УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшої слідчої СВ Шевченківського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002894 від 10.07.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України

ВСТАНОВИЛА

В провадження слідчої судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшої слідчої СВ Шевченківського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002894 від 10.07.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002894 від 10.07.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 КК України.

10.07.2024 СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві за вказаним фактом внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002894 від 10.07.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Крім того, 13.08.2024 року, працівниками оперативного підрозділу Шевченківського УП та слідчого відділу, спільно з УКР ГУНП у м. Києві проведено 2-ий етап оперативної закупки вибухового пристрою за результатами якого викрито та затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який через відділення УКРПОШТИ за адресою: АДРЕСА_1 , збув вибуховий пристрій, а саме ручну протитанкову гранату РПГ АТ-4.

13.08.2024 СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві за вказаним фактом внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003298 від 13.08.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

У період часу з 13 год 41 хв по 14 год 33 хв 13.08.2024 року з метою відшукання та унеможливлення знищення речових доказів у відділенні № НОМЕР_1 АТ «УКРПОШТА», що розташоване за адресою: м. Київ, проспект Лісовий, 25 було проведено обшук в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України за участі керуючої відділенням № НОМЕР_1 АТ «УКРПОШТА» ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_5 та двох запрошених понятих із застосуванням відеозйомки в ході якого було виявлено та в подальшому вилучено:

- ручний протитанковий гранатомет АТ-4 з маркуванням « НОМЕР_2 », в справному стані на запобіжнику, який поміщено до полімерного пакету прозорого кольору та скріплено пластиковою биркою №ХТ9524834;

- первинне упакування (картонну коробку; наліпку з ТТН накладною №166, де відправником зазначений ОСОБА_5 НОМЕР_3 та отримувачем ОСОБА_7 НОМЕР_4 ; одяг в який був загорнутий РПГ), які поміщено до полімерного пакету прозорого кольору та скріплено пластиковою биркою №В707621.

13.08.2024 року постановою слідчого Шевченківського УП ГУНП в м. Києві вилучені в ході проведення обшуку у відділенні №02166 АТ «УКРПОШТА», що розташоване за адресою: м. Київ, проспект Лісовий, 25 речі визнано речовими доказами.

13.08.2024 прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Києва матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях під №0002894 від 10.07.2024 та №0003298 від 13.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 КК України об`єднано в одне провадження під №0002894 від 10.07.2024.

В судове засідання слідча не з`явилась будучи належним чином повідомлена, в той же час на адресу суду скерувала заяву, у якій просила розглянути клопотання про арешт майна без її участі, зазначила, що клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, а також долучила копію ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, №761/30096/ 24 від 16.08.2024 про надання дозволу на проведення обшуку.

Володілець майна в судове засідання не з`явився.

Дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, а також документи, що надійшли на адресу суду, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Слідчою суддею встановлено, що у провадженні СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002894 від 10.07.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 КК України.

13.08.2024 року з метою відшукання та унеможливлення знищення речових доказів у відділенні № НОМЕР_1 АТ «УКРПОШТА», що розташоване за адресою: м. Київ, проспект Лісовий, 25 було проведено обшук в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України за участі керуючої відділенням №02166 АТ «УКРПОШТА» ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_5 та двох запрошених понятих із застосуванням відеозйомки в ході якого було виявлено та в подальшому вилучено: ручний протитанковий гранатомет АТ-4 з маркуванням « НОМЕР_2 », в справному стані на запобіжнику, який поміщено до полімерного пакету прозорого кольору та скріплено пластиковою биркою №ХТ9524834; первинне упакування (картонну коробку; наліпку з ТТН накладною №166, де відправником зазначений ОСОБА_5 НОМЕР_3 та отримувачем ОСОБА_7 НОМЕР_4 ; одяг в який був загорнутий РПГ), які поміщено до полімерного пакету прозорого кольору та скріплено пластиковою биркою №В707621, які 13.08.2024.2024 постановою старшого слідчого СВ Шевченківського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 , визнані речовими доказами в даному кримінальному провадженні.

16.08.2024 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, справа №761/30096/24, надано дозвіл на проведення невідкладного обшуку у відділенні № НОМЕР_5 «УКРПОШТА», що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з невідкладним випадком пов`язаним із врятуванням життя людей, майна та збереження речових доказів, а саме:

- ручний протитанковий гранатомет АТ-4 з маркуванням « НОМЕР_2 », в справному стані на запобіжнику, який поміщено до полімерного пакету прозорого кольору та скріплено пластиковою биркою №ХТ9524834;

- первинне упакування (картонну коробку; наліпку з ТТН накладною №166, де відправником зазначений ОСОБА_5 НОМЕР_3 та отримувачем ОСОБА_7 НОМЕР_4 ; одяг в який був загорнутий РПГ), які поміщено до полімерного пакету прозорого кольору та скріплено пластиковою биркою №В707621.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч.3 ст.132 КПК України застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Аналіз матеріалів клопотання дозволяє стверджувати про належний рівень обґрунтованості тверджень слідчого про те, що має місце вчинення кримінального правопорушення необхідного ступеня тяжкості.

Слідчий заявляє метою арешту майна є збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відтак належить врахувати положення ч. 11 ст. 170 КПК України, відповідно до якої заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, а також ч. 4 ст. 173 КПК України, відповідно до якої слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. Вказані обставини, разом із розумністю та співрозмірністю обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя оцінюватиме за допомогою критеріїв, що випрацювані практикою Європейського суду з прав людини щодо застосування положень статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Усталена практика ЄСПЛ свідчить, що правомірність втручання у здійснення права власності з боку держави оцінюється з урахуванням того, що таке втручання повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»). Має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»). Поняття загального (суспільного) інтересу, якому слугувало втручання у право власності під час кримінального провадження, ЄСПЛ пов`язує із видом застосованого заходу обмеження або позбавлення права власності та використовує його у тісному взаємозв`язку з поняттям правомірної мети застосування відповідного заходу. У п. 188 рішення ЄСПЛ по справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04) вказано, що накладення арешту на речові докази може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

При цьому слідча суддя, дослідивши клопотання, долучені до нього матеріали кримінального провадження не знаходить у висновках органу досудового розслідування та слідчого при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи довільного.

Доказів настання невиправданих негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у межах даного клопотання слідчого слідчою суддею не встановлено.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом якого здійснюється розслідування у даному кримінальному провадженні, що слідча суддя дійшла висновку, що наявні достатні підстави для задоволення даного клопотання та застосування ініційованого слідчим заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 98, 168, 170-173, 309, 395, частиною другою статті 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучені під час обшуку у відділенні № НОМЕР_1 АТ «УКРПОШТА», що розташоване за адресою: м. Київ, проспект Лісовий, 25, речі, а саме:

-ручний протитанковий гранатомет АТ-4 з маркуванням « НОМЕР_2 », в справному стані на запобіжнику, який поміщено до полімерного пакету прозорого кольору та скріплено пластиковою биркою №ХТ9524834;

-первинне упакування (картонну коробку; наліпку з ТТН накладною №166, де відправником зазначений ОСОБА_5 НОМЕР_3 та отримувачем ОСОБА_7 НОМЕР_4 ; одяг в який був загорнутий РПГ), які поміщено до полімерного пакету прозорого кольору та скріплено пластиковою биркою №В707621.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду.

Слідча суддя ОСОБА_1