близько 16 години 30 червня 2024 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, між ОСОБА_5 та його дружиною ОСОБА_4 , які перебували на АДРЕСА_2 , виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на завдання побоїв та вчинення інших насильницьких дій щодо ОСОБА_6 - ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, 30 червня 2024 року близько 16 години, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи на АДРЕСА_2 , передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, знаючи про те, що здоров`я та життя будь-якої людини рівною мірою охороняється законом і протиправне посягання на нього є кримінально караним, в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», схопив ОСОБА_4 лівою рукою за волосся та потягнув його до землі, внаслідок чого потерпіла відчула фізичний біль та втративши рівновагу впала на землю. У подальшому, ОСОБА_4 почала підніматися на ноги, а ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на завдання фізичного болю, наніс потерпілій один удар коліном правої ноги в область спини, внаслідок чого вона відчула фізичний біль та не отримала тілесних ушкоджень. Надалі, продовжуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_5 ззаду обхопив правою рукою шию ОСОБА_6 - ОСОБА_7 та почав душити, внаслідок чого потерпіла відчула фізичний біль та не отримала тілесних ушкоджень. Після цього, ОСОБА_6 - ОСОБА_7 вирвалась із захоплення ОСОБА_5 , однак він у свою чергу, продовжуючи свій кримінально-протиправний умисел, наніс потерпілій один удар правою рукою в область правого боку голови, внаслідок чого остання відчула фізичний біль, але не отримала тілесних ушкоджень.

Такі дії ОСОБА_5 досудовим слідством кваліфіковані за ч.1 ст. 126 КК України, як умисне завдання побоїв та вчиненні інших насильницьких дій, що завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

У місті Бережани Тернопільської області 23 липня 2024 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні укладено угоду про примирення.

Згідно із умовами угоди, потерпіла ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.126 КК України. За текстом угоди сторони виклали фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення так, як зазначено у обвинувальному акті та вказано вище. Згідно з угодою обвинувачений також повністю визнав свою вину у зазначеному діянні, щиро розкаявся у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке обхвачений повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення з врахуванням беззастережного визнання ним своєї винуватості у його вчиненні й сторони погодилися на покарання обвинуваченому у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) гривень.

В угоді про примирення також передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені на призначення узгодженого сторонами угоди про примирення покарання.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні також не має заперечень щодо затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілою та обвинуваченим.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України визнав повністю, не оспорює та визнає всі без винятку обставини вчинення ним кримінального правопорушення, які викладені в обвинувальному акті, зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який буде застосований до нього в результаті затвердження угоди про примирення та просить затвердити вказану угоду про примирення від 23 липня 2024 року й призначити йому узгоджену міру покарання, заявивши, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до укладеної угоди зобов`язання і дає свою згоду на призначення йому покарання, яке визначене у згаданій угоді про примирення.

Потерпіла ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтвердила, що їй зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду, дає свою згоду на призначення обвинуваченому покарання, яке визначене в угоді про примирення.

Розглядаючи у порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Укладена угода між сторонами відповідає вимогам закону. Сторонами угоди є обвинувачений і потерпіла у цьому кримінальному провадженні.

Злочин, передбачений ч.1 ст. 126 КК України у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним згідно із ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Суд вважає, що узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною та Особливою частинами Кримінального Кодексу України.

При цьому суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиро кається у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину. Також суд враховує особу обвинуваченого, його вік, характеристику за місцем проживання, яка не фактично не містить компрометуючих обвинуваченого відомостей, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, а також позицію потерпілої, яка претензій будь-якого характеру до обвинуваченого не заявила. Обтяжуючих обставин судоми не встановлено.

З огляду на такі фактичні обставини, суд вважає, що виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів, є можливим без ізоляції обвинуваченого від суспільства й визначене сторонами угоди покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, є обґрунтованим і таким, що відповідає санкції ч.1 ст. 126 КК України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження даної угоди про примирення та призначення обвинуваченому ОСОБА_5 за інкримінованим йому у цьому кримінальному провадженні кримінальним правопорушенням, покарання, узгоджене в такій угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення, укладеної в м.Бережани Тернопільської області 23 липня 2024 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №- 0000127 від 01 липня 2024 року між потерпілою ОСОБА_4 з однієї сторони та з іншої сторони обвинуваченим ОСОБА_5 , відповідають вимогам КПК та КК України, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вказаної угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним у судовому засіданні, що обвинувачений ОСОБА_5 , за обставин вказаних у обвинувальному акті, умисно завдав побої та вчинив інші насильницькі дії, що завдали потерпілій фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

За вчинення такого кримінального правопорушення обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання, узгоджене сторонами угоди про примирення від 23 липня 2024 року у виді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 510,00 гривень.

Запобіжний захід у цьому кримінальному провадженні стосовно обвинуваченого не обирався, цивільний позов не заявлявся; про процесуальні витрати, речові докази та інші заходи забезпечення кримінального провадження, суду не повідомлено.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення від 23 липня 2024 року укладену в м.Бережани Тернопільської області між обвинуваченим ОСОБА_5 з однієї сторони та потерпілою ОСОБА_4 з другої сторони у кримінальному провадженні, внесеному 01 липня 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №- 0000127.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України й призначити йому за це узгоджене сторонами угоди про примирення від 23 липня 2024 року покарання у виді штрафу у розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень 00 коп.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Обвинуваченому також роз`яснюється його право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1