СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/1850/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001144 від 03.10.2024 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, українки, громадянки України, з вищою освітою, пенсіонерки, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 згідно наказу № 121-к від 01.09.2017 призначена на посаду від 01.09.2017 вихователя вищої категорії Святошинського дитячого будинку-інтернату, який розташований за адресою АДРЕСА_2 . Згідно посадової інструкції вихователь не застосовує у відношенні до вихованців/підопічних будь-яких дій, що можуть кваліфікуватися як катування, жорстке, нелюдське чи таке, що принижує гідність, поводження чи покарання.

Так, 18.09.2024 ОСОБА_3 перебуваючи на робочому місці в Святошинському дитячому будинку-інтернаті за адресою: АДРЕСА_2 в ранковий час організовувала процес харчування вихованців дитячого будинку.

В подальшому в період з 08.15-8.30 ОСОБА_3 зайшла в приміщення їдальні Святошинського дитячого будинку-інтернату разом з іншими вихованцями та малолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є інвалідом - дитинства, тримаючи за руку останнього.

В той час, коли ОСОБА_3 розставляла посуд на стіл, малолітній ОСОБА_4 раптово зробив різкий рух рукою, у зв`язку з чим, ОСОБА_3 , маючи умисел на спричинення йому фізичного болю, умисно долонею своєї лівої руки завдала удар останньому по обличчю.

В подальшому, коли малолітній ОСОБА_4 передньою частиною своєї голови почав торкатися бетонної колони, ОСОБА_3 розуміючи, що малолітній ОСОБА_4 в силу свого діагнозу: важка розумова відсталість не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи їх настання, з метою завдання фізичного болю навмисно притримуючи потиличну частину голови малолітнього ОСОБА_4 , два рази лобною частиною голови малолітнього ОСОБА_4 вдарила останнього об бетонну колону, таким чином вчинивши насильницькі дії, які завдали фізичного болю малолітньому ОСОБА_4 і не спричинили тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується в умисному завданні удару та вчиненні інших насильницьких дій, які завдали фізичний біль малолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і не спричинили тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.

Обвинувачена в ході досудового розслідування подала особисту заяву, складену в присутності захисника, де зазначила, що беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини, а також з розглядом обвинувального акта за її відсутності у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Прокурор подав клопотання про розгляд обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_4 - представник органу опіки і піклування Служби у справах дітей та сім`ї Святошинської РДА ОСОБА_5 та представник малолітнього ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_6 надали письмову заяву, в якій зазначили, що не заперечують проти розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

Отже, суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального правопорушення без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин відповідно до ч.2 ст.382 КПК України.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, в якому вона обвинувачується, доведена повністю, кваліфікація вчиненого правпорушення за ч. 1 ст. 126 КК України вірна так як обвинувачена умисно завдала удар та вчинила інші насильницьки дії, які завдали фізичного болю малолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і не спричинили тілесних ушкоджень.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

За п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує характер вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до кримінальних проступків, особу обвинуваченої, яка не судима, пенсіонерка, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра, відношення обвинуваченої до вчиненого. Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 є її щире каяття у вчиненому, обставини, що обтяжують покарання - є вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю, особи яка має вади розумового розвитку, вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини та у присутності інших дітей.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необхідність призначити обвинуваченій покарання у виді штрафу в максимальному розмірі у межах санкції ч. 1 ст. 126 КК України, що відповідно до вимог ч. 2 ст.65 КК України буде достатнім та необхідним для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України, а саме: CD-R диски залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 374, 381-382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Речові докази по справі - CD-R диски залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

На підставі ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1